Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по кредиту 2827,69 грн; прострочену заборгованість по процентах за користування кредитом 13006,80 грн; пеню 627,75 грн, разом 16462,24 грн. Позов мотивовано тим, що 11 травня 2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 356, на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,09% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 397,85% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту 22 липня 2019 року. Посилається на те, що відповідач на виконання умов договору отримав грошові кошти, однак позику не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено перше судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи містяться неодноразові клопотання представника позивача, в якому він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не подав, у зв`язку із чим судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 11 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №656, на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,09% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 397,85% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту 22 липня 2019 року. Видача кредиту підтверджується платіжним дорученням №2449 від 11.05.2019 року. В подальшому сторони уклали додатковий договір №1 до договору фінансового кредиту №656 від 11.05.2019 року, згідно з яким строк повернення кредиту встановили 12.06.2019 року. Заборгованість за вказаним кредитом станом на 02 вересня 2020 року становить 16462,24 грн, яка складається: з простроченим заборгованість по кредиту 2827,69 грн; прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 13006,80 грн; пеня 627,75 грн. Відповідно до частини 1 статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048\~ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Належних, допустимих та достатніх доказів повернення відповідачем позивачу позичених коштів суду не надано, хоча обов`язок доказування обставин покладається на кожну із сторін. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору, при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору Позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Як встановлено судом, [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за договором фінансового кредиту №656 від 11.05.2019 зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 02.09.2020 року заборгованість відповідача за договором становить 16462,24 грн, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 2827,69 грн; прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом 13006,80 грн; пеня 627,75 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по договору кредиту, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов`язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача у зазначеному розмірі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн згідно з платіжним дорученням №183 від 08.09.2020 року. Тому з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» підлягає стягненню 2102,00 гривень сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 530, 610-611,625, 629, 1049, 1050\~ЦК України та

Outcome: approved