Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач - ТОВ «Комфорт житло сервіс» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі - 15 021, 35 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], але він не сплачує за комунальні послуги та послуги за утримання будинку. Так, за час проживання у вказаній квартирі відповідачу надавались комунальні послуги, а саме холодне водопостачання, гаряче водопостачання, користування тепловою енергією, вивезення побутових відходів, водовідведення, а також інші послуги з утримання будинку та прибудинкової території. До того ж відповідач отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг, однак платежі не здійснював, внаслідок чого утворився борг, який станом на 30.09.2012 року складає - 15 021,35 грн., а оскільки відповідач у добровільному порядку борг не погашає, позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згідно викладених у позові підстав, та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] і його представник про час і місце судового розгляду оповіщались у встановленому законом порядку, але у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, не просили розглядати справу у їх відсутність, представника до суду відповідач не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору від 18.11.2010 року ТОВ «Панорама СВ» передало на баланс ТОВ «Кофорт житло сервіс» житловий комплекс по [ADDRESS] та відповідно до п.1.1 вказаного договору останній надає послуги по управління вказаним майном. Довідкою АА №639438 управління статистики в м.Києві обґрунтовано те, що позивач - ТОВ «Кофорт житло сервіс» є зареєстрованою юридичною особою, яка здійснює діяльність з надання послуг з комплексного обслуговування будинків та загальне прибирання будинків, що також підтверджується Статутом вказаного підприємства. Крім того, згідно п.2.1 вказаного статуту ТОВ «Комфорт житло сервіс» останнє надає послуги з обслуговування і утримання будинку і прибудинкової території, систем комунікацій і побутових послуг (а.с.44). Згідно актів прийому-передачі послуг позивач отримував від відповідних організацій послуги з електропостачання, газопостачання, водопостачання і відведення, охоронні послуги з утримання будинку по [ADDRESS], які в свою чергу надавались ним власникам квартир у цьому будинку, в тому числі і відповідачу (а.с.11-21). Вказані послуги надавались відповідачу, але останній за них розраховувався та станом на 30.09.2012 року у відповідача утворився борг в сумі - 15 021,35 грн. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.167), що не оспорюється сторонами. Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов'язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 Закону). Також, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору та забезпечення допуску представника виконавцявиробника до приміщення для проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до яких належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №579 від 10.04.2012 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для виконавців цих послуг» було затверджено нові тарифи за вказані послуги в розмірі від 4,3 грн. до 4,5 грн. за 1 кв.м. будинку [ADDRESS], що обслуговує ТОВ «Комфорт-житло сервіс», а тому позивачем було вірно розраховано сплату коштів за утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі і відповідачу в значно меншому розмірі (а.с.22-39). Між тим, ніяких даних про наявність будь-яких претензій від відповідача щодо якості та кількості наданих позивачем послуг суду не надано. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивач є балансоутримувачем переданого у власність відповідачу майна, надає послуги, а позивач ним користується, отримує послуги, але за них не розраховується, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги - 15021,35 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 229,40 грн.

Outcome: approved