Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач ТОВ «ПРІНТЕК УКРАЇНА ЕЛ. ЕЛ.СІ.» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON], на користь Позивача, ТОВ «ПРІНТЕК УКРАЇНА ЕЛ. ЕЛ.СІ безпідставно набуту грошову суму у розмірі 13 300 грн. та судовий збір у розмірі 1 378 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що напідставі Наказу №25 к/тр від 02.06.2014 року, ТОВ «ПРІНТЕК УКРАЇНА ЕЛ. ЕЛ.СІ.» та [PERSON] перебували у трудових відносинах з 02.06.2014 по 21.12.2015 року. Протягом зазначеного терміну Відповідач обіймав посаду головного фахівця департаменту технічної підтримки. 21.12.2015 року, згідно з Наказом № 78 к/тр від 21.12.2015 року, Відповідач був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1. ст. 36 Кодексу законів про працю України. Відповідно до вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України, Позивач у день звільнення Відповідача (21.12.2015р.), видав останньому належно оформлену трудову книжку та провів з ним всі належні розрахунки, переказавши на картковий рахунок Відповідача, відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль», суму у розмірі 66 440, 69 грн., з зазначенням призначення платежу - заробітна плата при звільненні у грудні, що підтверджується платіжним дорученням від 21.12.2015 року № 0410001. 21.12.2015 року, Відповідачем було підписано заяву, про те, що Позивач належним чином припинив з ним трудові відносини та виконав всі свої обов'язки. Даною заявою Відповідач також підтвердив, що не має жодних претензій та вимог до Позивача. Проте, після завершення трудових відносин та здійснення всіх необхідних виплат, у зв'язку з технічною помилкою бухгалтера, Позивачем було перераховано зайву суму на картковий рахунок Відповідача у розмірі 13 300,00 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.03.2016 року. Оскільки, на момент переказу грошових коштів у розмірі 13 300 грн. трудові відносини між Позивачем та Відповідачем були припинені належні до сплати суми грошових коштів при звільненні були виплачені, зазначена сума грошових коштів, помилково переказана Відповідачеві, не являється заробітною платою. Факт набуття грошових коштів Відповідачем у розмірі 13 300,00 грн. підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.03.2016 року, у якій зазначено, грошові кошти у розмірі 13 300 грн. були зараховані на картковий рахунок № [NUMBER], що належить [PERSON] У добровільному порядку відповідач відмовився повернути цю грошову суму. При переказі грошових коштів Відповідачу у розмірі 13 300 грн. мала місце саме технічна помилка, що підтверджується Бухгалтерською довідкою вих. № 67 від 29.03.2016 року. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка відповідачу направлялась за його зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, але повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ПРІНТЕК УКРАЇНА ЕЛ. ЕЛ.СІ.» та [PERSON] перебували у трудових відносинах з 02.06.2014 по 21.12.2015 року. 21.12.2015 року, згідно з Наказом № 78 к/тр від 21.12.2015 року, Відповідач був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1. ст. 36 Кодексу законів про працю України. Відповідно до вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України, Позивач у день звільнення Відповідача (21.12.2015р.), видав останньому належно оформлену трудову книжку та провів з ним всі належні розрахунки, переказавши на картковий рахунок Відповідача, відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль», суму у розмірі 66 440, 69 грн., з зазначенням призначення платежу - заробітна плата при звільненні у грудні, що підтверджується платіжним дорученням від 21.12.2015 року № 0410001. 21.12.2015 року, Відповідачем було підписано заяву, про те, що Позивач належним чином припинив з ним трудові відносини та виконав всі свої обов'язки. Даною заявою Відповідач також підтвердив, що не має жодних претензій та вимог до Позивача. Проте, після завершення трудових відносин та здійснення всіх необхідних виплат, у зв'язку з технічною помилкою бухгалтера, Позивачем помилково було перераховано зайву суму на картковий рахунок Відповідача у розмірі 13 300 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.03.2016 року. Оскільки, на момент переказу грошових коштів у розмірі 13300 грн. трудові відносини між Позивачем та Відповідачем були припинені належні до сплати суми грошових коштів при звільненні були виплачені, зазначена сума грошових коштів, помилково переказана Відповідачеві, не являється заробітною платою. Факт набуття грошових коштів Відповідачем у розмірі 13 300,00 грн. підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.03.2016 року, у якій зазначено, грошові кошти у розмірі 13 300 грн. були зараховані на картковий рахунок № [NUMBER], що належить [PERSON] У добровільному порядку відповідач відмовився повернути цю грошову суму. При переказі грошових коштів Відповідачу у розмірі 13 300 грн. мала місце саме технічна помилка і це підтверджується Бухгалтерською довідкою вих. № 67 від 29.03.2016 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України «Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.» До правовідносин що склалися не застосовується правило ст. 1215 ЦК України:«… не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.» Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці»: «Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.» Тобто, це сума грошових коштів належна до виплат працівникові протягом його перебування у трудових відносинах з роботодавцем. Оскільки, на момент переказу грошових коштів у розмірі 13 300,00 грн. трудові відносини між Позивачем та Відповідачем були припинені належні до сплати суми грошових коштів при звільненні були виплачені, зазначена сума грошових коштів, помилково переказана Відповідачеві, не являється заробітною платою. Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленої в Постанові від 03.06.2015 року у справі 6-100цс15: «Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).» На момент помилкового переказу коштів на рахунок Відповідача у розмірі 13 300 грн., всі виплати, що мають бути сплачені у зв'язку зі звільненням, було здійснено, що підтверджується матеріалами справи. Інші правові підстави для набуття Відповідачем грошових коштів у розмірі 13 300 грн. від Позивача відсутні. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved