Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Товариство орендує у [PERSON] автомобіль ЗАЗ Lanos з державним номерним знаком АХ3851ВК. 08 листопада 2017 року за участю даного автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля УАЗ 3452-Д з державним номерним знаком 136-03ЕА під керуванням водія [PERSON] сталося ДТП, винним у якому постановою суду визнано [PERSON] Позивач вказує, що вказаною ДТП йому було завдано збитки на загальну суму 56\~220 грн. 42 коп., що складаються зі шкоди, заподіяної його автомобілю у сумі 54\~082 грн. 02 коп., та витрат, повязаних з проведенням автотоварознавчого дослідження автомобіля, у сумі 2\~138 грн. 40 коп. На підставі викладеного, а також приписів ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на його користь збитки, завдані товариству внаслідок ДТП, у сумі 56\~220 грн. 42 коп. та судовий збір у сумі 1\~762 грн. Представники позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися; позивачем було надано суду заяву, у якій він позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а справу розглянути у відсутність його представників. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], яка здійснює свої повноваження на підставі ордеру серії ДН № ООО,44525 від 20 вересня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, проте надали суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» заперечували та просили суд відмовити позивачу у їх задоволенні, оскільки на час, коли сталася ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована страховою компанією ПрАТ «Київський страховий дім», а тому і відповідати за збитки, завдані товариству, повинен саме страховик, а не водій транспортного засобу, з вини якого сталося ДТП. Представник третьої особи ПрАТ «Київський страховий дім», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи, що відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України за неявки відповідача проте за наявності його відзиву на позовну заяву, підстави для проведення заочного розгляду справи відсутні, встановив наступне. 02 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» в особі [PERSON] було укладено договір найму (оренди) автомобіля, строком до 02 вересня 2018 року включно. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 694. Відповідно до цього договору [PERSON] передав, а ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» прийняло в тимчасове платне користування, найм, оренду автомобіль марки ЗАЗ моделі Lanos, 2014 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) № Y6DTF55Y0E0004858, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний В, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований 27 серпня 2015 року за наймодавцем у Центр ДАІ 6302 та належить наймодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ № 364481, виданого Центр ДАІ 6302, 27 серпня 2015 року. У пункті 3.2 зазначеного договору визначено, що наймач несе всі витрати, повязані з використанням автомобіля, у тому числі зі сплати податків та інших платежів, поточного і капітального ремонту автомобіля, технічного огляду автомобіля. Пунктом 5.2.2 договору передбачено, що наймач гарантує, зокрема, що своїми коштами та за свій рахунок усуне погіршення стану автомобіля, що зменшує їх вартість, несправності та поломки, якщо вони мали місце в період дії договору. Пунктом першим статті першої статті 395 ЦК України одним з видів речових прав на нерухоме майно визначено право володіння. Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. З приписів ст. 396 ЦК України слідує, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29\~цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 386 глави 29 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Отже речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер, який проявляється у тому, що, оскільки суб'єкт речового права на чуже майно вступає у правовідносини з усіма іншими суб'єктами,\~\~хто його оточує, то й будь-яка особа із числа тих, з ким такий субєкт вступає у правовідносини, може бути порушником його речового права на чуже майно. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові, ухваленій 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1365цс17, а також Верховний Суд у постанові, ухваленій 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц, провадження № 61-5079св18. Крім того, у п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року зазначено наступне. Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. За таких обставин суд приходить до висновку, що ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» має право на відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням орендованого ним автомобіля ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК. З постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області, ухваленої 27 грудня 2017 року у справі № 243/10073/17, провадження № 3/243/2141/2017, яка набула законної сили 10 січня 2018 року слідує, що 08 листопада 2017 року о 16 годині 30 хвилин на 658 км. автодороги Київ-Харків-Довжанське зі сторони м. Словянськ Донецької області в напрямку м. Харків сталася ДТП за участю автомобіля УАЗ 3452-Д з номерним знаком 136-03ЕА під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою винним у вказаній ДТП визнано відповідача по справі [PERSON] Згідно довідки, виданої [PERSON] Словянським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області 08 листопада 2017 року (а.с. 7), в результаті вищезазначеної ДТП автомобіль ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК отримав наступні пошкодження: деформацію переднього бамперу, деформацію капоту, деформацію решітки радіатору, деформацію переднього крила, розбиті передні ліва та права фари, деформацію переднього номерного знаку. Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин суд приходить до висновку, що, по-перше, 08 листопада 2017 року орендованому позивачем автомобілю ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК дійсно були спричинені механічні пошкодження та, по-друге, вказані механічні пошкодження були завдані саме відповідачем. З полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3603314 від 28 квітня 2017 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля УАЗ 452-Д з номерним знаком 136-03ЕА, була застрахована страховиком ПрАТ «Київський страховий дім», починаючи з 00-00 годин 01 травня 2017 року до 30 квітня 2018 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В той же час, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, аналіз вищенаведених норм закону дає підстави для висновку, що завдання потерпілому шкоди, внаслідок ДТП особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування у повному обсязі завданої йому шкоди кореспондується із відповідним обов'язком боржника відшкодувати таку шкоду. Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов'язанні є страховик. Зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання є первісним, основним зобов'язанням, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та у разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. З приписів ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України слідує, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. У статті 511 ЦК України зазначено, що зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Так, згідно з частинами першою та четвертою\~статті 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Таким чином, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і був укладений на користь третіх осіб. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~лише надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, а не зобов'язує його одержувати таке відшкодування. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди у деліктному зобов'язанні. У правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові, ухваленій 27 квітня 2018 року у справі № 910/9029/17, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обовязковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено, що за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, то така шкода відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України\~підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічний правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 у справі № 6-954цс16, а також у постанові Верховного Суду, ухваленій 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц, провадження № 61-5079св18, та у постанові, ухваленій 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, провадження № 61-1156св18. За таких обставин суд не приймає доводи сторони відповідача про те, що за збитки, завдані 08 листопада 2017 року відповідачем орендованому позивачем автомобілю ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК повинна відповідати саме страхова компанія ПрАТ «Київський страховий дім», якою застрахована його цивільно-правова відповідальність, а не він, оскільки такі доводи сторони відповідача не гуртуються на законі. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що, оскільки позивач реалізував своє право на судовий захист задля відшкодування йому збитків, завданих його майну внаслідок ДТП, шляхом предявлення позову виключно до водія, визнаного винним у цій ДТП, яким є відповідач по справі, то й відповідати за такі збитки в межах даного судового розгляду повинен саме відповідач, а не страховик, який застрахував його цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 22151, складеного 26 грудня 2017 року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора [PERSON] [PERSON] за заявою [PERSON] від 09 листопада 2017 року, слідує, що розмір матеріальних збитків, спричинених володільцю автомобіля ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК внаслідок ДТП, яке мало місце 08 листопада 2017 року, становить 54\~082 грн. 02 коп., а вартість даного висновку 2\~138 грн. 40 коп., яка, як свідчить платіжне доручення № 8994 від 28 листопада 2017 року, була сплачена ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз 28 листопада 2017 року. Враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи, суд приймає його до уваги та приходить до переконання, що розмір збитків, завданих відповідачем позивачу становить сумі 56\~220 грн. 42 коп. Поряд з\~цим,\~з довідки (а.с. 47), долученої відповідачем до свого відзиву, слідує, що позивачу вказаною страховою компанією не було відшкодовано збитки, завдані ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» відповідачем в результаті ДТП, що мала місце 08 листопада 2017 року, адже у цій довідці зазначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється тільки після надання аварійному комісару рішення суду, натомість в описі документів, наданих [PERSON] страховику, який міститься у вказаній довідці, взагалі не зазначено жодного рішення суду. Про нездійснення позивачу відшкодування таких збитків свідчить і надані позивачем запити про надання інформації № 394 від 27 червня 2018 року та № 217 від 18 квітня 2018 року, скарга на бездіяльність ПрАТ «Київський страховий дім» № 281 від 16 травня 2018 року, адресована Моторному (транспортному) страховому бюро України, Заява про виплату страхового відшкодування, адресована ПрАТ «Київський страховий дім». За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» матеріальних збитків, спричинених ним позивачу в результаті пошкодження автомобіля ЗАЗ Lanos з номерним знаком АХ3851ВК внаслідок ДТП, яке мало місце 08 листопада 2017 року, у розмірі 54\~082 грн. 02 коп., а також вартості експертного висновку у розмірі 2\~138 грн. 40 коп. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 762 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved