Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18 березня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], було укладено Кредитний договір № 401153907, за яким остання отримала кредит у розмірі 18 849,85 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 401153907 від 18 березня 2012 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило позивачу належне йому право вимоги коштів за Кредитним договором № 401153907 від 18 березня 2012 року, що включають суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за Основним договором. Відповідачка [PERSON] порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 24 310,05 грн., що складається з: 10 158,47 грн. заборгованість за кредитом, 4 751,58 грн. заборгованість по процентам та комісією, 9 400 грн. пеня, штраф, неустойка. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості у розмірі 24 310,05 грн., за Кредитним договором № 401153907 від 18 березня 2012 року та судові витрати по справі у розмірі 1 600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 березня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], було укладено Кредитний договір № 401153907, за яким остання отримала кредит у розмірі 18 849,85 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, комісійною винагородою банку 9,00%, з остаточним терміном повернення 19.03.2015 року. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 401153907 від 18 березня 2012 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило позивачу належне йому право вимоги коштів за кредитним договором № 401153907 від 18 березня 2012 року, що включають суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідачка неналежно виконувала умови договору у звязку з чим станом на 10.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 24 310,05 грн., що складається з: 10 158,47 грн. заборгованість за кредитом, 4 751,58 грн. заборгованість по процентам та комісією, 9 400 грн. пеня, штраф, неустойка. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved