Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.04.2010 року банк надав відповідачеві кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.05.2018 року за договором виникла заборгованість в сумі 69747,84 грн., з яких 298,27 грн. - заборгованість за кредитом; 60164,93 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 5487,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3297,52 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи неналежне виконання зобов'язань за договором відповідачем, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № б/н від 27.04.2010 року у розмірі 69747,84 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 27 квітня 2010 року був укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в публічному акціонерному товаристві «Приватбанк». Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. А відповідач зобов'язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на станом на 31.05.2018 року за договором виникла заборгованість згідно з розрахунком в сумі 69747,84 грн., з яких 298,27 грн. - заборгованість за кредитом; 60164,93 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 5487,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3297,52 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням викладеного, наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором №б/н від 27.04.2010 року в сумі 69747,84 грн., з яких 298,27 грн. - заборгованість за кредитом; 60164,93 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 5487,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3297,52 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved