Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 29 серпня 2019 року звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з даним позовом просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачів аліменти на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] по 1/3 частки заробітку (доходу) з кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Питання подальшого влаштування дитини [PERSON] покласти на орган опіки і піклування Сумської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини. Співмешканець матері дитини [PERSON] застосовував до дитини жорсткі методи виховання та йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 152 ч. 4 КК України (зґвалтування), де потерпілою є малолітня [PERSON] . Наказом служби у справах дітей СМР №43 від 15.07.2019 року [PERSON] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Біологічний батько дитини з 2013 року не проживає в Україні та не цікавиться життям і здоров`ям своєї доньки, не бере участі у вихованні та утриманні. Мати дівчинки не забезпечила їй реалізацію права на освіту, не влаштувала її до школи, продовжує вести аморальний спосіб життя. З огляду на те, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, позивач вважає, що є підстави для позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання дитини. Відповідачі до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник позивачка в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06.11.2019 року. 03.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду на 27 квітня 2020 року. 27 квітня 2020 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи до 15.06.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками записано [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] та її матір зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом з батьками відповідачки - дідусем і бабусею [PERSON] -[PERSON] , [PERSON] (а.с.8). [PERSON] 31.07.2019 року звертався до Сумського відділу поліції із заявою про те, що його донька - відповідачка у справі не займається вихованням своєї дитини, а дівчинка проживає разом з ним та його дружиною. В нічний час 31.07.2019 року [PERSON] прийшла до них додому та намагалася силою забрати дитину (а.с.10). Дитина була взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.11). До Служби у справах дітей СМР в липні 2019 року зверталися із заявами її родичі ( [PERSON] , [PERSON] ) та повідомили про неналежні умови життя та виховання малолітньої [PERSON] , про жорстоке поводження з нею співмешканця її матері - [PERSON] (а.с.12-14). Питання доцільності позбавлення батьківських прав батьків малолітньої [PERSON] розглядалося на комісії з питань захисту прав дітей 22.08.2019 року та вирішено звернутися до суду з позовом (а.с.22). З матір`ю дитини позивачем проводилася профілактична робота, проте, ці заходи не дали результатів (а.с.15, 23). Відповідно до витягу з ЄРДР від 20.08.2019 року за заявою [PERSON] внесені відомості про злочин, вчинений відносно малолітньої дитини [PERSON] співмешканцем матері дитини [PERSON] , який зґвалтував її малолітню онуку (а.с.58). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Також, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. (ч.4 ст. 164 СК України). Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що [PERSON] , [PERSON] відповідно до ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконують, ухиляються від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Питання подальшого влаштування дитини необхідно покласти на орган опіки і піклування Сумської міської ради. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/3 частці їх заробітку (доходу) з кожного щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини на особистий рахунок дитини. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 29.08.2019 року. Оскільки, знайшли своє підтвердження доводи представника позивача про те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, які не спростовані відповідачем належними доказами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 1536 грн. 80 коп. в солідарному порядку.

Outcome: approved