Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2014 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодом Пассаж» договір № П0016, згідно п. 2.1 якого відповідач повинен був передати йому у власність автомобіль RENAULT SANDERO STEP WAY, 2014 року випуску, червоного кольору, а він відповідно прийняти і оплатити товар. Згідно договору вартість автомобіля визначена 146 600 грн. У день укладення договору ним до каси відповідача внесений аванс в сумі 44000 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 12 від 24.01.2014 р. Відповідно до п.5.1. договору, відповідач зобов'язався передати йому як покупцю автомобіль протягом 60 банківських днів з моменту сплати авансу, тобто до 26.03.2014 року. Проте, ТОВ «Автодом Пассаж» порушило взяті на себе зобов'язання і автомобіль йому переданий не був. 23.05.2014 року звернувся з письмовою заявою до директора ТОВ «Автодом Пассаж» з вимогами розірвати договір та повернути йому сплачені ним кошти у виді внесеного авансу в сумі 44000 грн., а також 264 грн. за прострочку виконання договору згідно умов п.6.1 зазначеного договору, оскільки договір відповідачем не виконаний, автомобіль не переданий. Після чого отримав на вказаний у заяві розрахунковий рахунок від відповідача тільки 6 000 грн. Станом на 19.11.2014 року неповернута сума авансу становить 38 000 грн. Вказані вище дії відповідача свідчать про істотне порушення ним умов договору, що відповідно до ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання. Зі змісту ст. 665, 693 ЦК України слідує, що позивач вправі відмовитись від договору і вимагати повернення суми попередньо сплачених коштів. Згідно п.6.1 договору, у випадку порушення відповідачем строку передачі автомобіля він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 0,03 % від сплаченої суми за кожний день прострочки. Тому розмір такого штрафу складає 2910,30 грн. Крім того вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн., оскільки за постійних хвилювань у нього посилились головні болі, стало мучити безсоння, піднімався тиск. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - розірвати договір № П0016 від 24.01.2014 р., укладений між ним та ТОВ «Автодом Пассаж»; - стягнути з відповідача на його користь 38 000 грн. і сплачених в якості авансу за придбання автомобіля, та 2910,30 грн. штрафу; - стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав і просив задовольнити. Відповідач- ТОВ «Автодом Пассаж» будучи повідомленим судовою кореспонденцією про час і день розгляду справи явку свого представника на судове засідання не забезпечив, про причини його неявки не повідомив, не подавши з цього приводу ніяких заяв чи клопотань. Тому суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність представника ТОВ «Автодом Пассаж», з ухваленням заочного рішення у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, на що не заперечує позивач. Суд, вислухавши доводи позивача, перевіривши і оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. 1. Судом встановлено, що 24.01.2014 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодом Пассаж» договір № П0016, згідно п. 2.1 умов якого відповідач повинен був передати останньому у власність автомобіль RENAULT SANDERO STEP WAY, 2014 року випуску, червоного кольору /а.с.6-7/. Відповідно до п.3.1 умов договору, вартість автомобіля визначена 146 600 грн. Покупцем [PERSON] згідно п.4.2.1 умов договору до каси продавця внесено аванс в сумі 44 000 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 12 від 24.01.2014 р. /а.с.8/. Відповідно до п. 5.1. договору, продавець зобов'язався передати покупцю автомобіль протягом 60 банківських днів з моменту сплати авансу, тобто до 26.03.2014 року. Проте, ТОВ «Автодом Пассаж» порушив взяті на себе зобов'язання і в обумовлений угодою строк товар покупцю не передав. Позивач [PERSON] листом від 23.05.2014 р. повідомляв поштовою кореспонденцією та врученою під розписку ТОВ « Автодом Пассаж» про відмову від договору № П0016 від 24.01.2014 року , з проханням повернути сплачений ним аванс у сумі 40 000 грн. на зазначений у листі рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» / а.с.4/. Однак кошти позивачу до дня ухвалення рішення повернуті частково- тільки в сумі 6 000 грн., про що свідчать чеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.11.2014р. /а.с.9,10,11/. Згідно п.6.1 договору, у випадку порушення продавцем строку передачі автомобіля, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 0,03 % від сплаченої суми за кожний день прострочки. Тому розмір такого штрафу складає 2910,30 грн. і що вбачається з доданого до справи розрахунку / а.с. 3/ . Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 ст. 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Частина 2 ст. 693 ЦК України зазначає, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк , покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору № П0016 від 24.01.2014 року і укладеного між ним та позивачем [PERSON] Тому зазначений договір повинен бути розірваний у судовому порядку, з стягненням на користь позивача заявлених сум коштів. 2. Щодо вимоги про стягнення з відповідача коштів на відшкодування моральної шкоди , необхідно зазначити наступне. Відповідно до приписів п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди « , спори про відшкодування такої шкоди розглядаються коли право на її відшкодування прямо передбаченого законодавством,яке регулює спірні правовідносини, а також при порушенні зобов'язань , які підпадають під дію Закону України « Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Так, згідно п .5 ч.1 ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної тільки небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Також відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди умовами укладеної між сторонами угоди не передбачена. За таких умов вимога щодо відшкодування моральної шкоди, з стягненням коштів у сумі 10 000 грн. , задоволенню не підлягає. Так як позивач при подачі позову до суду у відповідності до вимог Закону України « Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, ці витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: partial