Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 27.10.2006 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до укладеного договору №СVА0АK10011073, кредит - грошові кошти в розмірі 45150,00 грн. на термін до 26.10.2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказує, що у забезпечення повернення кредиту за кредитним договором №СVА0АK10011073 від 27.10.2006 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] виступив поручителем перед банком за виконання зобовязань [PERSON], як солідарного боржника. Зазначають, що станом на 25.09.2015 року утворилася заборгованість, що становить 81411,67 грн. що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 14554,52 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28891,03 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2528,40 грн.; 35437,72 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк ПриватБанк, за довіреністю [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи; від останнього поступила письмова заява із клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі; просила стягнути з відповідачів солідарно, судові витрати за виклик в судове засідання через засоби масової інформації в розмірі 150,00 грн. в газеті «Буковина». Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача в наданій письмовій заяві з ухваленням по справі заочного рішення. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 27.10.2006 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до укладеного договору №СVА0АK10011073, кредит - грошові кошти в розмірі 45150,00 грн. на термін до 26.10.2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.10-11). Також судом встановлено, що в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором №СVА0АK10011073 від 27.10.2006 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] виступив поручителем перед банком за виконання зобовязань [PERSON], як солідарного боржника (а.с.12). Сума заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком станом на 25.09.2015 року утворилася заборгованість, що становить 81411,67 грн. що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 14554,52 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28891,03 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2528,40 грн.; 35437,72 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у відповідності до розрахунку заборгованості (а.с.5-7). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.5-7) відповідача [PERSON] перед Банком станом на 25.09.2015 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст. 79 ч.1 ЦПК України судові\~ витрати\~ складаються\~ з\~ судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно ст. 79 ч. 2 п. 6\~ ЦПК України до\~\~ витрат,\~\~ повязаних\~\~ з\~ розглядом\~ судової\~ справи, належать: витрати,\~ повязані\~ з публікацією в пресі оголошення про виклик\~ відповідача. Таким чином з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 06.11.2015 року в розмірі 1221,18 грн. та витрати повязані з викликом в суд відповідача через засоби масової інформації в розмірі 150,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved