Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач у березні 2019 року звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, третя особа: Відділ ЦНАП «Лівобережний» Державної реєстрації права власності на нерухоме майно про визнання права власності, в якому просить суд визнати за нею право власності на 77/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та право власності на земельну ділянку площею 0,0413 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Шостої дніпровської державної нотаріальної контори зняти заборону на відчуження зазначених у спадковому договорі від 20 листопада 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 3-4554, 77/200 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та право власності на земельну ділянку, площею 0,0413 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та провести відповідну реєстрацію права власності Відділом ЦНАП «Лівобережний» Державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 листопада 2008 року між позивачкою та [PERSON] був підписаний спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 3-4554, відповідно до умов якого уразі смерті останнього позивач [PERSON] набуває право власності на 77/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,0413 гектарів. Також згідно вказаного договору на вищевикладене майно державним нотаріусом було накладено заборону. [INFO] відчужував [PERSON] помер. Звернувшись до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у знятті заборони та подальшої реєстрації на її ім`я права власності на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно листа, направленого на адресу суду, просили розглядати цивільну справу без їх участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 20 листопада 2008 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., за реєстровим № 3-4554 було посвідчено спадковий договір, за яким [PERSON] виступив у якості відчужувача, а [PERSON] виступила в якості набувача, що підтверджується копією спадкового договору від 20.11.2008 року. Предметом договору були 77/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,0413 гектарів, які належали відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13.11.1986 року виконкомом Індустріальної райради народних депутатів на підставі рішення виконкому АНД райради від 06.03.1974 року, за № 389. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 836, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Пунктом 12 спадкового договору передбачено, що право власності на 77/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,0413 гектарів, що відчужується за цим договором, переходить до набувача після смерті відчужувача. 06.02.2019 року позивачка звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою щодо реєстрації права власності на 77/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,0413 гектарів, яка раніше належала померлому (відчужувачу), однак листом завідувача Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 18.02.2019 року за Вих. № 617/01-16 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю дублікату правовстановлюючих документів на підставі яких було посвідчено спадковий договір. Згідно зі ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що перехід майна відвідчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування,а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов`язкову частку. У разі смерті набувача спадковий договір вважається припиненим. Таким чином згідно з норм Цивільного кодексу України сутність спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя останнього, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. При цьому до спадкового договору не застосовуються норми спадкового права, незалежно від того, що норми, які його регулюють, включені до Книги шостої ЦК України «Спадкове право», оскільки перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування. Спадковий договір виступає різновидом договорів про передачу майна у власність. Пунктом 1 частини 2, частиною 6 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.382, ст. 392 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 15 розділу II Наказу від 22.02.2012 року № 96/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, представник позивача в судовому засіданні як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved