Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач управління поліції охорони в Харківській області звернулося 27.12.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління поліції охорони в Харківській області заборгованість в розмірі 12658,33 грн., з яких: 11795,39 грн. - витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу; 129,91 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 733,03 грн. - інфляційне збільшення боргу. Стягнути з [PERSON] на користь управління поліції охорони в Харківській області судові витрати, які складаються з судового збору розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування заявленого позову управління поліції охорони в Харківській області зазначає, що 03.06.2015 року між управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання. Відповідно до договору управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зобов'язалося оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання [PERSON] за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. [PERSON] зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та відпрацювати в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області не менше трьох років. Зі своєї сторони позивач виконав всі умови договору, відповідач зі своєї сторони не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання за договором, не відпрацював в органах внутрішніх справ України три роки з дня закінчення навчання та був звільнений із займаної посади 15.08.2016 р. за власним бажанням. Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати збитки, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. В судове засідання представник позивача - управління поліції охорони в Харківській області не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Наказом Національної поліції України від 19.09.2016 р. № 887 «Про внесення змін до Положення про управління поліції охорони в Харківській області», унесені зміни до положення про управління поліції охорони в Харківській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 66. Відповідно до розділу I Положення про управління поліції охорони в Харківській області (нова редакція), затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 р. № 66 (у редакції наказу Національної поліції від 19.09.2016 р. № 887), управління поліції охорони в Харківській області (код за ЄДРПОУ 40108955) є правонаступником управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (код за ЄДРПОУ 08597026). Відповідно до ст. 201 КЗпП України для професійної підготовки і підвищення кваліфікації працівників, особливо молоді, власник або уповноважений ним орган організує індивідуальне, бригадне, курсове та інше виробниче навчання за рахунок підприємства, організації, установи. Стаття 201 КЗпП України передбачає направлення осіб на навчання для отримання певних знань, необхідних для виконання своїх трудових обов'язків. Робота охоронником потребує певних додаткових та специфічних знань, тому управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області направило [PERSON] до Винницького вищого професійного училища департаменту Державної служби охорони при ГУМВС України для отримання певних знань. 03.06.2015 року між управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони (далі - договір). Відповідно до умов пунктів 1.2. - 1.4.1. договору управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зобов'язалося оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання [PERSON] за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. Згідно з пунктами 3.1. - 3.5. договору [PERSON] зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та відпрацювати в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області не менше трьох років (пункт 3.5. договору). У відповідності з умовами договору відповідач пройшов навчання в училищі з 23 травня 2015 р. по 17 вересня 2015 р., отримав свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації і здобув професію охоронника, що підтверджується свідоцтвом про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації Р15 № 006461 від 30 грудня 2015 р. Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області на навчання [PERSON] в училищі було витрачено 15317,09 грн. (без ПДВ). Наказом управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 27.10.2015 № 8 о/с було призначено рядового міліції [PERSON], який прибув з Вінницького вищого професійного училища ДДСО при МВС України, міліціонером роти охорони об'єктів Харківського міського відділу УДСО при ГУМВС України в Харківській області, з посадовим окладом 560 гривень, з 18.09.2015 р. Наказом управління поліції охорони в Харківській області від 09.08.2016 № 529 о/с було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» капрала поліції [PERSON] (0031590), поліцейського Харківського міського відділу управління поліції охорони в Харківській області, з 15.08.2016 р., з виплатою грошової компенсації за невикористану відпустку у кількості 17 днів. Таким чином, час перебування [PERSON] на посаді поліцейського склав 01 рік 02 місяці 22 днів, а недопрацьований в порушення пункту 3.5. договору [PERSON] час на посаді міліціонера склав 01 рік 10 місяців 08 днів. Пунктом 3.6. договору був передбачений обов'язок [PERSON] відшкодувати управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі у випадку дострокового звільнення з роботи (раніше трьох років). Таким чином, пропорційно до відпрацьованого [PERSON] часу в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та управління поліції охорони в Харківській області, він зобов'язаний відшкодувати управлінню поліції охорони в Харківській області 11795,39 грн. збитків, завданих порушенням умов договору. 05.09.2016 р. на адресу [PERSON] направлена вимога про погашення заборгованості, вих. № 1568/43/40/01 - 2016, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням від 10.09.2016 р. № 6105101875839, яка залишена [PERSON] без реагування. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в договорі на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України від 03.06.2015 р. не було передбачено стягнення іншого розміру процентів річних, тому застосовуються положення ст. 625 ЦК України. 09.08.2016 р. [PERSON] був звільнений зі служби в поліції за п. 7 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), тому саме з цієї дати рахується прострочення виконання грошового зобов'язання у [PERSON] Станом на 21 грудня 2016 року [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання за договором на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України на 134 дня. Три проценти річних від простроченої суми складають 129,91 грн. (3 % * 134 дня * 11795,39 грн. / 100 % * 365) Інфляційне збільшення боргу складає 733,03 грн. ((11795,39 грн. * 99,7/100 * 101,8/100 * 102,8/100 * 101,8/100 - 11795,39 грн.). Загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 12658,33 грн. (11795,39 грн. + 129,91 грн. + 733,03 грн.) Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов управління поліції охорони в Харківській області обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума збитків в розмірі 12658,33 грн., з яких: 11795,39 грн. - витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу; 129,91 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 733,03 грн. - інфляційне збільшення боргу). Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 201 КЗпП України, ст. ст. 509, 525, 526, 611, 612, 625 - 629 ЦК України,

Outcome: approved