Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 28.12.2008 року [PERSON] 28.12.2008 року отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договорута вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 6.6. вказаних умов Клієнт у разі невиконання зобов»язань за Договором, на вимогу Банку зобов»язаний виконати зобов»язання по поверненню Кредиту ( в тому числі Простроченого кредиту і Овердрафту ), сплатити виногороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість - 31 615,01 гривень яка складається з наступного: - 9057,73 гривень - заборгованість за кредитом; - 19091,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1484,06 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф ( фіксована частина ); - 1481,67 гривень штраф ( процентна складова ), що підтверджується доданим до матеріалів справи позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 28.12.2008 року. Просили суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 31 615,01 гривень та судові витрати. В судове засідання після перерви представник позивача Дерев»янко О.А., яка діє на підставі довіреності не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить судова розписка. Надав до суду заяву, в якій просив перенести судове засідання у зв»язку з тим, що з 23.01.2014 року по 08.03.2014 року буде знаходиться за межами України. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Ухвалою суду від 24 жовтня 2013 року було відкрито та призначено до розгляду справа за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Однак, до заяви відповідачем не було надано належного доказу неможливості прибуття у судове засідання у призначений час. Крім того, в судовому засіданні, яке відбувалося 13 січня 2014 року, на якому був присутній відповідач та при відкладені розгляд справи на 25.01.2014 року відповідачем не було ніяких зауважень та посилань на те, що він не буде в цей день та час знаходиться у м. Донецьку. Тому, з урахуванням наведеного, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 28.12.2008 року [PERSON] 28.12.2008 року отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 5.5 умов і правил надання банківських послуг за користування Кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленого Тарифами Банка з рахунка 360 календарних днів ( розділ 2 правила користування платіжною картою ). Згідно до п. 5.5.1 вказаних умов за несвоєчасне виконання боргових зобов»язань Держатель сплачує проценти в підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри яких розраховуються Тарифами. Відповідно до п. 6.5 умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов»язується погасити заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Згідно до п. 6.6. вказаних умов Клієнт у разі невиконання зобов»язань за Договором, на вимогу Банку зобов»язаний виконати зобов»язання по поверненню Кредиту ( в тому числі Простроченого кредиту і Овердрафту ), сплатити виногороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг догоір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про пр припинення дії Догоовру, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також підписання цього договору свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного Договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач [PERSON]. порушив умови договору у зв»язку з чим утворилася заборгованість перед Банком станом на 31.08.2013 року у сумі 31 615,01 гривень, яка складається з наступного: 9057,73 гривень - заборгованість за кредитом; 19091,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1484,06 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф ( фіксована частина ); 1481,67 гривень штраф ( процентна складова ), що підтверджується доданим до матеріалів справи позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 28.12.2008 року. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З договору б/н від 28.12.2008 року вбачається, що даний договір підписаний обома сторонами. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 31 615,01 гривень. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 316,15 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved