Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2004792682, укладеним 20.07.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], в загальній сумі 22 907,01 грн., з яких 19 076,58 грн. становить заборгованість по кредиту, 3 830,43 грн. - суми несплачених відсотків за користування кредитом. Позивач посилається на те, що 20.07.2013 між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2004792682 (далі - кредитний договір). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 19 829,40 грн. У свою чергу позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору (п.1.2.1). Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 20.07.2015. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів (п. 1.4.2), проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 кредитного договору. Таким чином, станом на 13.01.2015 у позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 2004792682 від 20.07.2013 існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 22 907,01 грн., з якої 19 076,58 грн. становить заборгованість по кредиту, 3 830,43 грн. - суми несплачених відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути. Представник позивача Григор'єв В.В. у судове засідання не з'явився, але до його початку подав суду заяву від 08.05.2015 про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, який вважається повідомленим належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. За наявності письмової згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до положень ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 20.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого на підставі Договору факторингу № 21/07/14 від 21.07.2014 є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] був укладений в письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 2004792682. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 19 829,40 грн. на споживчі цілі. У свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору (п.1.2.1). Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 20.07.2015. Суму отриманого кредиту позичальник зобов'язаний був погашати щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів (п. 1.4.2 кредитного договору), проценти за користування кредитом сплачувати щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушив взяті на себе зобов'язання, викладені в п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 кредитного договору. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 13.01.2015 у позичальника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 2004792682 від 20.07.2013 утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 22 907,01 грн., з яких 19 076,58 грн. становить заборгованість по кредиту, 3 830,43 грн. - суми несплачених відсотків за користування кредитом. У зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитного договору було направлено вимогу про дострокове виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме: 01.08.2014 позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу № 200144339 від 24.07.2014 про погашення заборгованості. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання, однак станом на дату подання позивачем позову вимога позичальником не виконана. На час розгляду справи заборгованість за кредитом позичальником не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що між сторонами існують грошові зобов'язання, що виникли на підставі кредитного договору. Відповідач є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі ст. 15, 16, 526, 530, 536, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved