Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 46 893,29 грн. заборгованості по кредитному договору № Р24.981.73999 від 24 червня 2014 року та судового збору у сумі 1378 грн. В підтвердження позову посилається на те, що 24 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 35000 грн. під 10% річних, строком на 60 місяців. Станом на 30.10.2015 року відповідач не повернула банку отриманий кредит, не сплатила нараховані відсотки та комісію на загальну суму 46 893,29 грн. 30.10.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1. Згідно умов якого ПАТ«Ідея Банк» відступив (передав у власність) ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» з 30.10.2015 року , а останній набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 11 лютого 2016 року склала 46893,29 грн., з яких 27301.59 грн. - залишок по тілу кредиту, 5338,03 грн. - прострочений борг, 14253,67 грн. - несплачені відсотки та комісія. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Також направив до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій вказав, що при складанні позовної заяви була допущена помилка у назві позивача замість Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье», тому просить вважати правильною назвою позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила , що дійсно вчасно не сплачувала кредит через важкий фінансовий стан та неможливість працевлаштуватись через вкрай поганий стан здоров'я. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 35000 грн. під 10% річних від залишкової суми кредиту, строком на 60 місяців,тобто до 24 червня 2019 року. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,3500% від початкової суми кредиту(п. 1.4). Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 24 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором(п. 2.1). Позичальник зобов'язується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п. 4.2.4 договору(п. 3.1.3). Позичальник сплачує (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму(кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі 0,15%- в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65%- в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за договором (п. 3.3.1). Банк зобов'язується вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов'язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов'язання, в наступних випадках: якщо позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1 календарний місяць (п. 4.2.3). Вимога про дострокове погашення заборгованості за цим договором направляється позичальнику в письмовій формі і підлягає виконанню ним в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменті отримання вимоги (5.7). 30 жовтня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/10-1. Згідно п. 1.1 якого ПАТ«Ідея Банк»(клієнт) відступив (передав у власність) ТОВ «Факторингова компанія «Рантье»(факторові) з 30.10.2015 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набув від клієнта з 30.10.2015 року права вимоги та здійснив їх оплату клієнту за плату. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, та одержує право замість клієнта вимагати від боржника належного виконання ними зобов'язань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги(п.1.2). Клієнт на підставі договору передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, що містяться в додатку №1, який є невід'ємною частиною договору(п.4.1). Права вимоги до боржників, перелічених у реєстрі боржників, переходять до фактора від клієнта після підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі прав вимоги. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги з урахуванням положень п. 1 .2 договору (п. 4.3). Згідно витягу з додатку № 2 до договору факторингу вбачається, що згідно акту прийому-передачі прав вимог ПАТ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» прийняв права вимоги до боржника за кредитним договором №Р24.981.73999 від 24 червня 2014 року. Згідно вимог ст. ст. 1077-1078 ЦК України , за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події . Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Отже, встановлено, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №Р24.981.73999, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] Як вбачається з копії повідомлення про відступлення права грошової вимоги, надісланого на адресу відповідача, останній було повідомлено про заміну кредитора . Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 525 i 623 Цивільного кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 11.02.2016 року має заборгованість - 46893,29 грн., яка складається з наступного: 27301.59 грн. - залишок по тілу кредиту, 5338,03 грн. - прострочений борг, 14253,67 грн. - несплачені відсотки та комісія. Приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved