Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач у травні 2016 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] і просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач допомоги в добровільному порядку не надає. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутністю, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, від шлюбу у позивача з відповідачем є неповнолітня дитина син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №4096, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а. с. 2). На утримання дитини відповідач допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved