Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.06.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №490074542, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 11970,40 дол.США. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в результаті чого станом на 16.10.2014 р. за ним утворилась заборгованість: 11246,96 дол. США - заборгованість за кредитом, 2617,58 дол.США - заборгованість за відсотками, 50605,57 дол.США - пеня за 12 місяців, що за курсом НБУ станом на 16.10.2014 р. становить: 145664,39 грн. - заборгованість за кредитом, 33901,45 грн. - заборгованість за відсотками, 655415,26 грн. - пеня за 12 місяців. В забезпечення виконання позичальником за кредитним договором 03.06.2008 р. з [PERSON] було укладено договір поруки №490074542-П, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 834981,10 грн., а саме: за кредитом - 145664,39 грн., по відсоткам - 33901,45 грн., пеню - 655415,26 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3654 грн. Представники позивача ПАТ «Альфа-Банк» Надточій О.В. та Бічан М.А. в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про місце, день і час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представники позивача ПАТ «Альфа-Банк» Надточій О.В. та Бічан М.А. в поданих до суду заявах не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 13.03.2015 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що банківською ліцензією №61 і дозволом №61-4, виданими 03.12.2001 р. Національним банком України, ЗАТ «Альфа-Банк» надане право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1, п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Згідно із додатком до дозволу №61-4 від 25.06.2007 р. банк має право здійснювати операції з валютними цінностями, зокрема, ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті, залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України. Отже, враховуючи наявність зазначених вище ліцензій і дозволів, ЗАТ «Альфа-Банк» мав право здійснювати валютні операції, зокрема укладати кредитні договори, предметом яких була іноземна валюта. Судом встановлено, що між 03.06.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», з однієї сторони, та [PERSON] (за договором - Позичальник), з іншої сторони, був укладений кредитний договір №490074542 (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», надало позичальнику кредит в сумі 11970,40 дол.США з кінцевим терміном повернення кредиту 03.06.2014 р. зі процентною ставкою 11,25% річних на придбання транспортного засобу CHERY A15 AMULET, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], № кузову - [NUMBER] згідно з договором купівлі-продажу №314224-656. Повернення кредиту та сплати відсотків за його користування здійснюється щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, у разі сплати у валюті - «03» числа кожного місяця рівними частинами в сумі 229 дол. США, а у разі погашення у валюті відмінній від валюти кредиту - не пізніше «02» числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим договором, разом з тим зі сплатою комісійної винагороди за перерахування коштів у сумі 1415,50 грн. (розділ №1 Кредитного договору). Відповідно до п. 3 р. №1 Кредитного договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повернути кредит, виплатити банку проценти за користування кредитом, сплатити комісії за дії банка, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за договором, сплатити неустойки та інші передбачені договором платежі та виконати інші обов'язки, що передбачені договором. Повернення кредиту (його частини) та сплати процентів за користування ним здійснюється позичальником в порядку та на умовах, що визначені у додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за Кредитним договором між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 03.06.2008 р. №490074542-П, відповідно до умов якого остання зобов'язалась перед кредитором відповідати за виконання боржником усіх його зобов'язань перед банком, що виникають з кредитного договору від 03.06.2008 р. №490074542 у тому ж обсязі, що і боржник. Договором поруки від 03.06.2008 р. №490074542-П встановлено солідарну відповідальність поручителя та боржника. В силу вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частиною 1 статті 252 ЦК України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином, умови договору поруки від 03.06.2008 р. №490074542-П (п. 5.3.) про його дію до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому підлягають застосування норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З огляду на наведене та беручи до уваги, що договором поруки від 03.06.2008 р. №490074542-П не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки пунктом 5.3. цього договору установлено, що він діє до повного виконання зобов'язань боржника за кредитним договором, та враховуючи, що позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який відповідно до р. №1 Кредитного договору сплив 03.06.2014 р., пред'явив вимоги до поручителя, суд приходить до висновку, що порука не припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], як з поручителя, є обґрунтованими. Судом встановлено, що 24.11.2014 р. позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №490074542 від 03.06.2008 р. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості перед банком. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 16.10.2014 р. має заборгованість перед позивачем в загальній сумі 64470,11 дол. США (по курсу НБУ - 834981,10 грн.), яка складається з: за кредитом - 11246,96 дол. США (по курсу НБУ - 145664,39 грн.), по відсотках - 2617,58 дол. США (по курсу НБУ 33901,45 грн.), по пені (за останній календарний рік) - 50605,57 дол. США (по курсу НБУ 655415,26 грн.). Таким чином, з відповідача [PERSON], на яку законом і умовами договору покладається обов'язок відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 11246,96 дол. США, заборгованість по відсоткам в розмірі 2617,58 дол. США. Стосовно заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені за останній календарний рік в розмірі 50605,57 дол. США (по курсу НБУ 655415,26 грн.) суд відзначає наступне. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, оскільки вважає, що позивач не надав суду належних та достатніх доказів стосовно визначеного сторонами розміру пені, який боржник має сплатити при порушенні своїх зобов'язань. Так, в Кредитному договорі та додатку до нього розмір пені не визначений, не був встановлений також порядок її нарахування та сплати. До позовної заяви не було надано жодного документу, який би підтверджував законність та обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування та стягнення пені. При цьому суд позбавлений можливості перевірити правильність її нарахування, оскільки є незрозумілим, виходячи з якого розміру пеня була нарахована. Крім того, як вбачається з розрахунку пеня була нарахована в дол. США, що є порушенням ст. 94 Конституції України, ст.ст. 192, 533 ЦК України, оскільки незалежно від валюти боргу пеня підлягає обчисленню у національній валюті. Зазначений висновок суду зроблений з урахуванням правової позиції у справі №6-79 цс 14, згідно з якою, відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню частково в сумі 179565,84 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 145664,39 грн.; заборгованість за відсотками - 33901,45 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 785,98 грн.

Outcome: partial