Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 005/12/2013/350 від 05 грудня 2013 року, яка станом на 09.07.2019 року складає 196562,27 грн., з яких 28906,61 грн. - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015; 167655,66 грн. - заборгованість за кредитом. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подала. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що між [PERSON] та АБ «УКРГАЗБАНК», був укладений кредитний договір № 005/12/2013/350 від 05 грудня 2013 року, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит в сумі 168000,00 (сто шістдесят вісім тисяч) грн. строком до 04 грудня 2033 року, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 18,8% річних за користування кредитом, у разі неповернення коштів у встановлені строки, - у розмірі 23,8 % річних. (а.с.14-17). Відповідач, згідно з п.3.1 Договору, зобов`язався здійснювати щомісячно з першого по десяте число кожного місяця погашення суми кредиту та процентів рівними частинами у розмірі 2699,00 грн, але зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим станом на 09.07.2019 року має заборгованість у сумі 196562,27 грн., з яких 28906,61 грн. - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015; 167655,66 грн. - заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку з 05.12.2013 року по 09.07.2019 року (а.с.5-13). Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 196562,27 грн., з яких 28906,61 грн. - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015; 167655,66 грн. - заборгованість за кредитом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №5474-11351 від 23.07.2019 року про сплату судового збору у сумі 2948,43 грн.(дві тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень сорок три копійки) (а.с.1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2948,43 грн.(дві тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень сорок три копійки). На підставі викладеного та

Outcome: approved