Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 3,8377 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. У 2006 році позивач уклала з відповідачем договір оренди землі, а також у 2006 році нею був підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду. Другий примірник указаного договору та оренди землі відповідач не надав позивачу. У 2016 році [PERSON] звернулася до відповідача із вимогою повернути її земельну ділянку, але у відповідь відповідач надав копію договору та копію додаткової угоди до нього, відповідно до змісту яких його земельна ділянка передана в оренду відповідачу строком на 20 років. Позивач, оглянувши договір оренди землі №227 від 06.09.2006 року та угоду про внесення змін до договору оренди землі №227, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка була зареєстрована 29.09.2008 року за №040683503849 установив, що такий договір та угоду вона не підписував, хто виконав підписи за неї йому невідомо. Позивач зазначає, що її волевиявлення при укладенні спірних договорів було відсутнє, оскільки підпис замість неї у договорах виконала інша особа, у той час як обов'язковою умовою правочину є досягнення сторонами згоди щодо всіх суттєвих умов договору та угоди з дотриманням письмової форми. Посилаючись на те, що право власності позивача було порушено шляхом підроблення спірного договору та угоди про знесення змін до договору оренди, внаслідок чого вона позбавлений на цей час права користуватися та розпоряджатися належною її земельною ділянкою, [PERSON] просить суд:1)визнати недійсним договір оренди землі № 227 від 06.09.2006 року, укладений між позивачем та приватним підприємством «Рассвєт Агро» (код ЄДРПОУ 34113805), який зареєстровано Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.01.2007 року за № 040763500270 та угоду про внесення змін до договору оренди землі № 227, зареєстрованого 24.01.2007 року, укладену між позивачем та приватним підприємством «Рассвєт Агро» код ЄДРПОУ 34113805), яку зареєстровано Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.09.2008 року за № 040683503849; 2) зобов'язати Приватне підприємство «Рассвєт Агро» (код ЄДРПОУ 34113805) повернути позивачу земельну ділянку площею 3,8377 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Позивач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. В одному із засідань [PERSON] пояснювала, що дійсно підписувала у 2006 році договір оренди землі, який був укладений на 10 років, всі примірники були взяті працівниками відповідача для їх реєстрації і після того не повертались. До 2016 року отримувала орендну плату, вважала, що отримує її за тим договором, що підписала, але коли після закінчення 10 років оренди отримав від працівників відповідача договір та угоду встановила, що саме ці договори не підписувала. Представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування позову також посилалась на те, що позивач підписала у 2006 році договір оренди землі з відповідачем, який передбачав строк оренди тривалістю 10 років, та умову розірвання договору в односторонньому порядку. У [PERSON]підписаного примірника договору до цього часу немає, копії оспорюваного договору оренди та угоди про внесення змін до нього позивач отримала від працівників ПП «Рассвєт Агро» перед зверненням до суду з цим позовом, а про їх існування позивач дізналася наприкінці 2016 року напередодні закінчення строку дії оренди, коли вона у жовтні 2016 року звернувся до ПП «Рассвєт Агро» із заявою про повернення її земельної ділянки, але отримала відмову. Саме з цього часу, коли позивач виявила, що у договорі оренди землі та угоді до нього підпис позивачу не належить, а насправді підписаний договір оренди невідомо де знаходиться, [PERSON]дізналася про порушення своїх прав і саме з кінця 2016 року має обчислюватись строк позовної давності. [PERSON]також за фактом підробки договору та угоди звернувся до відділення поліції, на цей час триває досудове розслідування, у межах кримінального провадження була проведена експертиза підпису позивача у спірному договорі та угоді, висновок експерта підтверджує факт підробки підписів [PERSON]Позивач при отриманні коштів від відповідача за зміною розміру орендної плати не слідкувала, вважала, що збільшення суми орендної плати з року в рік відбувається автоматично орендарем без підписання будь-яких угод на підставі Указу Президента України від 19 серпня 2008 року, яким було передбачено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилався на те, що підстави для визнання договору оренди землі і угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсними відсутні, оскільки зміст угод не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства, позивач на момент договору оренди землі досягла повноліття та судом її цивільну дієздатність необмежено не було. Жодного факту вчинення фізичного та психологічного впливу на позивача в своїй позовній заяві не викладено. Договір оренди землі та угода про внесення змін до Договору оренди землі була укладена між сторонами добровільно, а їх зміст та правові наслідки відповідають їх вільному волевиявленню. Угода та договір укладені в належній формі, тобто з дотримання письмової форми та державної реєстрації, їх підписання було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею. Орендна плата позивачу виплачувалась, виходячи з розміру, указаному у спірній угоді, тобто в більшому розмірі, ніж указано в договорі оренди землі. Крім того, представник відповідача [PERSON] вважав, що позивачем пропущений строк позовної давності, який має обчислюватись з часу укладання спірного договору та угоди, після чого минуло близько 10 років, а тому просив суд застосувати наслідки пропуску позовної давності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. За змістом поданих письмових пояснень Тростянецьке районне виробниче відділення Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» просило справу розглянути без його представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.22, 68, 89, 99, 100, 120). За клопотаннями представника позивача ухвалами Тростянецького районного суду від 06.07.2017, від 03.10.2017 та від 17.11.2017 року витребовувались письмові докази. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 3,8377 га, з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Указана обставина визнається і не заперечується сторонами. Судом установлено, що від імені позивача як орендодавця з приватним підприємством «Рассвєт Агро» було підписано договір оренди землі №227 від 06.09.2006 року, за умовами якого [PERSON] - орендодавець надає, а орендар - приватне підприємство «Рассвєт Агро» приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,8377 га, для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Зазначений договір був зареєстрований 24.01.2007 року за № 040763500270 у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.7-8, 64-65). Одночасно 06.09.2006 року було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за змістом якого орендодавець [PERSON] передала в натурі в оренду терміном на 10 років відповідачу у справі земельну ділянку площею 3,8377 га (а.с.9). Також від імені позивача була підписана Угода про внесення змін до договору оренди землі №227, зареєстрованого 24.01.2007 року, згідно з яким [PERSON] та ПП «Рассвєт Агро» в особі директора [PERSON] уклали додатковий договір до договору оренди землі на 20 років, орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору складає 985,55 грн. За змістом спірної угоди її укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, а третій в органі, який провів його реєстрацію (а.с.10). Угода про внесення змін до договору оренди землі №227, зареєстрованого 24.01.2007 року, була зареєстрована у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах 29.07.2008 року за № 040683503849, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.66). Дата підписання сторонами спірної угоди в її тексті відсутня. Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини 1 статті 210, частини 3 статті 640 ЦК України, статті 125 ЗК України і статті 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. За змістом роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію договір оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі №227 у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах вона в силу вимог статей 210, 640 ЦК України є укладеними, а отже оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-99цс13. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсними договору оренди землі №227 від 06.09.2006 року, який був зареєстрований 24.01.2007 року №040763500270 та угоди про внесення змін до договору оренди землі №227, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №040683503849, суд виходить з таких мотивів. Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України). Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі, підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Позивач [PERSON] в обґрунтування позову посилалася на те, що, і договір оренди землі, і угоду про внесення змін до нього, які є в матеріалах справи, нею не підписувались, підпис належить іншій особі. Висновком судово - почеркознавчої експертизи № 1227/1245, складеним 04 серпня 2017 року експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл.проф. М.С.Бокаріуса досліджуваний підпис від імені [PERSON] у примірнику договору оренди землі №227 від 06.09.2006 року, зареєстрований 24.01.2007 року за №040763500270 укладений між [PERSON] та підприємством «Рассвєт Агро» в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконаний не [PERSON], а іншою особою. -підпис від імені [PERSON] у примірнику угоди про внесення змін до договору оренди землі №227, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №040863503849 укладеній між [PERSON] та підприємством «Рассвєт Агро» в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.150-161). Кримінальне провадження № 12017200270000155, в якому проводилась зазначена експертиза, було розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, заявою мешканців с.Люджа Тростянецького району Сумської області, які є власниками земельних паїв на території Люджанської сільської ради, про факт підробки договорів оренди землі за вересень 2006 року та угод про внесення змін до договорів оренди землі зареєстровані в 2007 році, працівниками приватного підприємства «Рассвєт Агро», які були укладені між ПП «Рассвєт Агро» та власниками земельних паїв. Позивач оригінали примірників спірного договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі суду не надавала, посилаючись на їх відсутність у неї. Судом було витребувано оригінал угоди про внесення змін до договору оренди землі №227, який має зберігатись у відповідача, але останнім не було надано цих документів суду, з посиланням на їх відсутність на підприємстві (а.с.92). Судом вживались заходи отримання примірників оригіналів спірного договору та угоди, які зберігаються у відділіу Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з метою проведення судової почеркознавчої експертизи, проте відділ таких оригіналів суду не надав, пославшись на те, що оригінали договору та угоди, підписаних від імені [PERSON] та ПП «Рассвєт Агро» були вилучені старшим слідчим Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області [PERSON] на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.06.2017 року (а.с.73-74, 82). Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (статті 76 ЦПК України). Судом не установлено підстав для визнання необґрунтованим наданого суду старшим слідчим Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області [PERSON] висновку судової почеркознавчої експертизи №1227/1245, складеного 04 серпня 2017 року, він не є таким, що суперечить іншим матеріалам справи або таким, що викликає сумніви в його правильності. Відповідачем такий висновок не оспорено, доказів на його спростування останнім суду не надано. За таких обставин, суд визнає указаний висновок судової почеркознавчої експертизи №1227/1245 як письмовий доказ, що узгоджується із роз'ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду. Підстави для визнання такого висновку експертизи неналежним доказом відсутні. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. За таких обставин, оскільки позивач як власник земельної ділянки спірних договору оренди землі №227 від 06.09.2006 року, зареєстрованого 24.01.2007 року за №040763500270 та угоду про внесення змін до договору оренди землі №227, яку зареєстровану 29.07.2008 року за №040683503849, з приватним підприємством «Рассвєт Агро» не підписувала, повноважень на це в установленому законом порядку іншій особі не надавала, що не спростовано відповідачем і свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі №227. Вирішуючи вимогу позивача про зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 3,8377 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, суд виходить з таких мотивів. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції чинній на момент укладення і реєстрації договору оренди землі від 28 грудня 2006 року ) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, строк дії договору оренди землі від 06.09.2006 року, який був зареєстрований 24.01.2007 року № 040763500270, почався після набрання ним чинності, тобто з моменту його державної реєстрації, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі № 6-2777цс16. З урахуванням викладеного 10-річний строк дій указаного договору закінчився 24.01.2017 року. Продовження користування належною позивачу земельною ділянко відповідач обґрунтовує наявністю спірної угоди, якою було внесено зміни до договору оренди землі від 06.09.2006 року і продовжено строк його дії до 20 років. Як установлено судом договір та угода про внесення змін до указаного договору оренди землі, позивачем не підписувалась, а тому є недійсною. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Наслідком визнання правочину недійсним є недійсність зобов'язання, породженого таким правочином. З огляду на викладене, продовження користування відповідачем земельною ділянкою, яка належить позивачу, після закінчення 24.01.2017 року строку дії договору оренди землі від 06.09.2006 року є безпідставним і порушує права позивача як власника цього нерухомого майна. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). На час розгляду справи відповідач продовжує користуватись належною позивачу земельною ділянкою. За таких обставин, використання відповідачем після 24.01.2017 року всупереч волі власника земельною ділянкою на підставі угоди, яка підлягає визнанню недійсною, є безпідставним, тому підлягає повернення позивачу з незаконного володіння відповідача. Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позивач дізналась про порушення свого права, тобто про наявність спірної угоди про внесення змін до указаного договору оренди землі, яка була зареєстрована 29.07.2008 року за №040683503849, лише у жовтні 2016 року, при повідомленні відповідача про небажання після закінчення строку дії договору оренди 24.01.2017 року продовжувати договірні відносини, що в розумінні частини 1 статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Як установлено судом позивач спірних договору оренди землі №227 та угоди про внесення змін до договору оренди землі не підписувала, відповідач не надав доказів обізнаності [PERSON] про наявність такої угоди до жовтня 2016 року. Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору та угоди, оскільки позивач отримував плату за користування землею в більшому розмірі, ніж в основному договорі, суперечить нормам статті 261 ЦК України. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-48цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності при зверненні до суду, а тому підстави для застосування наслідків спливу позовної давності у цій справі відсутні. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1280 грн. 00 коп. судового збору (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved