Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Сіат-ЛТД», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди та судових витрат в сумі 1 378 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 січня 2007 року між товариством та відповідачем було укладено Договір оренди обладнання № 01/2007, згідно умов якого вони передали у тимчасове володіння і користування відповідача наступне обладнання: випрямляч зварювальний ВС-380 б/у заводський номер 0554, напівавтомат зварювальний А547УМ, верстат токарно-гвинторізний ІК62, верстат д/о універсально-строгально-розпилювальний, верстат вертикально-свердлильний 2Н125 відповідно до акту прийому-передачі, зі строком оренди до 31 грудня 2015 року. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався сплатити оренду плату в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця по закінченню терміну оренди в розмірі 50 000 грн. за весь строк оренди, що ним не було зроблено. Просили стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за Договором оренди обладнання № 01/2007 від 09 січня 2007 року в сумі 50 000 грн. та судові витрати в розмір 1 378 грн. Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Сіат-ЛТД» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 09 січня 2007 року сторони: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Сіат-ЛТД» і [PERSON] уклали Договір оренди обладнання № 01/2007, згідно умов якого позивач зобовязувався передати у тимчасове володіння та користування наступне обладнання: випрамляч зварювальний ВС-380б/у, заводський номер 0554, напівавтомат зварювальний А 547 УМ, верстат токарно-гвинторізний ІК62, верстат д/о універсально-строгально розпилювальний «Штурм», верстат вертикально-сверлильний 2Н125 строком на 9 років з моменту прийняття обладнання за актом прийому передачі з 09 січня 2007 року по 31 грудня 2015 року, а відповідач зобовязувався своєчасно здійснити орендну плату в розмірі 50 000 грн. за весь строк оренди в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця по закінченню терміну оренди після підписання акту виконаних робіт. Позивач передав відповідачу обєкти оренди, виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі від 09 січня 2007 року. Відповідач свої зобовязання не виконав, орендну плату по закінченню терміну оренди не сплатив. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлених позовних вимог ТОВ «Фірма Сіат-ЛТД» про стягнення заборгованості за договором оренди. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved