Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач у березні 2016 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2004 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою м. Торецьк (м. Дзержинськ), смт. Петрівка, вул. ім.К.Маркса, буд. 57. За життя її батько належно йому на праві власності майно нікому не спадкував. Єдиними спадкоємцями померлого за законом першої черги є його дружина та вона, його донька. Мати на спадкове майно не претендує, від спадщини відмовилася на її користь. В шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини не зверталася, із за своєї юридичної необізнаності та неграмотності. Вона, як спадкоємець за законом першої черги фактично вступила в управління спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у померлого [PERSON] не має, з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто, крім неї не звертався, спадкова справа не заводилась. Визнання причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними необхідно позивачу для встановлення їй додаткового строку для звернення з цією заявою до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, при цьому заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 вересня 1969 року народилася позивач по справі [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9) її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. При народженні їй було надано прізвище батька «Любченко». 26 лютого 2013 року позивач по справі уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «Фісак». 26 січня 2004 року помер [PERSON] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на належно йому на праві власності нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою Донецька область, м. Торецьк (м. Дзержинськ), смт. Петрівка, вул. К.Маркса, буд. 57. Єдиними спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина та донька, позивач по справі. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 24-26) після смерті [PERSON], яка настала 26.01.2004 року, з заявою про прийняття спадщини, крім його доньки [PERSON], в наступному «Фісак» до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, була заведена спадкова справа № 226 від 20.04.2009 року. Враховуючи положення ст. 1270 ЦК України позивач звернулася до нотарільної контори з пропуском шестимісячного строку. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved