Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позивач та його представник просять суд стягнути з ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат», на користь [PERSON] інфляційні втрати за останні три роки, в сумі 121 105, 29 грн. за прострочення виконання рішення Ватутінського міського суду від 30 січня 2012 року по справі №2301/10/12; стягнути з ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат», на користь [PERSON] судові витрати посилаючись на те, що на підставі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення пені за договором поворотної фінансової допомоги на користь позивача було стягнуто 160 108 грн., 28 коп. 09 лютого 2012 року дане рішення вступило в законну силу і позивач направив виконавчий лист на виконання до відділу виконавчої служби Ватутінського МУЮ. Протягом чотирьох років позивач звертався по телефону до керівництва ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» з вимогою виконати рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року, але зусилля були марними, відповідач ухилявся від сплати коштів. Вказані кошти відповідач сплатив в кінці жовтня 2015 року. За період з 09 лютого 2012 року по 01 жовтня 2015 року рівень інфляції в Україні значно підвищився через нестабільну політичну та економічну ситуацію. Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов'язання боржника не припинялось до кінця жовтня 2015 року, а тому встановлені ст.625 ЦК України відсотки річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання. З моменту винесення рішення Ватутінським міським судом Черкаської області і фактичної сплати боргу пройшло більше трьох років. Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних застосовуються в межах трирічного строку позовної давності. Сума заборгованості становила 160 108 грн. 28 коп., а сума інфляційних втрат за період прострочення виплати коштів складає 121 105 грн. 29 коп. Оскільки спір вирішити в позасудовому порядку не представилось можливим, тому позивач і вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Раніше позивач до суду не звернуся, так як перебував зоні АТО. Представник відповідача позов не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача вважає, що стягнення інфляційних втрат у сумі 121105,29 грн. нарахованих на суму пені, за не вчасну її сплату на підставі рішення суду, є повністю незаконним згідно норм чинного матеріального законодавства. Суд заслухавши сторони, вивчивши письмові докази, вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» про стягнення пені за договором поворотної фінансової допомоги на користь позивача було стягнуто 160 108 грн., 28 коп., що підтверджується рішенням (а.с.7). 09 лютого 2012 року дане рішення вступило в законну силу, що стверджується виконавчим листом (а.с.9). Рішення суду від 30 січня 2012 року відповідач виконав в кінці жовтня 2015 року, а саме сплатив стягнуті з нього кошти в розмірі 160 108 грн. 28 коп., що стверджується випискою з рахунків від 03 листопада 2015 року (а.с.10). Сума інфляційних втрат за період з 09.02.2012 року по жовтень 2015 року складає 21105,29 грн., що стверджується відповідним розрахунком з врахуванням індексів інфляції (а.с.2-3). Також судом встановлено, що позивач дійсно певний період часу брав безпосередню участь в антитерористичній операції, що стало причиною того, що позивач не мав можливості раніше звернутися до суду з даним позовом, що стверджується довідкою (а.с.6). За змістом загальних положень щодо виконання зобов'язань, встановлених ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст.625 ЦК установлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.5 цієї статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Виходячи зі змісту ч.1 ст.598, ст.599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК України. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за останні три роки в сумі 121 105 грн. 29 коп. за прострочення виконання рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 січня 2012 року по справі № 2301/10/12. А також суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 05 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1700 грн. 00 коп.. На підставі ст. 11, 526, 598, 599, 600, 604-609 ЦК України та

Outcome: approved