Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач у листопаді 2018 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.10.2016 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту, предмето якого були майнові інтерси страхувальника щодо автомобіля [NUMBER]. 10.08.2017 р. в м. Києві по вул. Васильківській, 37 з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], сталася ДТП, в результаті якої автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Станом на момент скоєння ДТП пошкоджений автомобіль [NUMBER] був застрахований ПрАТ СК «Вусо», правонаступником якого є позивач. На вимогу потерпілої особи страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 27 546,00 грн. Представник позивачки далі зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Полісом № АК/6298516 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» . ПрАТ СК «Вусо» звернулося до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. В свою чергу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в межах ліміту, встановленого Полісом здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 18 696,59 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 8 849,41 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 23.11.2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяу не подав, ухвалу суду з документами по справі отримано належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянці [PERSON] на праві власності належить автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (ас. 16). Встановлено, що 10.08.2017 р. о 15:45 [PERSON] по вул. Васильківській, 37, керуючи автомобілем [NUMBER], при русі заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.11.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (ас. 25). Встановлено, що відповідно до рахунку-фактури № Ко-К-000000000000067 від 17.08.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 27 546,00 грн. (ас. 26). Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, автомобіль [NUMBER] був застрахований в ПАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 13.10.2016 р., укладеного з громадянкою [PERSON] (ас. 13-14). Встановлено, що 11.08.2017 р. власник пошкодженого транспортного засобу звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «ВУСО» (ас. 15-16). На підставі страхового акту від 15.09.2017 р., рахунку-фактири від 17.08.2017 р., 15.09.2017 р. та 10.11.2017 р. ПАТ «СК «ВУСО» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 27 546,00 грн. (ас. 29). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована Полісом № АК/6298516 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в межах ліміту, встановленого Полісом здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 18 696,59 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 8 849,41 грн. Судом встановлено, що 16.07.2018 р. між ПАТ «СК «ВУСО» та позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги до боржника [PERSON] за укладеним договором страхування з громадянкою [PERSON] від 13.10.2016 р., що також підтверджується додатком до договору (ас. 8-12). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згдіно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з відповідача [PERSON] на підставі ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 8 849,41 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що 16.07.2018 р. між позивачем та адвокатом МазуренкоС.С. укладено договір про надання правової допомоги № 010. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 26.09.2018 р вартість послуг адвоката становить всього 9 157,20 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.09.2018 р. позивачем сплачено вказану суму (ас. 35 зворот). Враховуючи наведене, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved