Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач - Ужгородський міський центр зайнятості звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON], про повернення коштів. Позов мотивує тим, що 10 вересня 2013 року громадянка [PERSON] (далі - Відповідач) була зареєстрована в Ужгородському міському центрі зайнятості (далі - Позивач) у пошуках роботи. 10 вересня 2013 року Відповідачу було надано статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначено допомогу по безробіттю. 11 червня 2014 року Відповідач знята з обліку в Ужгородському МЦЗ, як безробітна відповідно до п.п. 1, п. 1, ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв'язку з працевлаштуванням. 23 січня 2017 року, під час опрацювання довідки про працевлаштування, за даними пенсійного Фонду України, було виявлено, що гр. [PERSON] під час перебування на обліку як безробітна, знаходилася в трудових відносинах з ТОВ «ПАЛС ЛТД». Так як, дане товариство, згідно даних ЄДР, зареєстровано Виконкомом Ірпінської міської ради, то 01.02.2017р. Ужгородським міським центром зайнятості було направлено лист до Ірпінського центру зайнятості з проханням провести розслідування даного страхового випадку. Відповідно до п. 4 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, «Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно- правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади». Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат №24 від 28.03.2017 р. складеним Ірпінським міським центром зайнятості, встановлено факт приховування Відповідачем працевлаштування у період отримання допомоги по безробіттю. Даний факт підтверджується копіями наказів ТОВ «ПАЛС ЛТД», від 02 січня 2014 року № 01 «Про прийняття на роботу за сумісництвом з 02 січня 2014» (прийнята на посаду менчендайзера за сумісництвом), та від 31 березня 2014 № 05н «Щодо звільнення». Отже, відповідно до п. 4 «Порядку № 60/62» було встановлено, що під час перебування на обліку в Ужгородському міському центрі зайнятості гр. [PERSON] в період з 02.01.2014р. по 31.03.2014р. знаходилася в трудових відносинах з ТОВ «ПАЛС ЛТД», а отже, згідно статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, відповідач була зайнятою особою. Згідно вищевикладеного, Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу незаконно отримані ним кошти за період перебування на обліку в Ужгородському міському центрі зайнятості, а саме за період перебування на обліку в Ужгородському міському центрі зайнятості в період з 02.01.2014 року по 11.06.2014 р. в сумі - 4965,19 грн. (Чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять грн. 19 кой.). 20.06.2017 р., 14.07.2017 р. гр. [PERSON] були направлені повідомлення «Про відшкодування коштів» № 557, №646 в яких вимагалось у 15-ти денний термін добровільно повернути суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю - 4965,19 грн. (Чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять грн. 19 кой.). Проте, на даний час Відповідач кошти не повернула. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі - 4 965,19 грн. (Чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять грн. 19 кой.). За ухвалою від 26.12.2017 року судом було прийняте рішення розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано строк на надання письмових заяв сторонам. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідач у встановлений строк подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов не визнає, та зазначила, що у трудових відносинах з ТОВ «ПАЛС ЛТД» не перебувала, оскільки жодних заяв про прийняття чи звільнення з роботи не писала, трудову книжку для внесення запису про працевлаштування не надавала. Також просила суд застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності та відмовити у позові повністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2013 року громадянка [PERSON] була зареєстрована в Ужгородському міському центрі зайнятості у пошуках роботи на підставі її заяви про надання статусу безробітного. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] вказала, що в даний час не зареєстрована як фізична особа підприємець, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує. 23 січня 2017 року, під час опрацювання довідки про працевлаштування, за даними пенсійного Фонду України, було виявлено, що гр. [PERSON] під час перебування на обліку як безробітна, знаходилася в трудових відносинах з ТОВ «ПАЛС ЛТД». Так як, дане товариство, згідно даних ЄДР, зареєстровано Виконкомом Ірпінської міської ради, то 01.02.2017р. Ужгородським міським центром зайнятості було направлено лист до Ірпінського центру зайнятості з проханням провести розслідування даного страхового випадку. