Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач у вересні 2016 року звернувся до суду з позовом, яким просив встановити порядок користування квартирою №32 по вулиці Василя Нікітіна ( Червонозорівській ), 21 Б в м. Кропивницький, виділивши йому в користування житлову кімнату площею 24,4 кв.м.; а [PERSON] та [PERSON] в користування житлові кімнати площею 17,6 кв.м. та 17,2 кв.м. Коридор, туалет, ванну, кухню залишити у спільному користуванні співвласників; вселити його в квартиру №32 по вулиці Василя Нікітіна ( Червонозорівській ), 21 Б в м. Кропивницький. В судове засідання представник позивача, через канцелярію суду, надала заяву про залишення позову, в частині вимог про вселення [PERSON] в квартиру №32 по вулиці Василя Нікітіна ( Червонозорівській ), 21 Б в м. Кропивницький, без розгляду, в іншій частині вимоги підтримала, просила розглядати справи у їх відсутності та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, вселення, в частині вимог: вселення [PERSON] в квартиру №32 по вулиці Василя Нікітіна ( Червонозорівській ), 21 Б в м. Кропивницький, залишено без розгляду. Відповідачі до суду не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись через відповідну житлово-експлуатаційну організацію, що не суперечить ч.3 ст.76 ЦПК України, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді\~ справи,\~ що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ слід задовольнити,\~ з\~ наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира №32, що розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Червонозорівська ( нині [PERSON]), 21-б, що підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.01.2008 року, довідкою ОКП КООБТІ від 24.01.2008 року ( а.с. 5, 6, 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.06.1990 р. Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис №20 (а.с. 11). 23 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, про що складено відповідний актовий запис №273, прізвище після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки ПП Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва Кіровоградінвестбуд від 05.09.2016 року, [PERSON], власник 1 / 3 частини квартири 32 по вул. Василя Нікітіна ( Червонозорівська ), буд. 21-б в м. Кропивницький, [PERSON] власник 1 / 3 частини квартири, син [PERSON] власник 1 / 3 частини квартири (а.с.10). Загальна площа спірної квартири 32 по вулиці Василя Нікітіна ( Червонозорівська), 21-б в м. Кропивницький становить 84,61 кв.м. Складається із трьох кімнат, 1 кімната- 17,6 кв.м., друга -17,2 кв.м., третя -24,4 кв.м. (а.с. 8). За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної сумісної власності визначається гл.26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Положення цієї статті свідчать про те, що 1) встановлення порядку користування майном можливе саме між співвласниками цього майна; 2) первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість; 3) встановлення порядку користування майном на підставі рішення суду можливо при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності №20 від 20 грудня 1995 року розяснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, як можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом зясовано, що між сторонами не досягнуто домовленості про порядок користування майном, що є їхньою спільною сумісною власністю, між останніми склалися неприязні відносини, відповідно між співвласниками жодний порядок користування квартирою не встановлювався. Тому, суд приходить до висновку про встановлення порядку такого користування спільною сумісною власністю, виділивши в користування позивачу житлову кімнату площею -24,4 кв.м.; а відповідачам в користування житлові кімнати площею- 17,6 кв.м. та 17,2 кв.м. Коридор, туалет, ванну, кухню -залишити у спільному користуванні співвласників. В порядку ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved