Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

представник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка 20 серпня 2009 року склала заповіт на її користь. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] , що підтверджується копією заповіту. У червні 2016 року вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І., однак листом від 23 жовтня 2019 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Таким чином, на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає, що [PERSON] прийняла спадщину. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради та не заперечив проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 19 січня 2016 року (а. с. 6). [PERSON] залишила заповіт, за яким заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майно, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 20 серпня 2009 року державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №488 (а. с. 8). Як вбачається з довідок Перечинської міської ради № 673, № 674 від 16 жовтня 2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була головою домогосподарства [ADDRESS] , де на день її смерті зареєстрованих осіб не було (а. с. 11-12). В той же час, згідно архівної довідки Перечинської міської ради Закарпатської області від 21 жовтня 2019 року вих. № Л-456/02-10 в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» відсутні відомості щодо проведеної державної реєстрації на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Разом з цим, як вбачається з копії наданої на вимогу суду спадкової справи стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , приватному нотаріусу Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. 06 червня 2016 року надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини (а. с. 38-60). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної\~ особи, яка\~ померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу від 23 жовтня 2019 року № 126/02-14, позивачу [PERSON] в особі її представника [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки немає документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а також відсутні відомості про реєстрацію права власності на таке органами Бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 8). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом прийняла спадщину за [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті\~\~ особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом\~ усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved