Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2017 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок. Не виплачено заборгованість по заробітній платі, крім того, з дня звільнення відповідач не сплатив їй заробітну плату, тому повинен виплатити її середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 19.10.2017 р. Просила суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату та вихідну допомогу, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду. У судове засідання сторони не зявились. Представник позивача [PERSON] [PERSON] надав суду письмову заяву, зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з розрахунком відповідача згоден. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Повідомив, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Визнає заборгованість по заробітній платі у розмірі 15947 грн. 88 коп. та виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 19.10.2017 р. по 17.01.2018 р. за 37 робочих днів у розмірі 5439 грн. 74 коп. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнена з 19.10.2017 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/89 від 15.01.2018 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 15947 грн. 88 коп. у тому числі вихідна допомога у розмірі 9454,97 грн. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/89 від 15.01.2018 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 147 грн. 02 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 19.10.2017 року по 17.01.2018 року становить 37 робочих дні (жовтень 5, листопад 13, грудень 12, січень - 7), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5439 грн. 74 коп. (147,02 грн. х 37 = 5439 грн. 74 коп.). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у її житті внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача протягом тривалого часу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 500 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 15947 грн. 88 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.10.2017 року по 17.01.2018 року включно у сумі 5439 грн. 74 коп. та моральну шкоду у розмірі 500 грн. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial