Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», 28 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись, що 24 жовтня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] уклали Кредитний договір № 014/0058/82/92922, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язувався надати [PERSON] кредит в сумі 34 680 грн. строком по 24 жовтня 2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 23,5 % річних, а [PERSON] зобов'язувалася повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойку та інші передбачені договором платежі. З метою забезпечення виконання зобов'язань з відповідачем [PERSON] 24 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,15 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 668041, виданого Кременчуцьким районним відділом земельних ресурсів 19 жовтня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010754800190, зареєстрований кадастровий номер 5322484403:03:003:0082. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином і станом на 17 березня 2014 року має заборгованість за кредитом в сумі 22 999,23 грн., прострочену заборгованість за кредитом - 1 391,08 грн., проценти за користування кредитом - 2 526,49 грн., пеню - 1 270,24 грн., всього 26 795,96 грн. Вважають, що в зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором мають право дострокового повернення частини позики, про що направлялася вимога, яка не виконана. Просили суд звернути стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки та стягнути з відповідача понесені ними судові витрати. Представник позивача за дорученням Савченко Л.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації і ця заява розглянута судом та задоволена, як така, що не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Савченко Л.В. позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частина 1 ст.575 ЦК України передбачає, що одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Як вбачається зі змісту ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»» і [PERSON] 24 жовтня 2007 року уклали Кредитний договір № 014/0058/82/92922, згідно п.п. 1.1, 1.2 якого позивач зобов'язувався надати [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 34 680 грн. на строк по 24 жовтня 2014 року, а [PERSON] відповідно до п.п. 1.1., 1,4, 5.1 зобов'язувалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, які в подальшому були змінені відповідно до Додаткової угоди № 1 від 24 жовтня 2008 року на 18,5 %, та листа повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитним договором від 17 листопада 2013 року на 23,5 %, комісії в порядку та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 - графіком погашення кредиту. Позивач надав [PERSON] кошти в сумі 34 680 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 1 від 26 жовтня 2007 року та заявкою на видачу готівки № 055/833-23 від 26 жовтня 2007 року, виконавши таким чином свої зобов'язання в повному обсязі. [PERSON], всупереч вимогам ст.ст.525,526 ЦК України, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння його зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, свої зобов'язання не виконувала, не сплачуючи кредит та відсотки. Позивач відповідно до умов зазначеного Договору, що у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обов'язків, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту або процентів за його користування щонайменше за один календарний місяць, має право вимагати дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту. Розмір заборгованості за кредитним договором станом на 17 березня 2014 року становить 26 795,96 грн., з яких: 22 999,23 грн. поточна заборгованість за кредитом, 1 391,08 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 2 526,49 грн. проценти за користування кредитом, 1 27024 грн. пеня за порушення строків повернення кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, який судом перевірений та визнаний правильним. Також встановлено, що одночасно з зазначеним кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань з відповідачем [PERSON] 24 жовтня 2007 року було укладено Договір іпотеки, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,15 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 668041, виданого Кременчуцьким районним відділом земельних ресурсів 19 жовтня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010754800190, зареєстрований кадастровий номер 5322484403:03:003:0082, заставна вартість якого 48 632 грн. За правилами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, що було дотримано позивачем, який є іпотекодержателем. Лист-вимога на ім'я боржника та іпотекодавця [PERSON] направлена 21 лютого 2014 року. Між тим відповідачем не було вжито заходів по виконанню запропонованих позивачем заходів, кредитні зобов'язання продовжували залишатись невиконаними. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань по кредитному договору були порушені права позивача, який є іпотекодержателем. Його вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на положеннях ст.33 Закону України «Про іпотеку» і підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 267,95 грн.

Outcome: approved