Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позиція сторін у справі У квітні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що протягом останніх років стосунки з відповідачем погіршились, зникло взаєморозуміння і повага, між ними припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, подала заяву в якій зазначила, що не заперечує проти вирішення справи за її відсутності та в заочному порядку. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 лютого 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний запис № 98. Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 40 грн.

Outcome: approved