Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що його батьки перебували у шлюбі з 1999 року по 2002 рік. Постановою Тростянецького районного суду Сумської областівід 12.11.2002 року було стягнуто з [PERSON] аліменти в ? частині від усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], 25.01.1999 року, які підлягали сплаті матері [PERSON] Євгенівні.На цей час позивач є повнолітнім і навчається на другому курсі Охтирського коледжу Сумського національного аграрного університету на денному відділенні та немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач несе значні витрати на навчання, лікування, одяг, харчування. Відповідач має задовільний стан здоровя, достатньо матеріально забезпечений, що на думку позивача дозволяє йому надавати допомогу, але добровільно він не бажає цього робити. Посилаючись на указані обставини, позивачзбільшивши розмір позовних вимог, просить суд стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. (а.с.2,3, 22). Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Під час судового розгляду пояснював [PERSON], що батько до досягнення ним 18 років сплачував аліменти у мінімальному розмірі і як правило накопичував суму боргу і одним-двома платежами за рік сплачував. На цей жодної допомоги не надає, не спілкується. Позивач вказав, що знає, що батько живе заможно, їздить часто за кордон, за здачу в оренду земельних ділянок отримує кошти, тобто має доходи, які дозволяють надавати допомогу. Позивач вказав, що стипендію не отримує, оскільки не опановує навантаження під час навчання, не набрав необхідної кількості балів. Проживає з бабусею та мамою, яка їздила на заробітки, але останні три місяці вона не працює, не в змозі самостійно його підтримувати. [PERSON] вказав, що на місяць його витрати на проїзд до м.Охтирки з м.Тростянець складає 720 грн., на обіди в дні навчання - 420 грн., на роздруківки для практичних завдань 420 грн., на харчування та одежу близько 3000 грн. на місяць. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, відзив на позов на надіслав (а.с.44, 54). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що відповідач є батькомКолодки [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи досяг повноліття (а.с.4). Позивач навчається на цей час на третьому курсі Охтирського коледжу Сумського національного аграрного університету на денному відділенні. Форма навчання державна. Період навчання з 01.09.2015 року по 28.02.2019 року (а.с.5,6). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що позивач досяг повноліття, продовжує навчання, проживає окремо від відповідача, жодних доходів не має, а тому очевидно потребує матеріальної допомоги (а.с.23, 36). Відповідач проживає у [INFO] з дружиною, пасинком та сином [PERSON] 2009, року народження та донькою Анастасією, [INFO] (а.с.25). Доказів того, що дружина є непрацездатною, відповідач не надав, тому суд виходить з того, що у відповідача на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. Довідку виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 03.01.2018 року № 33 в частині відомостей про те, що відповідач на цей час не працює, ніколи не працював і трудової книжки не має, суд не бере до уваги як неналежний доказ, оскільки довідка не містить вказівку на джерело указаної інформації, яка очевидно надана зі слів самого [PERSON]П, і жодним чином не була посадовими особами сільської ради перевірена. Крім того, виконавчий комітет сільської ради не є органом, що має у володінні відомості про трудову діяльність фізичних осіб, про факт наявності у них трудової книжки, а тому за відсутності у розпорядженні відповідних документів, які підтверджують такі обставини, не уповноважений видавати подібні довідки. Відомості зазначені в указаній довідці сільської ради спростовуються даними наданими суду Вижницької обєднаної податкової державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем і у податковій декларації платника єдиного податку обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року доходи [PERSON] складають 19000,00 грн. (а.с.58). Відповідно до довідки №34 від 03.01.2018 року наданої виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 0,1038 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер якої 7324582000:02:002:0761, що розташована по вул. Степовій с.Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області (а.с.26). Відповідачем до суду надані довідка військово-лікарської комісії від 22.04.2016 року та висновок, згідно з якими [PERSON] є непридатним до військової служби, має хронічний двобічний гнійний епімезотимпаніт, двобічну кондуктивну приглухуватість (а.с.30-34). Доказів визнання відповідача непрацездатним через указане захворювання доказів, доказів заборони за станом здоров'я працювати [PERSON] суду не надав. Отже, з огляду на те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, від підприємницької діяльності має дохід тау власності земельну ділянку, є працездатним, поряд з двома неповнолітніми дітьми від іншого шлюбу, позивач знаходив можливість сплачувати аліменти до повноліття позивача і не має на цей час заборгованості, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати сину допомогуі на період його навчання після досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховуєнаявність у відповідача двох неповнолітніх дітей на утриманні, наявність хронічного захворювання, отримання доходу від підприємницької діяльності. З огляду на викладене таураховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 року установлено на рівні 1762 грн., виходячи з рівного обовязку батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК Україниправо на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 24.11.2017 року і до закінчення навчання позивачем, але не довше досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, щоу разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640,00грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial