Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» в особі регіонального відділення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON] відповідно до якої просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/5 частки квартири у розмірі 104890,00 грн., припинити право власності Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» на 1/5 частку в квартирі [ADDRESS] після оплати грошової компенсації, визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частки в квартирі [ADDRESS] та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1049,80 грн. (одна тисяча сорок дев'ять гривень 80 копійок). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був сповіщений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була сповіщена належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення сповіщався належним чином, згідно поданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення сповіщалася належним чином, згідно поданої до суду заяви просить справу розглядати у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення сповіщався належним чином, згідно поданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини, прийшов до наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» (далі за текстом - банк), на праві приватної власності (спільної, часткової) належить 1/5 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 грудня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3145 та витягом про державну реєстрацію прав КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Зазначене вище право власності у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» на нерухоме майно виникло внаслідок залишення за собою нереалізованого майна, що раніше належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №11-12413 від 10 листопада 1999 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 09 грудня 1999 року за записом №589. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №11-12413 від 10 листопада 1999 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради зазначена вище квартира, також на праві спільної часткової власності (в рівних частках кожному) належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» листом від 12 квітня 2012 року за №75/570 просив інших співвласників визначити разом із банком порядок володіння та користування спільним майном, та відповідно до вимог ст. 362 Цивільного кодексу України банком запропоновано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в переважному порядку придбати 1/5 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] за ціною 104890,00 грн. Однак співвласники письмово не повідомили Банк про наслідки розгляду листа. На час звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідач в усному порядку не погоджувалася з умовами банку щодо купівлі-продажу 1/5 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] Відповідно до поданої до суду письмової заяви від 09.09.2014 року вх.. №65254/14-Вх відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Частиною 4 статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Треті особи, які також є співвласниками квартири (в рівних частинах),згідно поданих до суду письмових заяв не заперечують проти задоволення позовних вимог банку та повідомили суд, що не збираються реалізовувати своє переважне право на частку у майні. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Частиною 1 та 3 статті 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як вбачається з матеріалів справи, а саме технічного паспорту №30м/с-111589 квартира [ADDRESS] знаходиться на четвертому поверсі чотирьохповерхового будинку, а тому зробити окремий вхід чи вихід, або виділити 1/5 частки в натурі неможливо. Відповідно до ч. 1-2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Виходячи із положень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року (в редакції від 25.05.1998 року) розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Відповідно до звіту про незалежну оцінку 1/5 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] складеного ТОВ «Рослан» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №9326/10, виданий 13 лютого 2010 року Фондом державного майна) 06 квітня 2010 року вартість 1/5 частини квартири, що належить Пат «КБ «Хрещатик» становить 104890,00 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошової компенсації вартості 1/5 частки квартири [ADDRESS] в сумі 104890,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Після отримання банком грошової компенсації від відповідача право власності банку на 1/5 частку квартири [ADDRESS] повинно перейти до відповідача, [PERSON]. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що майнові права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved