Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась з даним позовом, зважаючи на наступне. Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 17 січня 2004 р. Шлюб укладений у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 16. У шлюбі народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини позивача з відповідачем припинено з 2018 року, досить тривалий час кожен з подружжя проживає окремо та має власні інтереси. Фактично сім`я припинила своє існування. Оскільки шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] до [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.03.2020 року визначено підсудність для звернення [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за Шевченківським районним судом м. Києва. 22.06.2020 р. відкрито провадження у даній справі, з урахуванням положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений ЦПК України, причини неявки невідомі. Відзив на позоа від [PERSON] в адресусуду не надходив. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлявся належним чином і в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 223,280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявнх доказів. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 17 січня 2004 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник [PERSON] вказує, що сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують стосунки між собою. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Докази, які б спростовували твердження позивача під час розгляду справи отримано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві зазначено , що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти такі витрати на [PERSON] . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved