Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1682- МК, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 11\~000, 00 доларів США на термін до 04.09.2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором з [PERSON] було укладено договір поруки від 05.03.2008 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, щомісячні платежі у встановлений договором строк не вносить, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 1\~313, 08 дол. США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 262\~136, 64 грн. нараховану за період з 01.10.2011 по 04.01.2016 року за кредитним договором. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Законний представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що є опікуном відповідача, яка є інвалідом та визнана судом недієздатною, отримує лише пенсію по інвалідності. Просив врахувати майновий стан відповідача при вирішенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, розмір яких є занадто завищеним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], законного представника [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1682 - МК, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 11\~000, 00 доларів США на термін до 04.09.2009 року (а.с. 15-16). Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості по кредиту повинно здійснюватися відповідачем щомісячними платежами. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором з [PERSON] було укладено договір поруки від 05.03.2008 року (а.с. 18). Рішеннями Зарічного районного суду м. Суми від 02.03.2010 року та від 01.12.2011 року за вказаним договором з відповідачів стягнуто борг у загальному розмірі 31\~138, 78 дол. США. Вказана заборгованість відповідачами не сплачена. У період з 01.10.2011 року по 04.01.2016 року позивачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 1\~313, 08 дол. США, а також пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 10\~922, 36 дол. США, що за курсом 24, 00, відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.01.2016 року, складає 262\~136, 64 грн. Як вбачається з наданого позивачем повідомлення, вимога до поручителя була предявлена лише 08.12.2015 року (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Згідно п. 11 договору поруки № 1682/1-мк від 05.03.2008 року строк його дії починається з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею) та порукою, що передбачено ст. 546 ЦК України. Оскільки судом встановлено, що позивач не предявив у встановлений законом строк вимогу до поручителя [PERSON], то на даний час порука є припиненою, отже позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.04.2017 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено [PERSON] її опікуном, відповідач в силу цих обставин не працює та її дохід складається лише з пенсії по інвалідності (а.с.129) Крім того, розмір неустойки в декілька разів перевищує розмір основного боргу. Суд вважає цю обставину істотною та такою, що дає підстави для зменшення розміру пені. Таким чином, з [PERSON], в інтересах якої діє її опікун [PERSON], необхідно стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 25.02.2008 року № 1662-МК в сумі 1\~313 доларів 08 центів США, пеню в сумі 15\~000 гривень 00 коп. В іншій частині вимог відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 1\~378 гривень 00 коп., пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial