Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 04.10.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 46139, 22 грн. за кредитним договором № б/н від 12.01.2011 року, яка складається з наступного: 957, 69 грн. заборгованість за кредитом; 38007, 36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4500, 87 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500, 00 грн. фіксована частина, 2173, 30 грн. процентна частина. Судові витрати у розмірі 1600,00 грн. судового збору. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ „ПриватБанк зазначає, що 12.01.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 31.07.2017 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 46139, 22 грн. В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 8332 К Н - О від 31.08.2017 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.01.2011 р. [PERSON] звернулася із заявою до ПАТ КБ „ПриватБанк про отримання кредиту. Позичальник виразив свою згоду, що ця заява разом з памяткою клієнту, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] була видана карта, сума отриманого кредиту 3000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ПАТ КБ „ПриватБанк прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Станом на 31.07.2017 р. у відповідача [PERSON] існують боргові зобовязання по погашенню кредиту на загальну суму 46139, 22 грн., з яких: 957,69 грн. заборгованість за кредитом; 38007, 36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4500, 87 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2173,30 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк сума заборгованості за кредитним договором б/н від 12.01.2011 р. в розмірі 46139, 22 грн. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved