Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позивач зазначав, що 18 січня 2019 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0212350. Відповідно до даного Полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] . 14.03.2019 р. близько 20 год. 00 хв., в м. Києві по пр-ту Голосіївському, неповнолітній [PERSON] , який є сином [PERSON] , не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2019 р., водій [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] без права керуванням транспортним засобом відповідної категорії. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota Corolla» звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/0212350. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/235/000/19/0026 від 23.10.2019 р. власнику пошкодженого автомобіля позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 55272,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7518 від 23.10.2019 р. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АО/0212350. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 55272,73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Якимова А.С. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 18 січня 2019 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0212350. Відповідно до даного Полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] (а.с.5-6). 14.03.2019 р. близько 20 год. 00 хв., в м. Києві по пр-ту Голосіївському, неповнолітній [PERSON] , який є сином [PERSON] , не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2019 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, водій [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 217030», номерний знак [NUMBER] без права керуванням транспортним засобом відповідної категорії (а.с.7). Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota Corolla» звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/0212350 (а.с.8-9). На підставі страхового акту №ОЦ/235/000/19/0026 від 23.10.2019 р. власнику пошкодженого автомобіля позивачем ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 55272,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7518 від 23.10.2019 р. (а.с.37,38). 06 грудня 2019 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.39). Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Підпунктом «б», підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування а порядку регресу в розмірі 55272,73 грн. Також суд,

Outcome: approved