Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття її з реєстраційного обліку, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач проживає та є власником квартири [ADDRESS] у м. Києві. Разом з позивачем у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідач). Проте відповідач [PERSON] ще з 1992 року не проживає у вищевказаній квартирі. Позивач не бажає сплачувати за комунальні послуги замість відповідача, тому і звернулася до суду щодо позбавлення відповідач права користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник подав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки форми № 3 від 23 квітня 2015 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). На підставі довідки № 24-сп від 27.04.2015 встановлено, що відповідач [PERSON] з 1992 року за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не мешкає, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Щодо задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає необхідним відмовити у зв'язку з наступним. Згідно ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Тобто зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі її заяви або остаточного рішення суду відповідним органом спеціально уповноваженого центральним органом виконавчої влади з питань реєстрації у м. Києві, а не судом. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України; ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»;

Outcome: partial