Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач через свого уповноваженого представника 30.01.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в позові зазначив, що 03.09.2015 р. між відповідачем та позивачем укладено договір №432/15КП поставки. На виконання вимог Договору ТОВ «Комюкрейнторг» поставлено відповідачу товар. Станом на 19.01.2017р., відповідач не сплатив за поставлений товар у встановлений договору строк. Таким чином, Відповідач не виконав взяте на себе за договором зобовязання у визначений строк сплатити позивачу вартість переданого товару, визначеного договором, тим самим не виконав і порушив умови договору поставки. Станом на 19.01.2017 року відповідач має перед позивачем заборгованість в розмірі 6742 грн. 36 коп. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача суму у розмірі 6742 грн. 36 коп., а саме: заборгованість у розмірі 6375 грн. 79 коп., пеня 366 грн. 57 коп. Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обставини справи підтвердив. Представник відповідача в судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, оскільки договір поставки товару та видаткові накладні не підписані відповідачем, підписи на документах зроблені іншими особами, також в договорі вказана юридична адреса, яка не відповідає дійсності. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 03.09.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комюкрейнторг» укладено договір №432/15КП поставки (а.с. 12-15). Як встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комюкрейнторг» свої зобов'язання за договором виконало, поставило відповідачу [PERSON] товар. Однак, відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов»язання за договором, не сплатила за поставлений товар в установлений договором строк. Як встановлено, відповідач ухиляється від виконання зобовязання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову сум. Відповідно до ст. 692 ЦК України, визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Незважаючи на ст. 193 ГК України, ст. 530 ЦК України та умов договору, Відповідач вартість отриманого товару не сплатив. Таким чином, Відповідач не виконав взяте на себе за договором зобовязання у визначений строк сплатити Позивачу вартість переданого товару, визначеного договором, тим самим не виконав і порушив умови договору поставки. Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. У відповідності із ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобовязання припиняється: виконанням, проведеним належним чином. У відповідності із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення строку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» зазначено, що розмір пені, передбачений договором, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. На виконання вимог договору ТОВ «Комюкрейнторг» поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, а саме: № 157545 від 29.09.15 на суму 1 587,98 грн. сума боргу складає 1 587,97 грн.; № 172151 від 24.11.15 на суму 2 735,77 грн. сума боргу складає 2 735,77 грн.; № 174641 від 01.12.15 на суму 2 052,05 грн. сума боргу складає 2 052,05 грн.; Відповідно до п.1.1. Договору поставки товару, в порядку та на умовах, передбачених даним договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар у визначеній кількості, відповідної якості та за узгодженою ціною в порядку і строки, встановлені Договором, а Покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених в цьому Договорі. Відповідно до п.2.2. Договору поставки товару, покупець перераховує на рахунок постачальника грошові кошти за поставлений товар в продовж 21 календарних днів з дати поставки товару. Як судом встановлено, станом на 19.01.2017р., відповідач не сплатив за поставлений товар у встановлений п. 2.2. Договору поставки товару, строк, в результаті чого в нього виникла заборгованість, а саме: - 1 587,97 грн. за поставлений товар за видатковою накладною від 29.09.15р. №157545; - 2 735,77 грн. за поставлений товар за видатковою накладною № 172151 від 24.11.15; - 2 052,05 грн. за поставлений товар за видатковою накладною № 174641 від 01.12.15. Отже, з вище викладеного вбачається, що покупцем порушені строки встановлені п. 3.1 договору поставки товару. В свою чергу, заперечення представника відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення відповідних коштів за поставлену продукцію, суд розцінює критично. Жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON], будучи підприємцем, не отримувала товар згідно поданих накладних, не ставила підписи на них, а також на актах звірки, суду не надано. Пояснення представника з цього приводу є немотивованими, та не підтверджені відповідними доказами. Намагання врегулювати питання оплати мирним шляхом, а також повернути товар позивачу, не можуть свідчити про відсутність правових підстав для задоволення позову. Так само, суд розцінює відповідні звернення до правоохоронних органів, оскільки вони стосуються протиправних дій, на думку відповідача, третіх осіб, і не стосуються ТОВ «Комюкрейнторг». Таким чином, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки та ухилення від їх виконання призвело до виникнення заборгованості, котра відповідно до умов договору поставки підлягає поверненню в розмірі 6742 грн. 36 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved