Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO],у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на місяць, починаючи стяг увати аліменти від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1999 року по 2017 рік вона проживала разом з відповідачем по справі однією сім'єю. Шлюб сторони уклали 04 вересня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського району управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 38. Від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Наскільки позивачу відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, немає. За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач має постійне місце роботи - ПАТ «ДТЕК» Дніпрообленерго» Томаківський РЕМ. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову позивача не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №42 від 20.05.2010 року та серії [NUMBER], виданого також виконавчим комітетом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №12 від 07.09.2000 року, відповідно до яких, сторони у справі дійсно є батьками неповнолітніх дітей. На утримання дітей відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, діти проживають з матір'ю. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач записаний батьком дітей і зобов'язаний утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, доказів неможливості утримувати дітей суду не надав, тому може надавати матеріальну допомогу на їх утримання, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дітей, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, тобто, він працює в ПАТ «ДТЕК» Дніпрообленерго» Томаківський РЕМ, має постійний дохід. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved