Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] в с. Дернове Тростянецького району Сумської області у віці 85 років померла її сусідка [PERSON], за якою вона доглядала, і після смерті якої залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,36 гектарів, розташованих на території Дернівської сільської ради. На момент смерті [PERSON] проживала сама по [ADDRESS], на випадок смерті залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала позивачу, інші спадкоємці відсутні. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2017 року позивачу встановлено додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори у встановлений строк, проте оформити право на спадщину вона не має можливості через те, що при житті спадкодавця був втрачений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який посвідчував право власності [PERSON] на ці земельні ділянки. На цій підставі нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд:1) визнати за нею право власності на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6927 гектарів, яка розташована на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, право власності на яку за померлою підтверджується державним актом [NUMBER], виданим головою Дернівської сільської ради 19.12.2001 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на паво власності на землю за № 102; 2) визнати за нею право власності на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6624 гектари, яка розташована на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, право власності на яку за померлою підтверджується державним актом [NUMBER] виданим головою Дернівської сільської ради 19.12.2001 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на паво власності на землю за № 102. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Дернівська сільська рада Тростянецького району Сумської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 19). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. На підставі свідоцтва про смерть судом установлено, що [PERSON] померла [INFO], що є часом відкриття спадщини (а.с. 12). За життя [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконкому Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області за яким остання все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до відомостей відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на ім'я [PERSON] зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 19.12.2001 року за № 102, земельні ділянки розташовані на території Дернівської сільської ради загальною площею 2,36 гектарів, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії указаного державного акту сільськогосподарські угіддя площею 2,36 га, складаються із 1,6927 га ріллі та 0,6624 га - кормових угідь.(а.с.8, 27,28). Згідно з довідкою Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 22.11.2016 року померла [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.11). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2017 року, яке набрало законної сили 20.02.2017 року, [PERSON], [INFO] було визначено додатковий строк в 1 місяць з часу набрання законної сили для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Дернове Тростянецького району Сумської області (а.с. 9). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру наданої приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 18.04.2017 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведена спадкова справа № 38/2017, де є заява про прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 41,42). Відповідно до постанови державного нотаріусу від 28.02.2017 року [PERSON] на підставі частини 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки розташовані на території Дернівської сільської ради, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - державного акту [NUMBER] виданого 19.12.2001 року (а.с. 13). У друкованому виданні «Новини Тростянеччини» опубліковано оголошення про те, що втрачений державний акт [NUMBER], зареєстрований за № 102 від 19.12.2001, виданий [PERSON] для ведення сільськогосподарського виробництва на території Дернівської сільської ради вважати недійсним. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернулася до суду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Позивач, у встановлений рішенням суду додатковий строк, прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємців, які б згідно з частиною 1 статті 1241 ЦК України мали б право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], судом не установлено. За таких обставин, оскільки позивачу згідно з положеннями пункту 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спірні земельні ділянки, та виходячи зі змісту заповіту та досліджених судом доказів у їх сукупності, у суду немає сумніву, що [PERSON] заповіла позивачу земельні ділянки загальною площею 2,36 гектарів, що знаходиться на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі рішення Дернівської сільської ради від 16 травня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 102, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved