Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач у жовтні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позивач посилався на те, що 19.06.2009 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № LGH0AN169200007, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 74746,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20,04 % на рік з кінцевим терміном повернення 18.06.2014 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 26.10.2012 року у ромі зір 123849,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 55001,86 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 26896,82 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 7473,08 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 28341,75 грн., штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250 грн., штрафу (процентної складової) у розмірі 5885,68 грн. Просили стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № LGH0AN169200007 від 19.06.2009 року у розмірі 113849,19 грн., сплачений судовий збір, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи без відповідачів. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № LGH0AN169200007 від 19.06.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 74746,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20,04 % на рік з кінцевим терміном повернення 18.06.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № LGH0AN169200007 від 19.06.2009 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 26.04.2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, передане в заклад позивачу відповідно до кредитно-заставного договору LGH0AN169200007 від 19.06.2009 року шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставне майно, а саме автомобіль DAEWOO, модель Nexia, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий, № кузову/шасі XWB3D32UD8A002418, та звернено стягнення на дане майно. На виконання цього рішення вказане майно було вилучено позивачем у [PERSON]В 13.08.2012 року Позивачем не надано до суду доказів реалізації заставного майна або не реалізації заставного майна. Тобто позивачем не надано доказів наявності заборгованості за даним кредитним договором саме у тому розмірі, який зазначено у позовній заяві. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed