Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач- Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся 24.01.2012 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 29.12.2011 року у розмірі 18 478,50 грн. за кредитним договором №б/н від 28.09.2006 року, яка складається з наступного: 8043,37 грн. - заборгованість за кредитом; 9079,01 грн. - проценти за користування кредитом; штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина, 856,12 грн. - процентна складова та судові витрати. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.06.2012 р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі. За результатами розгляду заяви відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, Дзержинським районним судом м.Харкова постановлено ухвалу від 25.04.2016 року , якою заочне рішення від 12.06.2012 року скасовано та справу призначено до розгляду. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2016 року в розмірі 45 398,09 грн. за кредитним договором №б/н від 28.09.2006 року, яка складається з наступного: 8043,37 грн. - заборгованість за кредитом; 34717,72 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина, 2138,00 грн. - процентна складова та судові витрати по сплаті судового збору у розмір 1378,00 грн. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідно до умов укладеного договору №б/н від 28.09.2006 року , [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, у зв'язку з чим відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 45398,09 грн. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Булигою В.О. подані заперечення проти позову, в яких він просить застосувати строк позовної давності та на цій підставі відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у позові в повному обсязі. Зазначає, що з моменту підписання відповідачем заяви від 28.09.2006 року до моменту звернення позивача до суду з позовом сплив строк позовної давності. Вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» неправомірно, в односторонньому порядку змінював кредитний ліміт та не надав докази збільшення кредитного ліміту. Позивач на підтвердження своїх вимог не надав до суду докази надання відповідачу коштів, докази погодження з відповідачем умов надання коштів, отримання відповідачем будь-яких коштів. Крім того, вказує, що заявка б/н від 28.09.2006 року не є договором в розумінні ЦК України. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в поясненнях на заперечення відповідача звернув увагу на питання, які стосуються форми укладеного договору та ознайомлення відповідача з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». Щодо зміни кредитного ліміту вказує, що встановлення та зміна кредитного ліміту здійснюється банком самостійно та згода позичальника на це не потрібна, при цьому Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім того, позивач зазначає, що позовна заява подана в межах позовної давності, адже строк дії карти до 09/12 (30.09.2012р. включно), у зв'язку з чим заява про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, На підтвердження викладених пояснень позивачем надано довідки про строк дії карти та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Гвоздь А.М. підтримала позов та доводи, викладені у письмових поясненнях, зазначила що банком надано всі докази в обґрунтування заявлених вимог та на спростування заперечень відповідача. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Булига В.О. в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в запереченнях та просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно умов якої договором приєднання - договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5. «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9. «Умов та правил надання банківських послуг» та п.5.8. Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. З 21.05.2018р. було змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п.6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 6.6. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно пункту 6.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.8.6. «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На підставі пункту 5.3. «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, за кредитним договором №б/н від 28.09.2006р. відповідач [PERSON] станом на 31.05.2016р. має заборгованість 45398,09 грн., яка складається з наступного: - 8043,37 грн. - заборгованість за кредитом; - 34716,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 2138,00 грн. - штраф (процентна складова). Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. При цьому, посилання представника відповідача на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» неправомірно, в односторонньому порядку змінював кредитний ліміт та не надав докази збільшення кредитного ліміту, не можуть бути взяті до уваги, оскільки дії банку щодо зміни кредитного ліміту здійснено відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», з якими відповідач був ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом в анкеті-заяві. Відповідачу на підставі анкети - заяви було видано кредитну картку за [NUMBER] зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 250,00 грн., в подальшому кредитний ліміт по картці відповідача було змінено, на підтвердження чого представником позивача надано відповідну довідку про зміну умов кредитування. Суд також звертає увагу на те, що в разі незгоди відповідача із збільшенням розміру кредитного ліміту, він мав можливість не використовувати зазначений кредитний ліміт в більшому розмірі, проте скористався збільшеним кредитним лімітом, тим самим фактично висловивши свою згоду на таке збільшення. Крім того, на заперечення представника відповідача, представником банку також надано повну виписку операцій по кредитній картці за період з 28.09.2006р. по 31.05.2016р., яка підтверджує надання відповідачу коштів та їх отримання. В свою чергу, відповідачем не було спростовано наданий банком розрахунок заборгованості та повну виписку операцій по кредитній картці [NUMBER]. Також суд зазначає, що твердження представника відповідача про те, що заявка б/н від 28.09.2006 року не є договором в розумінні ЦК України є помилковим, оскільки в заяві-анкеті зазначено, що відповідач ознайомилась та погоджується з договором про надання банківських послуг, який складається в тому числі з Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів банку. Належність підпису на вказаній анкеті-заяві саме відповідачу, останнім не заперечувалась. Тобто, при укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України та. З приводу звернення представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, з посиланням на те, що перебіг позовної давності розпочався з моменту підписання відповідачем заяви від 28.09.2006р., суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було надано кредитну картку [NUMBER] (дата відкриття 15.09.2006р.) з терміном дії - вересень 2012р. Згідно з пунктом 3.1.1. Умов та Правил, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній стороні карти, включно. За таким договором перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104 цс16. З огляду на викладено, суд зазначає, що твердження позивача про початок перебігу позовної давності з моменту підписання відповідачем заяви від 28.09.2006р. є помилковим, а в даному випадку перебіг позовної давності починається з часу закінчення строку дії картки. За таких обставин суд вважає, що банком доведений розмір заборгованості за кредитом в сумі в розмірі 8043,37 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо обґрунтованості вимог банку про стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне. В анкеті - заяві від 28.09.2006 року зазначено, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки, тобто до 30.09.2012року . Відповідно до положень пункту 5.4 Умов та Правил вбачається, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month). анкети - заяви Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у банка відсутні правові підстави для нарахування передбачених умовами кредитного договору процентів та пені після закінчення строку кредитування - 30 вересня 2012 року, а тому підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період до 30.09.2012р. в розмірі 13824,81 грн. та вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (процентної складової) станом на 30.09.2012р. у розмірі 1093,41 грн. (8043,37 + 13824,81=21868,18 х 5%), а також штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судові витрати - судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк». На підставі викладеного,

Outcome: partial