Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком солідарного розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту відповідно до якого кредитор надав грошові кошти у сумі 31450,00 доларів США, зі сплатою 12,7 процентів річних. Вказує, що 22.01.2007 р. укладено тристоронній договір поруки, відповідно до умов якого вона, як поручитель зобов'язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором. Зазначає, що в рахунок погашення строкової заборгованості останній платіж позичальником вносився 01.12.2014 р., а в рахунок погашення відсотків - 18.07.2014 р. Кредитним договором передбачено, що позичальник зобов'язаний зокрема: сплачувати проценти за використання кредиту; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, передбаченому п. 1.1. Договору, а пунктом 4.5 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином в договорі було врегульовано питання зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначено умови такої зміни. Оскільки зобов'язання позичальника по сплаті строкової заборгованості перестали виконуватися належним чином 01.12.2014 р., а по відсоткам - з 18.07.2014 р., то саме з моменту, коли таке неналежне виконання мало місце, необхідно вираховувати 60 денний строк, після закінчення якого, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Так, 17.09.2014 р. минуло 60 днів з моменту порушення позичальником умов договору, тобто 18.09.2014 р. - змінений строк виконання основного зобов'язання з якого у банка виникло право вимоги, а у позичальника обов'язок погасити кредит у повному обсязі. Зазначає, що банк мав право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 18.09.2014 р. протягом наступних шести місяців, а кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Просила визнати припиненою поруку за кредитним договором № 752/5-139 від 22.01.2007 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON], покласти судові витрати на відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов за наведених у ньому підстав підтримав. Ухвалою суду від 26.09.2017 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27.12.2017 р. позовну заяву повторно залишено без руху. Ухвалою суду від 09.01.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 19.02.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.01.2018 р. відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» надав відзив на позовну заяву згідно якого позов не визнав. Зазначив, що якщо умовами договору кредиту передбачено окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позивальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає у такому ж розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором, то з часу несплати кожного з платежів починається перебіг позовної давності для вимог боржника, та обчислення установленого шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. Зазначив, що якщо банк предявив вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, то порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку до моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобовязань (а.с. 51). У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON] у режимі відеоконференції позов не визнала і у його задоволенні просила відмовити з підстав вказаних у відзиві. 13.02.2018 р. представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] надано пояснення, згідно яких просив визнати припиненою поруку [PERSON] за кредитним договором № 752/5-139 від 22.01.2007 р. Зазначив що 22.01.2007 р. між [PERSON] та банком укладено договір кредиту № 752/5-139, та одночасно тристоронній договір поруки № 752/5-140, третьою стороною якого виступав позивач. У квітні 2014 року стабільність сплати за кредитним договором була порушена, [PERSON] неодноразово повідомляли про заборгованість, однак грошей було недостатньо і за кредитним договором кошти йшли на погашення відсотків. У 2015 році нею було здійснено лише 5 платежів - 06.01.2015 р., 17.01.2015 р., 13.02.2015 р., 24.03.2015 р., 21.12.2015 р. Вказує, що 25.07.2014 р. між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено нову редакцію кредитного договору за якою вона продовжувала сплачувати кошти до початку 2015 року та з квітня сплата припинилася. Останній платіж вона зробила 29.12.2016 р. Зазначає, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання вимог, забезпечених порукою. Вказує, що позивач поручалася за умовами кредитного договору № 752/5-139 від 22.01.2007 р. за яким визначений час для настання виконання зобов'язання при певних умовах, а саме: у разі невиконання нею обов'язків по сплаті процентів та кредиту протягом 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та вона зобов'язується протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Так, після порушення умов сплати банк ніяких вимог до поручителя не вимагав, а запропонував нову редакцію кредитного договору, змінивши умови щодо строку настання виконання зобов'язання і взагалі не включив цю умову до нової редакції. Позивач не поручалася за нові умови кредитного договору, тому для неї порука припинилася у зв'язку з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, оскільки нова редакція кредитного договору сформувала нові умови кредитного договору, що збільшили обсяг його зобов'язання. У новій редакції кредитного договору додана відповідальність, яка відсутня за первісним кредитним договором. Крім того, кредитним договором визначений порядок погашення основної заборгованості до 10 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року, рівними частинами по 131,00 долар США. Договором про внесення змін № 4, від 25.07.2017 р. був погоджений новий порядок погашення заборгованості до 17 числа кожного місяця згідно графіку погашення кредиту, який є Додатком № 1 до договору про внесення змін № 4. У Додатку № 1 цього договору про внесення змін № 4 визначено, що графік погашення кредиту встановлює не 131,00 долар США, а 141,34 долар США (а.с. 65 - 66). У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. 22.01.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 752/5-139 (далі Договір кредиту), за умовами якого банк надав останній у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31540,00 доларів США, зі сплатою 12,7 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: до 10 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року, рівними частинами по 131,00 долар США (п. 1.1.1 Договору кредиту); в останній місяць до 10.01.2027 р. 141,00 долар США з кінцевим терміном погашення до 10.01.2027 р. (п. 1.1.2 Договору кредиту) (а.с. 23-24). Відповідно до п. 3.3.8 Договору кредиту позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору. Згідно п. 4.4 Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.2 3.3.6, 3.3.10 3.3.12 та 3.3.15 цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані санкції (штраф, пеню). Відповідно до п. 4.5 Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані санкції (штраф, пеню). 22.01.2007 р. у забезпечення виконання зобов'язання за Договором кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки № 752/5-140 (далі Договір поруки) (а.с. 34-35). Згідно п. 1.1 Договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором № 752/5-139 від 22.01.2007 р. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки змістом забезпечення порукою зобовязання, його розмір, строк та порядок виконання є повернення кредиту в сумі 31450,00 доларів США, з порядком погашення, що визначений п. 1.1 Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 10.01.2027 р., а також дострокового погашення у випадках передбачених Договором кредиту; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 12,7 процентів річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені Договором кредиту; сплата можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені Договором кредиту. Згідно п. 3.1.1 Договору поруки поручитель зобовязаний протягом одного робочого дня від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання письмово повідомити позичальника про отримання такого повідомлення, пропозицію розрахуватися з кредитором самостійно та про свій намір виконати відповідне зобовязання у разі неотримання відповіді від позичальника протягом 10 робочих днів від дати його повідомлення. Відповідно до п. 3.1.2 поручитель зобовязаний протягом 30 робочих днів від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання, виконати відповідне зобовязання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок кредитора простроченої заборгованості, несплаченої суми процентів та/або комісій на рахунок, в казаний в повідомленні кредитора. Кредитор зобовязаний протягом 5 робочих днів від дати невиконання позичальником зобовязань забезпечених порукою повідомити про це поручителя з наданням інформації щодо обсягів виконаного позичальником зобовязання та невиконаного зобовязання (п. 3.3.1 Договору поруки). Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п.п. 2.1.1 2.1.3 цього договору (п. 6.2 Договору поруки). 20.10.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. (далі Додаткова угода № 1), відповідно до якої сторони домовились з 20.10.2008 р. встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14 процентів річних та, відповідно, зазначити по тексту договору процентну ставку у розмірі 14 процентів річних (а.с. 25). 09.02.2010 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. (далі Додаткова угода № 2), якою п. 1.1 Договору кредиту викладено в наступній редакції: Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31540,00 доларів США, зі сплатою 14,00 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: до 10 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року по січень 2010 року, рівними частинами по 131,00 долар США; до 17 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2010 р., рівними частинами по 131,00 долар США; в останній місяць до 10.01.2027 р. 141,00 долар США з кінцевим терміном погашення до 10.01.2027 р. (а.с. 26). 09.02.2010 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», [PERSON] та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поруки № 752/5-140 від 22.01.2007 р. за яким п.п. 2.1.2 п 2.1 Договору поруки викладено в наступній редакції: «п. 2.1.2 сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14,00 процентів річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені Договором кредиту» (а.с. 36). 25.07.2014 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін № 3 про внесення змін до Договору кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. (далі Договір про внесення змін № 3), згідно якої сторони дійшли згоди викласти Договір кредиту у нові редакції (а.с. 27-32). Згідно п. 1.1 Договору про внесення змін № 3 кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31540,00 доларів США, зі сплатою 14,00 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку № 1 до цього договору, що є його невідємною частиною на умовах, визначених цим договором. Погашення кредиту буде здійснюватися до 17 числа (включно) кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року та кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 10.01.2027 р. (п. 1.1.1 Договору про внесення змін № 3). Згідно п. 1.3.2 Договору про внесення змін № 3 в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає 22.01.2007 р. з поручителем [PERSON], договір поруки за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником своїх обовязків за цим договором у повному обсязі і відповідає перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Відповідно до п. 4.1 Договору про внесення змін № 3 у разі пропущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 2.4, 2.7, 2.9 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2 3.3.4, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.10, 3.3.11, 3.3.12, 3.3.14 3.3.17 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 0,5 процента від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованим процентам, за кожний випадок (п. 4.2 Договору про внесення змін № 3). 25.07.2017 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін № 4 про внесення змін до Договору кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. (далі Договір про внесення змін № 4) відповідно до якого сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування: встановити, що погашення залишку заборгованості за кредитом в сумі 19894,25 доларів США, починаючи з дати укладання цього договору про внесення змін, здійснюється до 17 числа (включно) кожного місяця, згідно з графіком погашення кредиту, який є Додатком № 1 до цього договору про внесення змін; сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, щонайменше на три календарні місяці, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник, в свою чергу, зобовязується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафних санкції протягом 60 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора (а.с. 33). З Розрахунку вимог банку у звязку з непогашенням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 752/5-139 від 22.01.2007 р. та Довідки ПАТ «УКРСОЦБАНК» № 10.1-87/4316 від 13.03.2017 р. вбачається, що останній платіж за договором кредиту у розмірі 150,00 доларів США на погашення нарахованих відсотків здійснено 29.12.2016 р. (а.с. 40-43, 44-45). 23.05.2017 р. ПАТ «УКРСОЦБАНК» направив на адресу [PERSON] та [PERSON] вимогу про усунення порушень № 170/17 750МІ71140725001, у якій повідомив, що умови кредитного договору № 752/5-139 від 22.01.2007 р., згідно якого боржником є [PERSON] не виконуються, неодноразові звернення кредитора з питань виконання зобовязань з виплати кредиту проігноровані, питання реструктуризації не вирішено, станом на дату розрахунку 13.03.2017 р. загальна сума заборгованості становить 23881,54 Доларів США (а.с. 46). Зазначена вимога була отримана [PERSON], що підтвердив у судовому засіданні її представник. Також, з матеріалів цивільної справи № 592/6485/17, провадження 2/592/120/18 вбачається, що 09.06.2017 р. шляхом здачі на пошту ПАТ «Укрсоцбанк» предявив позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 15.06.2017 р. відкрито провадження у цивільній справі. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі зміни, в тому числі збільшенні розміру боргових зобов'язань та/чи інших зобов'язань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобов'язання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання поручителем цього договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає у такому ж розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором, то з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обчислення установленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Якщо банк пред'явив вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином кредитним договором передбачено виконання грошових зобовязань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, можна зробити висновок, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобовязання. Боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту за Договором кредиту № 752/5-139 від 22.01.2007 р. з відповідними процентами до 10.01.2027 р., сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, разом з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 29.03.2017 р. по справі № 6-3087цс17, від 14.06.2017 р. по справі № 6-1009цс17 від 13.09.2017 р. по справі № 6-1455цс17 та Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 р. по справі № 127/8315/16-ц, провадження № 61-4560 св 18. Пунктом 6.2 Договору поруки передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п.п. 2.1.1 2.1.3 цього договору, тобто договором не встановлено строк припинення поруки. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Саме така правова позиція викладена у постанові\~Верховного Суду України від 17.09.20114 р. у справі № 6-53цс14. Судом встановлено, що 29.12.2016 р. позичальник [PERSON] здійснила останній платіж за кредитним договором забезпеченим порукою позивача [PERSON], 23.05.2017 р. банк направив на адресу боржника та поручителя вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, а також 09.06.2017 р. предявив позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто з дотриманням шестимісячного строку, встановленого у ч. 4 ст. 559 ЦК України. Підстав для визнання такою, що припинена порука за договором поруки від 15.08.2008 р. № SR-С01/062/2008, в межах заявлених вимог судом не встановлено. Разом з тим, доводи представника третьої особи про те, що позивач не поручалася за нові умови кредитного договору і для [PERSON] порука припинилася у звязку з припиненням забезпеченого нею зобовязання на увагу суду не заслуговують, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, а позивачем позов з цих підстав не заявлявся. Також третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору окремі вимоги на предмет спору заявлені не були. Зважаючи на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed