Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач -публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду з позовом і просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 2 213,24 грн. та понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.09.2007 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10010/0172 філії-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір №2223/1. Відповідно до вказаного договору, банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредиту у сумі 2100,00 грн., за умови отримання відповідачем пенсії шляхом її зарахування на картку, та видав БПК. З правилами користування карткою та тарифами банку відповідач був ознайомлений під підпис. Відповідно до п.6.1.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати банку грошові кошти у вигляді процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту), проценти за користування кредитом менше двох звітних періодів та/або проценти за користування кредитом більше двох звітних періодів, інших сум платежів, що підлягають сплаті згідно з тарифами та умовами договору та суми заборгованості за овердрафтом, основною сумою кредиту - при першому ж надходженні коштів на картрахунок. Відповідно до п.7.2.1 договору, у разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 16% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за світним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 34% річних. Забезпечення виконання зобов'язань по погашенню кредиту та суми перевищення витратного ліміту (овердрафту), а також сплаті процентів за користування кредитом є неустойка у вигляді пені. В разі порушення терміну погашення кредиту, суми перевищення витратного ліміту ( овердрафту) та сплати процентів по ним, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. Банк має право вимагати від відповідача належного виконання зобов'язань за договором та відшкодування всіх витрат, в тому числі проценти, пені та сплати заборгованості (п.3.1.1 та п.3.1.7 договору). Внаслідок порушення термінів сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом, станом на 29.10.2014 року, заборгованість відповідача становить 2213,24 грн., з яких: прострочений борг-1977,70 грн. та пеня 235,54 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, також суду пояснила, що 13.09.2007 року було укладено договір №2223/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою. Відповідно до основних термінів, які визначені вказаним договором, відновлювальна кредитна лінія -це надання кредиту в майбутньому, окремими частинами в межах ліміту кредиту, за умови сплати клієнтом в повному обсязі платежів, передбачених цим договором. При частковому погашенні кредиту - ліміт кредиту відновлюється. Сплата коштів, відповідно до п. 6.1.3 договору, відбувається шляхом дебетування картрахунку на підставі доручення клієнта згідно п. 2.11. договору. На підставі п.4.1.1 договору банк зобов'язаний виконувати передбачені п.2.11 договору доручення клієнта по списанню з картрахунку грошових коштів (дебетування) картрахунку. Порядок сплати коштів, викладений в п.6.1.3, відбувається шляхом дебетування картрахунку на підставі доручення клієнта. У разі відсутності коштів на картрахунку та наявності заборгованості за договором, зазначеної у виписці, необхідно погасити заборгованість шляхом поповнення картрахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач особисто, за допомогою банкомату з обов'язковим введенням ПІН коду отримав кредитні кошти в сумі 2100,00 грн. і не повернув їх. На картрахунок відповідача дійсно надходили кошти, а саме заробітна плата та пенсія. Але при отриманні коштів через банкомат, відповідачем отримувались суми коштів більші за суми, що надійшли на картрахунок, що свідчить про те, що відповідач кошти кредитні отримував і користувався ними. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що у вересні 2007 року, в рахунок програми овердрафт з БПК зняв 1900,00 грн.. Згідно умов договору №2223/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно - кредитною системою від 13.09.2007 року, п.2.7 банк, при виникненні заборгованості за договором, всі суми, які зараховуються на картковий рахунок, направляє на погашення заборгованості. Він не має можливості впливати на перебіг погашення заборгованості в разі виникнення овердрафту в зв'язку з тим, що грошові кошти надходять на картковий рахунок з пенсійного фонду і банк, в автоматичному порядку, згідно п.2.7 договору, погашає його заборгованість. Вважає, що позивач, в порушення п.2.7 не зняв та не погасив заборгованість, яка виникла з вини саме позивача. З незрозумілих причин банк протягом 2007-2014 років стягував з нього проценти за користування кредитом, однак не погашав заборгованість, яка виникла з вини банківської установи. Він умови відкриття карткового рахунку не порушував, користувався ним згідно усіх пунктів договору, тож претензій до нього бути не може. Просив в задоволенні позову відмовити, наполягав на застосуванні строків позовної давності, та, відповідно, закриття провадження у справі в зв'язку зі спливом позовної давності та невиконанням позивачем умов договору. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2007 року було укладено договір №2223/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку кредитної заборгованості, доданої до позову, судом встановлено, що прострочена заборгованість за кредитом у заявленому у позові розмірі виникла з вересня 2007 року. В подальшому судом не встановлено дій відповідача, які свідчили б на користь переривання перебігу строку позовної давності. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із заявою про поновлення строку позивач не звертався. З огляду на те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу; прострочена заборгованість виникла в вересні 2007 року, отже на час пред'явлення позивачем цього позову 11.12.2014 року позовна давність сплила, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 526, 536, ч.1 ст.1054, ст. 256-258 ЦК України,

Outcome: dismissed