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат №24 від 28.03.2017 р. складеним Ірпінським міським центром зайнятості, встановлено факт приховування Відповідачем працевлаштування у період отримання допомоги по безробіттю. Даний факт підтверджується копіями наказів ТОВ «ПАЛС ЛТД», від 02 січня 2014 року № 01 «Про прийняття на роботу за сумісництвом з 02 січня 2014» (прийнята на посаду менчендайзера за сумісництвом), та від 31 березня 2014 № 05н «Щодо звільнення», на яких відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення із цими наказами. Наказом директора Ужгородського міського центру зайнятості № 133 від 20.06.2017 року юрисконсульту Ужгородського міського центру зайнятості доручено письмово повідомити [PERSON] про повернення коштів, виплачених, як допомога по безробіттю за період з 02.01 .2014 року по 11.06.2014 року в сумі 4 965,19 грн. Кошти в сумі 1870,18 грн. повинні бути перераховані протягом 15 календарних днів від дня повідомлення. У відповідності до розрахунку Ужгородського міського центру зайнятості [PERSON] отримала дохід за період з 02 січня 2014 року по 11 червня 2014 року в розмірі 4 965,19 грн. Ужгородським міським центром зайнятості були направлені відповідачці листи-повідомлення № 557 від 20.06.2017 року та №646 від 14.07.2017 року про необхідність повернення незаконно отриманих коштів, однак вказані вимоги виконані не були. Відтак позивач просить суд стягнути із [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі - 4 965,19 грн. (Чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять грн. 19 кой.). Відповідно до підпункту 1 пункту 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами). Відповідач заперечила проти зазначених позовних вимог, оскільки вона дійсно у період з 02.01.2014 року по 31.03.2014 року проходила стажування в ТОВ «Палс ЛТД», однак в трудових відносинах з даним товариством не перебувала, оскільки жодних заяв про прийняття чи звільнення з роботи не писала, трудову книжку для внесення запису про працевлаштування не надавала. Про факт перебування ніби - то в трудових відносинах з ТОВ «Палс ЛТД» вона дізналася від позивача, що виключає у її діях наявність умислу. На підтвердження викладеного відповідач надала суду копію трудової книжки АФ № 366768 у якій відсутній запис про прийняття на роботу та звільнення із роботи ТОВ «Палс ЛТД» на підставі наказів від 02 січня 2014 року № 01 «Про прийняття на роботу за сумісництвом з 02 січня 2014» (прийнята на посаду менчендайзера за сумісництвом), та від 31 березня 2014 № 05н «Щодо звільнення», що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 та є грубим порушення законодавства про працю із боку роботодавця ТОВ «Палс ЛТД». Проте, позивачем не було здійснено перевірку зазначених фактів та не було з'ясовано чи дійсно відповідач - [PERSON] перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Палс ЛТД» у зазначений період, тобто не з'ясовано наявність правових підстав для нарахування їй заробітної плати та сплати із неї відповідних внесків до Фонду. При цьому, відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є: проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначено у ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного та наданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що позивачем у порушення вимог п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» не було проведено належної виїзної позапланової перевірки страхувальника ТОВ «Палс ЛТД», у повній мірі не з'ясовано чи дійсно відповідач - [PERSON] перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Палс ЛТД» у зазначений період, тобто не з'ясовано наявність правових підстав для нарахування їй заробітної плати та сплати із неї відповідних внесків до Фонду, тобто не доведено суду належними та допустимими доказами що таке порушення відбулося саме внаслідок винних дій відповідача, відтак передчасно пред'явлено саме до неї вимоги про відшкодування проведених виплат, тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного позову. Слід також зазначити, що оскільки належними та допустимими доказами позивачем не доведено наявність порушень саме у діях відповідача, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, як того просить позивач. Позивач на час звернення до суду з відповідним позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції яка діяла станом на 11.12.2017 року (дату звернення до суду з відповідним позовом), відтак у відповідності до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для покладення витрат на позивача.

Outcome: dismissed