Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-28 00:00:00

Позивач у січні місяці 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на його - [PERSON] користь грошових коштів в сумі 120 000 грн, стверджуючи, що у період 2015-2016 років він - позивач- власними силами і за власні кошти виконав ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачці. Внаслідок виконаних робіт вартість зазначеної квартири істотно збільшилась. Сума позову - це вартість використаних матеріалів на ремонт квартири і вартість робіт. Після отримання висновку будівельно-технічної експертизи представник позивача надав до суду заяву про зменшення позовних вимог і просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 84252 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідач та її представник позов не визнали і доводили, що ремонтні роботи в належній [PERSON] квартирі, позивач виконав в значно меншому об'ємі, ніж зазначив у позові, у період перебування [PERSON] і [PERSON] в зареєстрованому шлюбі і за спільні грошові кошти сторін по справі. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2015 року по 2017 рік - рішення Київського райсуду м. Одеси від 25.08.2017 року про розірвання шлюбу між сторонами. Від цього шлюбу [PERSON] мають малолітню дитину, [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Позивач стверджує, що до укладання шлюбу вони з [PERSON] досягли домовленості, що їхня родина буде проживати в вищевказаній квартирі. З метою створення нормальних умов для проживання сім'ї він - [PERSON] власними силами та за власні кошти виконав капітальний ремонт квартири, яка станом на 2015 рік була в технічно поганому стані. Він - позивач - у період 2015-2016 років відремонтував квартиру, а в 2016 році сім'я між ним і відповідачкою розпалася, тому [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідачки на його користь витрати на ремонт квартири. Позивач, посилаючись на положення ст.ст.8,9 ЦК України застосовує до правовідносин між сторонами аналогію права, і доводить, що більш ефективним способом захисту прав одного з подружжя за рахунок особистих грошових внесків якого відбулося поліпшення майна іншого з подружжя, у випадку якщо ці поліпшення відбулися за згодою власника майна, якщо вони є невід'ємними від основної речі, вбачається стягнення грошової компенсації в розмірі вартості поліпшень того з подружжя, у власності якого залишається поліпшене майно. Позивач вважає, що в період проведення ремонту квартири, користування ним цією квартирою здійснювалось в правовому режимі безвідплатного користування чужою річчю, у зв'язку з чим до виниклих правовідносин необхідно застосовувати договір позички та положення глави 58 «найм, оренда» ЦК України. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на такі докази: квитанції та накладні на придбання будівельних матеріалів (а.с.18-44, фотографії спірної квартири до ремонту та після ремонту а.с.12-17), висновок судової будівельно-технічної експертизи №565, складений судовим експертом ТОВ ОФ «Инюг-експертиза» 11.01.2018 року з кошторисом на ремонтні роботи і будівельні матеріали. (а.с.122-142). [PERSON], не визнаючи позов, пояснила наступне: під час подружнього життя за взаємною згодою за рахунок сімейного бюджету вони з позивачем здійснили ремонт квартири, внаслідок якого вартість квартири не збільшилась. З висновком експерта щодо вартості ремонтних робіт і вартості використаних будівельних матеріалів [PERSON] не погодилась і стверджувала, що експерт визначив вартість робіт і вартість матеріалів , витрачених на ремонт квартири на підставі комп'ютерної програми ІНПРОЕКТ та Інтернет видань щодо вартості матеріалів, а не з урахуванням фактичних даних, тому як експерт не проводив розкриття будівельних та оздоблювальних конструкцій квартири. Окрім того, на думку відповідача експерт неправомірно прийняв до розрахунків чеки і квитанції, надані позивачем щодо використаних будматеріалів (їх вартість і кількість), тому як ці документи не містять відомостей про дату, про набувача, адресу їх доставки. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Майнові відносини дружини та чоловіка врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України (глави 7,8). Частина 1 статті 57 СК України визначає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним (нею) до шлюбу. Судом встановлено і визнано сторонами в судовому засіданні, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідача [PERSON] Відповідно до статті 62 Сімейного Кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У даному випадку майно відповідачки - вищевказана квартира - за період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі внаслідок виконаних ремонтних робіт у своїй вартості збільшилось не істотно (згідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №565 від 11.01.2018 року - не більше ніж на 10%). Після отримання висновку судової будівельно-технічної експертизи за №565 позивач дійшов висновку, що визначений ст.62 СК України спосіб захисту його права на спільне майно не є ефективним. Застосовуючи аналогію закону, позивачева сторона, посилається на положення статей 827 ЦК України (договір позички), ст.156 ЖК України (право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла), ст.778 ЦК (поліпшення речі, яка є предметом договору найму), позивач вимагає стягнути з відповідача - власника квартири - вартість ремонтних робіт, виконаних позивачем під час шлюбу. Випадки здійснення поліпшень без створення нової речі врегульовані ч.ч. 2, 3 ст. 778 ЦК України, відповідно до яких орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Тобто, позивач зобов'язаний надати належні докази щодо вартості здійснених поліпшень в квартирі у період з червня 2015 по 1 грудня 2016 року. Дослідивши надані позивачем квитанції щодо придбання матеріалів для виконання ремонтних робіт, вислухавши пояснення свідків зі сторони позивача, суд дійшов висновку, що ці докази не підтверджують витрати саме позивача на проведений ремонт. Так, квитанції, накладні і чеки (а.с.18-44) не є належними доказами понесених [PERSON] витрат на ремонтні роботи в квартирі відповідачки в період 2015-2016 років, тому як ці документи не містять відомостей про дату придбання матеріалів, про набувача, про адресу доставки. Відсутні відомості щодо придбання цих матеріалів саме за особисті кошти [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні стверджував, що балкон був майже в аварійному стані. А судовий експерт у висновку зазначив, що по балкону були виконані такі роботи: внутрішня обшивка з пластикової вагонки замінена на нову - з дерева; викинуті конструкції віконного і дверного дерев'яного балконного блоку, дверний і віконний отвори і суміжна з кімнатою стіна обшиті дерев'яними дошками; облаштовано дерев'яна підлога; а роботи зі скління балкону, його утеплення, облаштування внутрішнього і зовнішнього обшивання були виконані після 2012 року але до червня 2015 року. Висновок експерта підтверджується фотографіями, наданими до матеріалів справи (а.с.178). Показання свідка, що в санвузлі до ремонту стеля була чорною, разом зі стінами її шпаклювали і вирівнювали, потім фарбували спростовуються матеріалами справи. У висновку експерта вказано, що експерт не встановив факту виконання таких робіт по санвузлу, як рівняння стін, підлоги, шпаклівка стін, стелі. З висновку експерта і доданих до матеріалів справи фотографій вбачається, що санвузол викладено плиткою. Експерт зазначив, що облицювання стін і стелі в санвузлі з ознаками довгострокової експлуатації. З огляду на викладене, суд критично ставиться і до пояснень свідка [PERSON] що [PERSON] за особисті грошові кошти купував матеріали для ремонту квартири. У висновку будівельно-технічної експертизи зазначено експертом, що станом на 01.12.2016 року вартість виконаних ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] разом з вартістю витрачених матеріалів складає 84252 грн. (а.с.133). Експерт у висновку вказав, що склад та період робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації :підписаних замовником та підрядником актом виконаних робіт, копій облікових документів на придбання матеріалів. Експерт зазначив, що такі документи у даному випадку відсутні. Зведений кошторисний розрахунок вартості ремонтних робіт експерт провів по формі локального кошторису, який складений на підставі комп'ютерної програми ІНПРОЕКТ, а вартість матеріалів визначено відповідно до даних, що містяться в Інтернет-виданні «Яндекс-Маркет» та інших, роздруківку яких додано до експертного висновку. Тобто, експертом визначені передбачені відповідними будівельними нормами матеріали, їх кількість, об'єм робіт, час, витрачений на ремонт та заробітна плата відповідно до даних, що закладені у комп'ютерному забезпеченні відповідної програми, а не з урахуванням фактичних даних. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ЦПК у ст.77 встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed