overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2015 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, оскільки здійснювала догляд за хворим чоловіком. Тому просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача не зявився, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, надав письмові заперечення, просив розглядати справу без його участі. Представник Третьої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить слухати справу в його відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). [PERSON] являється тіткою [PERSON], що випливає з наступного: 06 серпня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 13). Матірю [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 12) [PERSON] та [PERSON] являються рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 11, 43). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме грошові вклади. Спадкоємцем за законом є племінниця померлої [PERSON]. 02 вересня 2015 року позивач звернулася до Третьої Сумської державної нотаріальної контори щоб оформити спадщину після смерті тітки, але нотаріус повідомила їй, що нею пропущений 6 місячний строк на прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. Суд вважає, що строк звернення до нотаріальної контори нею пропущений з поважних причин позивач здійснювала догляд за хворим чоловіком [PERSON], який за час строк для прийняття спадщини неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з тяжкими хворобами, потребував стороннього догляду, що підтверджується виписками з історії хвороби, та медичної картки (а. с. 39, 40). Тому у позивача існували перешкоди, які не залежали від її волі та завадили їй вчасно звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До того ж позивачем вказаний строк пропущений на незначний період. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини 1 ( один) місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01 червня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 01 червня 2012 року, який зареєстровано у виконкомі Кровненської сільської ради Сумського району Сумської області, за актовим записом № 03 (а.с. 4). Від спільних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с 5). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2000 року померла її прабабуся [PERSON] [PERSON] її смерті залишилось спадкове майно, яке остання відповідно до заповіту від 23.07.1997 року заповідала [PERSON], позивачу по справі. В установлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала зовсім про існування заповіту. На даний час позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки строк вона пропустила з поважних причин. В судове засідання позивач не зявився, від неї надійшла заява, в якій вона вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник Сульської сільської ради до суду також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON] до суду також не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 лютого 2000 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). [PERSON] її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі й дві земельна частка (пай), площею 5,57 умовних кадастрових гектари, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» та розташована на території Сульської сільської ради (а.с. 7). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 23 липня 1997 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Сульської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 50, вона все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] позивачці по справі (а.с. 8). Інших спадкоємців, які б в установленому порядку прийняли спадщину після померлої [PERSON] немає. Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою тим, що вона до листопада 2017 року не знала про існування заповіту. Відповідно до ч. 3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк в три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2007 року він уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 11135795000, відповідно до якого надав кредит в сумі 25 520,00 щвейцарських франків на строк до 01.04.2017 року зі сплатою 9,99 % річних. Виконання зобов'язання забезпечене порукою [PERSON] Відповідачі зобов'язалися повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячними платежами. Однак відповідачі своїх обов'язків не виконують, у зв'язку з чим станом на 02.12.2014 року мають заборгованість в сумі 7 951,83 щвейцарських франків та 2 185,86 грн.. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму коштів та судові витрати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі жодних заяв чи клопотань суду не надали. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 02.04.2007 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 11135795000, відповідно до якого надав кредит в сумі 25 520,00 щвейцарських франків на строк до 01.04.2017 року зі сплатою 9,99 % річних. /а.с.4-16/ Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язаний повертати кредит та сплачувати проценти за його користування щомісячними платежами відповідно до умов договору. За порушення термінів повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісій розділом 7 кредитного договору передбачена відповідальність відповідача у виді нарахування пені. Однак [PERSON] кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 02.12.2014 року має заборгованість в сумі 7 951,83 щвейцарських франків, з яких 7 857,40 щвейцарських франків - заборгованість по кредиту, 94,43 щвейцарських франків - заборгованість по процентам, а також 2 185,86 грн., з яких 2 178,82 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 7,04 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. /а.с.20-35/ Виконання зобов'язання забезпечене порукою [PERSON]./а.с.17-19/ Відповідачам направлялися вимоги з роз'ясненням суми боргу та обов'язку сплатити заборгованість, втім у встановлений строк заборгованість не погашена./а.с.48-51/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 628, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 265 грн. 44 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2012 року уклав з [PERSON] кредитний договір № 2157/3705, відповідно до якого надав грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком на вісімнадцять місяців з відсотковою ставкою 49 % річних, на умовах сплати щомісячно. Зобов'язання по договору забезпечене порукою [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно з договором № 2157/3705 від 02.07.2012 року. Однак відповідачі своїх обов'язків не виконують та станом на 21.02.2014 року мають заборгованість в сумі 13 144 грн. 62 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказані кошти та судові витрати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 02.07.2012 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір № 2157/3705, відповідно до якого надав грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком на вісімнадцять місяців з відсотковою ставкою 49 % річних, на умовах сплати щомісячно. /а.с.6-8/. Зобов'язання за договором забезпечене порукою [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно з договором № 2157/3705 від 02.07.2012 року. /а.с.9/ Відповідно до умов кредитного договору відповідачі зобов'язані здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. У разі порушення відповідачами строків сплати кредиту п. 3.7, 3.8 кредитного договору передбачають визнання даного з підвищеним ризиком та сплату відсотків за його користування у розмірі 98 % річних. /а.с.7-8/ Однак відповідачі своїх обов'язків не виконують та станом на 21.02.2014 року мають заборгованість в сумі 13 144 грн. 62 коп., з яких 7 404 грн. 83 коп. - заборгованість по кредиту, 5 739 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам. /а.с.22/ Відповідачам направлялася вимога та попередження з роз'ясненням суми боргу та обов'язку сплатити заборгованість у строк до 10.12.2013 року, втім заборгованість не погашена./а.с.23-25/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, врегульовані вказаним кредитним договором та ст.ст. 509, 526, 549, 550, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до положень яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути з відповідачів заявлену суму. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 02.08.2002 року, який зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 787, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 5. Згідно ст.174 ч4 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2007 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту під 22,8 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 29.02.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 13960,30 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 02.11.2007 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту під 22,8 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг, копією паспорту відповідача. Відповідач скориставшись кредитним лімітом, в порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 29.02.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 962,84 грн., 8906,49 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2950 грн. зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 640,97 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 13960,30 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13960,30 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.12.2014 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 72229,85 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту під 18 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 06.10.2015 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 79897,46 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 02.12.2014 року уклали уклав з відповідачем договір про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту під 18 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач скориставшись кредитним лімітом, в порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 06.10.2015 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 71277,18 грн., 3999,51 грн. заборгованості зі сплати відсотків та 4620,77 штраф визначений п. 2.2 угоди. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 79897,46 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 79897,46 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved