Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» (далі ТОВ «Консалт Солюшенс») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 15.05.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 312-0131002/ФКВІП-08, відповідно до якого відповідач отримав від Банку кредитні кошти в сумі 44740 доларів США зі строком повернення до 14.05.2038. Також 15.05.2008 з метою забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 312-0131002/ZФПОР-08, відповідно до якого останній поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.11.2013 у справі № 2/226/1614/13-ц з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк», якому було передано активи та кредитні зобов`язання ТОВ «Український промисловий банк», було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 498474 грн 41 коп., яка за станом на день звернення до суду з цим позовом не погашена. 21.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № 2262/К про відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до відповідачів за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 та договором поруки № 312-0131002/ZФПОР-08. Оскільки відповідачі мають невиконане грошове зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь інфляційні витрати в сумі 109508 грн 86 коп. та 3% річних за користування коштами в сумі 44862 грн 68 коп., розраховані за період з 20.07.2018 по 20.07.2021, а всього 154371 грн 54 коп., та понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2315 грн 57 коп. Представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» Башук Д.С. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи двічі сповіщеними про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, відзиву на позов не подали. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзивів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою суду від 26.08.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Згідно з ухвалою суду від 21.10.2021 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 312-0131002/ФКВІП-08 про надання кредиту на придбання нерухомості у розмірі 44740,00 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, зі строком повернення 14.05.2038. Відповідно до п.6.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів тощо. Згідно з п.3.1 кредитного договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою майнових прав на незакінчене будівництвом житло, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS] ; та порукою фізичної особи [PERSON] (а.с.14-17). З метою забезпечення виконання позичальником умов договору 15.05.2008 між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 312-0131002/ZФПОР-08, згідно з яким [PERSON] поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 від 15.05.2008. Згідно з п.2, п.3 договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів тощо (а.с.19-21). Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.11.2013 з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Укрпромбанк» на підставі договору від 30.06.2010 про передачу активів та кредитних зобов`язань, стягнута солідарно заборгованість за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 від 15.05.2008 в сумі 498474 грн 41 коп. (а.с.19-21). За наслідками проведеного 24.06.2020 електронного аукціону № UA-EA-2020-06-12-000019-b за лотом GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимог та інших майнових прав за кредитними договорами, переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону (а.с.13). 21.07.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236, предметом якого є відступлення банком новому кредитору належних банку прав вимог до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплатив банку грошові кошти в сумі 15186587 грн 48 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 16.07.2020 (.с.7-9, 12). Відповідно до п.2 договору про відступлення прав вимоги новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами (кредитними, поруки тощо), включаючи право вимоги сплати сум, передбачених ст.625 ЦК України (індекс, 3% річних). За змістом пунктів № 68.2 Додатку № 1 до договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 та договором поруки № 312-0131002/ZФПОР-08 (а.с.10-11). Згідно з ухвалою Димитровського міського суду Донецбкої області від 21.12.2020 сторону виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором сторона виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» замінена на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» (а.с.22-23). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенко С.Б. від 12.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65122267 про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 від 15.05.2008 в сумі 498474 грн 41 коп. (а.с.75-76). Згідно з розрахунком позивача на суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 498474 грн 41 коп. за період з 20.07.2018 до 20.07.2021 нараховано інфляційні втрати у розмірі 109508 грн 86 коп. та 3% річних за користування коштами у розмірі 44862 грн 68 коп., а всього 154371 грн 54 коп. (а.с.5). Частина 5 статті 11 ЦК України передбачає можливість виникнення грошового зобов`язання на підставі судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.524 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що згідно з судовим рішенням та укладеними договорами відповідачі мають грошове зобов`язання перед позивачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому суд враховує те, що згідно правового висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Тобто після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст.625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.01.2019 у справі № 761/4878/16-ц (провадження № 61-1625св18). Отже нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення. Така позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Оскільки відповідачі порушили грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст.625 ЦК України. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2315 грн 57 коп. (а.с.1, 29), а саме по 1157 грн 79 коп. з кожного відповідача. На підставі ст.ст.11, 509, 524, 526, 599, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved