Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] 31.10.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив: визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку по [ADDRESS] , в межах Ѕ частини, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського райнотокругом Чернівецької області Опришко С.І., зареєстрованого в реєстрі за №1074 та визнати право власності на Ѕ частину цього житлового будинку та господарських і побутових споруд. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11.06.2019 року згідно нотаріально посвідченого договору дарування за №1074 житлового будинку, відповідачка [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Даний будинок фактично належав на праві власності відповідачці [PERSON] , 1933 року народження. В силу похилого віку та стану здоров`я [PERSON] в 2012-2018р.р. не мала можливості утримувати та дбати про дане нерухоме майно. Разом з тим, не дивлячись на подальшу юридичну реєстрацію даного нерухомого майна 03.04.2018 року в цілому на праві приватної власності за відповідачкою [PERSON] , таке спірне майно, внаслідок наявності раніше усної домовленості з колишнім його власником щодо співвласності такого майна, по причині догляду та значного капітального ремонту, зокрема, суттєвого значного вкладу як особистих грошових коштів [PERSON] , так і його особистої праці в його розбудову та ремонтних робіт, не могло вважатися власністю [PERSON] та бути в цілому подаровано [PERSON] без згоди фактичного співвласника такого. Власник нині спірного нерухомого майна [PERSON] на момент вчинення вищевказаних дій щодо заповіту та реєстрації (прописки) на користь позивача [PERSON] була особою похилого віку, потребувала догляду та допомоги, яку відповідно надавав позивач [PERSON] протягом шести років його проживання в дворогосподарстві [PERSON] . Підтримання особи похилого віку, як і утримання та ремонт належного останній нерухомого майна, що вона заповіла [PERSON] , вимагало від позивача значного вкладу його грошових коштів та особистої праці, як в його ремонті так і модернізації, тобто фактичного капремонту за власні кошти сторони позивача та його власну працю як спеціаліста будівельника. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім`ї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі. В період 2013-2018р.р. [PERSON] в житловому будинку [PERSON] особисто за власні кошти встановив нову електричну проводку, нові пластикові двері (1 шт.), дерев`яні двері (2 шт.), в одній кімнаті - нову підлогу з дощок та брусків, в іншій - лінолеум, залито бетонні пороги навколо будинку. В літній кухні - [PERSON] встановлена нова кахельна піч, нові дерев`яні двері (2 шт.), нові дерев`яні вікна (3 шт.), нова підлога з дощок, брусків та європідлога, стеля з вагонки, в коридорчику євро підлога, нова проводка, нові шпалери, фарбування, зроблено штукатурка зовнішня та внутрішні роботи та ін. Крім того в даному дворогосподарстві [PERSON] особисто побудував за власні кошти нову криницю вартістю 26 000 грн., завіз 14 вантажних автомобілів (Камаз) з гравієм вартістю 25 200 грн., виготовив та встановив нову дерев`яну вбиральню - 1 200 грн., паркан штахетний довжиною 163 м та фундамент під паркан 71 м, на паркан використав 19 шт. стовпів металічних вартістю 3 000 грн. та бетонних 20 шт. вартістю 4 000 грн. Також ним збудовано літню кухню з дощок та скла, а також приміщення-свинарник з дошки та бетону, залито бетонні тротуари-доріжки, встановлено тротуарну плитку та ін. Значні грошові вклади [PERSON] та його праця щодо капремонту житлового будинку та господарських і побутових споруд, суттєво збільшили вартість спірного дворогосподарства, зокрема в десяток разів від первинної вартості такого майна, що свідчить про право позивача на відповідну частку в такому нерухомому майні, яку позивач визначає в межах Ѕ частини даного дворогосподарства як законний співвласник такого. Згідно ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних або зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створено нову річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. В житловому будинку [PERSON] став проживати з 2012 року, як член сім`ї колишнього його власника [PERSON] , на підставі раніше усної домовленості, яку в подальшому було закріплено в нотаріально посвідченому дорученні [PERSON] . В даному будинку за згодою [PERSON] . [PERSON] був прописаний - зареєстрований на правах члена сім`ї, як постійний мешканець. Ще в 2003 році [PERSON] на користь [PERSON] склала заповіт, відносно належного їй житлового будинку та присадибної ділянки. Як [PERSON] , так і безпосередньо обдарованій [PERSON] , яка є її сусідкою, було достеменно відомо про наявну усну домовленість щодо права спільної часткової власності, що була укладена такою з [PERSON] , як і про всі відповідні капремонти дворогосподарства та про його суттєве значне поліпшення стану. Представник [PERSON] - [PERSON] 22.12.2020 року звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] : просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] кошти витрачені ним на проведення ремонту в житловому будинку літ.«А» в с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області в сумі 100 445 грн. та на будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні по [ADDRESS] в сумі 237 174 грн. У відповідь на позовну заяву відповідачка [PERSON] надала відзив, згідно якого позовні вимоги про стягнення з неї та [PERSON] солідарно на користь позивача [PERSON] коштів витрачених останнім на проведення ремонту в житловому будинку та будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні не визнає. Посилається на те, що вона, будучи особою похилого віку, яка не має близьких родичів, дозволила [PERSON] , який є сином її знайомої та не мав власного житла, проживати разом з нею у її житловому будинку. [PERSON] обіцяв їй допомагати по господарству. Проте останній, вселившись в будинок, систематично вчиняв сварки та знущався над нею, не надавав допомоги, без її дозволу та відома користувався належними їй речами, здійснював самовільне будівництво на території її будинковолодіння. На проведення якихось будівельних чи ремонтних робіт вона [PERSON] не уповноважувала та дозволу не давала. Зазначені в позовній заяві твердження [PERSON] про те, що він здійснював ремонтні роботи є неправдивими. Дерев`яні двері, вікна, підлога в будинку, кахельна піч не мінялися з часу побудови будинку. Інші зазначені [PERSON] роботи теж не виконувались. Дерев`яний туалет, огорожа та інші господарські споруди були встановлені задовго до проживання [PERSON] . Деякі з робіт, як встановлення метало пластикових дверей, облаштування криниці, тощо, дійсно виконувались, але не [PERSON] , а за рахунок її власних коштів, зокрема, пенсії, соцдопомоги, коштів за оренду паю та вилучених від продажу корови. У відповідь на позовну заяву представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] надав відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки представник позивача в поданій заяві не посилається на жодні норми права чому вимоги заявлено до відповідачів солідарно, такі вимоги є юридично необґрунтованими. Відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 11.06.2019 року та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. Договір дарування був укладений між відповідачками [PERSON] (обдарована) і [PERSON] (дарувальник). Відповідачка [PERSON] у житловому будинку проживає з дитинства і по даний час, а позивач [PERSON] - останні шість років на підставі усної домовленості з [PERSON] , яка на той час була власником будинку. Рішенням Герцаївського районного суду від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON] шляхом виселення [PERSON] з вказаного житлового будинку. Рішенням було встановлено, що останній вселився до житлового будинку [PERSON] як тимчасовий мешканець, а тому на вимогу власника підлягає виселенню. Доводи позивача про те, що ним під час тимчасового проживання виконувалися ремонтні роботи в результаті яких він суттєво збільшив вартість будинковолодіння є голослівними і безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. На проведення якихось ремонтних робіт власник будинковолодіння [PERSON] та згодом [PERSON] позивача [PERSON] не уповноважували та дозволу йому не давали. Перелік та обсяги робіт по ремонту були надані представником позивача в його письмовій заяві складеній згідно інформації наданої позивачем [PERSON] , яка не містить жодного документального підтвердження про проведення чи оплату позивачем таких робіт. Згідно цього переліку та обсягів експертом була визначена вартість робіт згідно розцінок діючих станом на час проведення експертизи (09.07.2020р.) З характеру ремонтних робіт в будинку та ступеня їх зносу, які зафіксовані на фото таблиці доданій до висновку експерта, вбачається сумнівним, що відбувалась якась заміна конструктивних елементів з часу побудови будинку (дверей, вікон, кахельної печі, огорожі, вбиральні), вказані роботи виконувались протягом останніх шести років (періоду тимчасового проживання позивача в будинку) та об`єктивно не можуть оцінюватись, виходячи з цін станом на 09.07.2020р. а тому посилання позивача на проведення ним якихось будівельно-ремонтних робіт та стягнення їх вартості за цінами 2020 року є безпідставним. Представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] про те, що подана ним заява про зміну предмету позову не містить посилань на жодні норми права на підставі яких заявлені позовні вимоги в новій редакції, а також що необґрунтовано чому вимоги заявлено до відповідачів солідарно. Посилається на те, що договір дарування житлового будинку був заключний між відповідачками з метою виселення позивача з дворогосподарства та заволодіння його коштами за проведений ремонт житлового будинку, криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору. На момент укладення договору відповідачка [PERSON] знала про спір між позивачем та [PERSON] щодо коштів витрачених [PERSON] на ремонтно-будівельні роботи. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У своїх поясненнях посилалася на те, що вона була знайома з матір'ю позивача, яка знаючи що та одинока, запропонувала її доглядати. Згодом приїхав позивач [PERSON] , пообіцяв помагати їй по господарству, а за це будуватиме собі будинок в неї городі. Спочатку позивач приїздив до неї зранку, протягом дня дещо допомагав по господарству, а ввечері повертався до дружини. Пізніше коли розлучився з дружиною став проживати у неї постійно - у літній кухні. Договору оренди з позивачем вона не укладала. Загалом позивач прожив у неї шість років - з 2012р. по 2018р. Спочатку [PERSON] відносився до неї добре, однак після того як вона склала заповіт на його користь відносини між ними погіршились: позивач почав її ображати, виганяв з будинку, забирав пенсію, казав що все майно вже належить лише йому. Вона почала звертатися до поліції. Тоді ж дізналася, що позивач зареєструвався в її будинку, це зробив без її відома та згоди. Щодо будівельних та ремонтних робіт зазначила: нові пластикові двері в будинку вона придбала та встановила за власні кошти, інші ремонтні роботи в житловому будинку були здійснені давно - ще до того як в її господарстві став проживати позивач; ремонт в літній кухні було зроблено соціальною працівницею, як до проживання [PERSON] і після цього, за її власні кошти (будматеріали купувала вона, а роботи оплачувала держава); дерев`яні огорожа та вбиральня були встановлені нею задовго до проживання [PERSON] ; бетонні кільця для криниці вона взяла у сусіда, за них мала заплатити 1 200 грн., 400 грн. вже сплатила (допоміг [PERSON] ), а 800 грн. ще має віддати сусідові; літня кухня без фундаменту, сарай (свинарник), бетонні доріжки та тротуарна плитка збудовані та встановлені [PERSON] самовільно, без її дозволу. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві, просив відмовити в заявлених вимогах. Свідок [PERSON] , колишня дружина позивача, суду показала, що з 2012р. вона з чоловіком доглядали відповідачку [PERSON] . Остання склала заповіт на чоловіка, обіцяла залишити йому будинок. Він зробив колодязь, поміняв двері в будинку, обновив стіни в кімнаті, поклав європідлогу, залив бетони та завіз 14 вантажних автомобілів гравію. Також [PERSON] зробив літню кухню без фундаменту і збудував свинарник. Всі роботи проводилися зі згоди відповідачки [PERSON] , яка обіцяла, що все виконане залишиться позивачу. Скільки коштів позивачем було втрачено на ці роботи не знає. Коли вона з чоловіком розлучилася (2017р.) він став проживати у відповідачки, а також приватизував земельну ділянку поруч з її земельною ділянкою і збудував там будинок. Свідок [PERSON] , матір позивача, суду показала, що відповідачка [PERSON] склала заповіт на користь її сина, він повинен був утримувати відповідачку, а йому мало перейти її господарство. [PERSON] замінив підлогу, встановив кахельну піч, вагонку в будинку, вікна, двері, побудував літню кухню (без фундаменту), свинарник, вбиральню, тротуари та паркан. Ремонтні роботи виконував позивач сам і зі своїм братом. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти проведення позивачем ремонтних робіт. Вважає, що відповідачка не мала можливості оплачувати ремонтні роботи. Скільки коштів позивачем було витрачено на ці роботи їй невідомо. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою відповідачки [PERSON] і проживає через дорогу від її будинковолодіння. Позивач [PERSON] проживав в літній кухні (літ.«Д»). Ремонтних робіт у господарстві відповідачки позивач не виконував. Лише переніс паркан, щоб можна було заїхати на подвір`я автомобілем та зі старих дощок і вікон зробив літню кухню (без фундаменту). Відповідачка не давала позивачу дозволу на такі роботи. Останній з нею конфліктував. Сусідка скаржилася, що позивач [PERSON] на подвір`ї виконує роботи та не питає її дозволу. Свідок [PERSON] суду показав, що є сусідом відповідачки [PERSON] , проживає через дорогу від її будинковолодіння. Надав покази аналогічні, що і свідок [PERSON] . Також показав, що бачив як вантажні автомобілі з гравієм заїжджали на будівництво [PERSON] (позивач збудував будинок поряд з присадибною ділянкою [PERSON] ). Суд, заслухавши пояснення представників позивача на відповідачки [PERSON] , відповідачки [PERSON] , дослідивши письмові докази, висновок експерта, покази свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 11.06.2019 року та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. Договір дарування був укладений між відповідачками [PERSON] (обдарована) і [PERSON] (дарувальник). Відповідачка [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] проживає з дитинства і по даний час, а позивач [PERSON] орієнтовно з 2013 року. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] до [PERSON] усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON] шляхом виселення [PERSON] з вищезазначеного житлового будинку. Вказане рішення залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.05.2020 року. В червні 2020 року, згідно рішення суду, [PERSON] було виселено з будинковолодіння за [ADDRESS] , що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року. Судом встановлено, а також визнано відповідачкою [PERSON] , що в 2013-2018р.р. у згаданому будинковолодінні [PERSON] збудовано літню кухню без фундаменту з дощок та скла, сарай (свинарник), залито бетонні доріжки, встановлено тротуарну плитку. Дані обставини відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи. Судом також встановлено, а також визнається і представником позивача (зазначено в позовній заяві), що з моменту набуття відповідачем [PERSON] права власності на будинок позивачем [PERSON] жодні будівельні роботи у вказаному будинковолодінні не проводились. З урахуванням встановлених обставин, [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі. Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. А тому, не підлягають розгляду доводи представника позивача [PERSON] про те, що договір дарування житлового будинку був укладений між відповідачками з метою виселення позивача та заволодіння його коштами за проведені ремонтно-будівельні роботи і на момент укладення такого договору відповідачка [PERSON] знала про спір між [PERSON] та [PERSON] щодо таких коштів, а тому в силу ст.1212 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідачів солідарно на його користь вартості таких робіт, оскільки такі доводи (як підстави позову) викладені представником позивача у відповіді на відзив, а письмової заяви про зміну підстав позову останнім подано не було. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх вимог спочатку про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських і побутових споруд по [ADDRESS] , а далі про стягнення на його користь коштів витрачених ним на проведення ремонту в цьому житловому будинку та на будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту, сараю (свинарника) та благоустрій двору, посилається на те, що в силу ст.368 ЦК України є фактично співвласником такого домоволодіння, оскільки як член сім`ї колишнього його власника [PERSON] поніс значні витрати на його, домоволодіння, утримання та ремонт, а також на те, що як наймач житлового будинку, за згодою наймодавця [PERSON] , поліпшив річ, що є предметом договору найму (здійснив ремонт в житловому будинку, в літній кухні та будівництво ряду господарських і побутових споруд), а тому в силу ст.778 ЦУ України він має право на відшкодування вартості необхідних витрат. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд вважає безпідставними доводи [PERSON] про те, що він поселився і проживав у житловому будинку, який належав [PERSON] на правах члена її сім`ї, що на його думку підтверджується наданням [PERSON] нотаріально посвідченого доручення на його ім`я та складенням останньою на його ім`я заповіту. На момент розгляду даної справи заповідач [PERSON] жива, зміст складеного нею на випадок смерті заповіту не може оцінюватися судом та бути предметом дослідження за її життя, а також його зміст не міг бути розголошений посадовою особою, яка його посвідчувала, до відкриття спадщини. Що стосується наданням [PERSON] нотаріально посвідченого доручення на ім`я [PERSON] , то таке доручення, на переконання суду, є неналежним доказом на підтвердження обставин проживання [PERSON] у житловому будинку [PERSON] на правах члена її сім`ї. Крім того, рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю встановлено, що [PERSON] не був членом сім`ї попереднього власника житлового будинку [PERSON] , оскільки такі не є між собою родичами, не вели між собою спільного господарства та не були пов`язані спільним побутом. Дані обставини відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються, оскільки встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили. Окрім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач [PERSON] був наймачем житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідно до ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних або зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №332 від 01.-09.07.2020 року, вартість ремонту проведеного в житловому будинку літ.«А» по [ADDRESS] , а саме: заміни 3-х дверей (з яких 2 шт. дерев`яні і 1 шт. металопластикові), заміни дерев`яної підлоги в одній кімнаті та укладення лінолеуму в іншій кімнаті будинку, заміни електромережі в будинку, залиття вимощення та облаштування порогу, а також вартість ремонту проведеного в літній кухні літ.«Д» домоволодіння, а саме: встановлення кахельної печі, 2 шт. дерев`яних дверей, 3 шт. деревяних вікон, влаштування нової підлоги та стелі, заміни електромережі, внутрішньої та зовнішньої штукатурки стін, обклеювання стін шпалерами, фарбування фасаду, встановлення козирку над вхідними дверима, станом на час проведення експертизи становить - 100 445.грн.; вартість будівництва криниці. Огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні становить 237 174 грн. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснила, що при виконанні експертизи нею було проведено обстеження та встановлено, що в спірному домоволодінні було проведено ряд ремонтних робіт, ремонтні роботи (зазначені в ухвалі суду, а далі у висновку експерта) відносно нові. Разом з тим, встановити коли (в який період часу) було проведено такі ремонтні роботи у неї, як в експерта, немає можливості. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] заперечує те, що будівництво [PERSON] літньої кухні без фундаменту з дощок та скла і сараю (свинарника), залиття бетонних доріжок, встановлення тротуарної плитки, було проведено за її згодою, а представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд вважає, що такі кухня і сарай збудовані, а роботи з благоустрою двору зроблені останнім самовільно, без згоди власника житла. Суд критично відноситься до посилань представника позивача про те, що всі ремонтні та будівельні роботи - заміна 3-х дверей, заміна дерев`яної підлоги в одній кімнаті та укладення лінолеуму в іншій кімнаті, заміна електромережі, залиття бетонних порогів (в житловому будинку), а також встановлення кахельної печі, 2 шт. дерев`яних дверей, 3 шт. дерев`яних вікон, влаштування нової підлоги та стелі, заміна електромережі, внутрішня та зовнішня штукатурка стін, обклеювання стін шпалерами, фарбування фасаду (в літній кухні домоволодіння), будівництво криниці, огорожі, вбиральні, роботи по благоустрою двору, були проведені [PERSON] особисто за власні кошти, так як представником позивача не надано доказів на підтвердження виконання [PERSON] таких робіт, а також будь-яких документів, як то чеків, накладних, квитанцій, тощо на підтвердження обставин використання [PERSON] коштів на придбання будівельних матеріалів для таких робіт. Суд не бере до уваги накладну №137 від 06.11.2014 року, як підтвердження придбання [PERSON] будівельних матеріалів, так як вона не містить переліку придбаних товарів. Суд критично відноситься також до показів свідків [PERSON] і [PERSON] щодо обставин проведення [PERSON] ряду ремонтних і будівельних робіт в господарстві [PERSON] за його власні кошти та за згодою останньої, оскільки на переконання суду вони є зацікавленими в результатах розгляду справи та такі показання суперечать показанням свідків [PERSON] і [PERSON] , які заперечують такі обставини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що представником позивача в судовому засіданні, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не доведено обставин на які він посилався як на підставу заявлених позовних вимог, а саме що позивач [PERSON] був членом сім`ї колишнього власника домоволодіння [PERSON] або ж наймачем житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , поніс витрати на поліпшення предмету договору найму - на ремонт в житловому будинку, в літній кухні домоволодіння та будівництво криниці, огорожі, вбиральні, а також що такі ремонтно-будівельні роботи як будівництво літньої кухні без фундаменту, сараю (свинарника) та роботи по благоустрою двору (залиття бетонних доріжок, встановлення тротуарної плитки) в домоволодінні зроблено позивачем за згодою відповідачки [PERSON] , а тому доходить висновку, що пред`явлення позовних вимог до відповідачки [PERSON] про стягнення з неї на користь [PERSON] вартості таких витрат є безпідставним і у їх задоволенні слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід залишити за позивачем [PERSON] , оскільки йому в позові відмовлено. На підставі ст.ст.368, 778 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed