Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 12 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 24 345,02 грн, зі сплатою 15,99% річних, який відповідач зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі до 13.05.2019. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконувала належним чином, не здійснювала обов'язкових щомісячних платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим, станом на 20.11.2015 утворилась заборгованість за кредитом - 24 345,02 грн, за відсотками - 4 742,31 грн, по комісії - 11 042,82 грн, штраф - 2 250,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що третейським судом вже стягнуто з відповідача заборгованість на користь позивача за кредитним договором від 12 травня 2014 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 травня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір №500939253. Відповідно до умов даного договору, відповідачу був наданий кредит в сумі 24 345,02 грн, зі сплатою 15,99% річних, який відповідач зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі до 13.05.2019 (а.с.5-7). Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти в сумі 24 345,02 грн, про що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Ухвалою від 12 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрив провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 24 345,02 грн та заборгованості за період з 12.05.2014 по 13.11.2014 за відсотками, по комісії і штрафу. Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконувала зобов'язань, які покладені на неї умовами кредитного договору №500939253 від 12.05.2014, не здійснювала обов'язкових щомісячних платежів, у зв'язку з чим станом на 20.11.2015 має прострочену заборгованість перед позивачем за період з 14.11.2014 по 20.11.2015 за відсотками у розмірі 3 525,34 грн, по комісії у розмірі - 7 361,88 грн, по штрафу у розмірі 1 250,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові №6-2074 цс15 від 04.11.2015, положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту. З огляду на вказані вимоги ЦК України та ЗУ «Про третейські суди», враховуючи те, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає необхідним у зазначеному цивільному провадженні позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500939253 від 12.05.2014 за період з 14.11.2014 по 20.11.2015 за відсотками у розмірі 3 525,34 грн, по комісії у розмірі - 7 361,88 грн, по штрафу у розмірі 1 250,00 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення на користь позивача судові витрати з відповідача в сумі 1 218,00 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved