Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк «фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості з ТОВ «Нафтогазообладнання» та [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 липня 2011 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ТОВ «Нафтогазобладнання» було укладено договір про не відновлювальну кредитну лінію № 11-01-11, відповідно до якого, позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 4 500 000 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 26 липня 2013 року з оплатою по процентним ставкам, встановленими п. 3.1. 21 грудня 2011 року між банком та ТОВ «Нафтогазобладнання» була укладена додаткова угода № 1 до договору про не відновлювальну кредитну лінію № 11-10-11 від 27.11.2011 року., також 16 лютого 2012 року між Банком та ТОВ «Нафтогазобладнання» була укладена додаткова угода № 2 до договору про не відновлювальну кредитну лінію № 11-10-11 від 27.11.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 34 від 27 липня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Нафтогазообладнання» по кредитному договору між Банком та позичальником 27 липня 2011 року був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстровано в реєстрі № 967. 04 січня 2011 року між Банком та ТОВ «Нафтогазообладнання» укладено договір про внесення змін до договору іпотеки № 78 І/0711, посвідченого Слободяном В.М., 27.07.2011 року за реєстровим № 969. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Нафтогазообладнання» по кредитному договору між банком та позичальником 27 липня 2011 року був укладений договір застави товарів в обороті № 79 ТО/0711, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстровано в реєстрі № 971. Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник ТОВ «Нафтогазообладнання» в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, надаючи до суду неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи, але поважність неявки в судові засідання не надав, у зв'язку з чим суд вважає з боку відповідача умисне затягнення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що 27 липня 2011 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ТОВ «Нафтогазобладнання» було укладено договір про не відновлювальну кредитну лінію № 11-01-11, відповідно до якого, позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 4 500 000 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 26 липня 2013 року з оплатою по процентним ставкам, встановленими п. 3.1. 21 грудня 2011 року між банком та ТОВ «Нафтогазобладнання» була укладена додаткова угода № 1 до договору про не відновлювальну кредитну лінію № 11-10-11 від 27.11.2011 року., також 16 лютого 2012 року між Банком та ТОВ «Нафтогазобладнання» була укладена додаткова угода № 2 до договору про не відновлювальну кредитну лінію № 11-10-11 від 27.11.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 34 від 27 липня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по кредитному договору між Банком та позичальником 27 липня 2011 року був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстровано в реєстрі № 967. 04 січня 2011 року між Банком та відповідачем 1 укладено договір про внесення змін до договору іпотеки № 78 І/0711, посвідченого Слободяном В.М., 27.07.2011 року за реєстровим № 969. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань відповідачем1 по кредитному договору між банком та позичальником 27 липня 2011 року був укладений договір застави товарів в обороті № 79 ТО/0711, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстровано в реєстрі № 971. Відповідно ст. 552 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться сторонам. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 24 вересня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором, складає 5 857 284,59 грн., що включає в себе: заборгованість основної суми боргу у розмірі 4 499 942,62 грн., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами у розмірі 1 038 101,74 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 319 240,23 грн. За приписом ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України, За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 610 ЦК України, Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України, Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно з ч.1,2 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з вищезазначених приписів Закону та наявних вищенаведених у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Нафтогазообладнання» та [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved