Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 32418,85 гривень, з яких: 8000 грн. - сума основного боргу, 418,85 грн. - пеня, 16000 грн. - договірна санкція, 8000 грн. - штраф, та повідомила, що 03.08.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 19079 про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання. Однак, відповідачем було порушено умови Договору, оскільки її доньками [PERSON] та [PERSON] був придбаний будинок, розташованого за адресою: [ADDRESS], який зазначений в Акті приймання виконаних послуг, та під час огляду якого разом із [PERSON] були присутні і її діти - дочки [PERSON] та [PERSON], однак послуги Замовником оплачені не були, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні у зв'язку з недоведеністю та безпідставністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, показання відповідача [PERSON], допитаної як свідка, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 901 - 907 ЦК України. Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 03.08.2013 року між позивачем ФОП [PERSON] («Виконавець») та відповідачем громадянкою [PERSON] («Замовник») було укладено Договір № 19079 про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання (а.с.7). Згідно умов даного Договору Замовник зобов'язується: підписувати Акти приймання виконаних послуг, які є невід'ємною частиною даного Договору (п. 2.1.2.); повідомити осіб, які будуть брати участь в огляді об'єкту нерухомості про умови даного Договору, та те, що якщо вони беруть участь в огляді нерухомості разом із Замовником, на них поширюються умови даного Договору у випадку, якщо вони придбають об'єкт нерухомості (п. 2.1.5.). У п. 2.2.1. Договору зазначено, що Виконавець зобов'язується надати Замовнику інформацію про об'єкти нерухомості, що продаються, та відповідають характеристикам наданим Замовником; факт надання Виконавцем інформації Замовнику, відповідно до його характеристик, підтверджується актом приймання виконавцем послуг, який є додатком №1 до даного Договору. Пунктом 3.1.1 Договору передбачено, що у випадку придбання будь - якого з об'єктів нерухомості, вказаного в Акті приймання виконаних послуг, Замовник зобов'язується сплатити Виконавцю послуги в розмірі 4% від реальної ринкової вартості придбаного об'єкта нерухомості на день укладання правочину, на підставі якого здійснюється відчуження об'єкту нерухомості на користь Замовника, але ця сума не може бути меншою за 8000 гривень. Також Замовник зобов'язується оплатити послуги Виконавця в розмірі, вказаному в п.3.1.1. даного Договору, також у випадку придбання будь - якого об'єкта нерухомості, зазначеного в Акті приймання виконаних робіт, будь - ким із подружжя, дітьми, батьками, родичами, в тому числі дітьми, батьками, родичами іншого з подружжя; придбання об'єкта нерухомості на ім'я особи, яка була присутня при огляді об'єкта нерухомості (п. п 3.1.4., 3.1.4.1., 3.1.4.3.). Крім того, згідно п. 4.3. Договору у випадку невиконання Замовником умов даного Договору, в тому числі але не виключно, розголошення конфіденційної інформації, неповідомлення в письмовому вигляді про дату, час та місце укладення договору придбання об'єктів нерухомості, Замовник сплачує Виконавцю договірну санкцію у розмірі подвійної вартості наданих послуг, обумовленої у п. 3.1.1. даного Договору, а відповідно до п. 5.4 Договору за передачу Замовником третім особам інформації (в тому числі близьким родичам), яку він отримав від Виконавця на виконання умов даного Договору, Замовник сплачує Виконавцю штраф в сумі, передбаченої п. 3.1.1. даного Договору. Також згідно п. 5.2. Договору за прострочення у виплаті належних Виконавцю за даним Договором коштів, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ту обставину, що відповідачем було порушено умови Договору, оскільки її доньками [PERSON] та [PERSON] був придбаний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який зазначений в Акті приймання виконаних послуг, та під час огляду якого разом із [PERSON] були присутні і її діти - дочки [PERSON] та [PERSON], однак послуги Замовником оплачені не були. Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а згідно ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Так, згідно Договору купівлі - продажу від 23.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1929, [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] цілий садовий будинок з господарськими спорудами за [ADDRESS] за 130101 гривню. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є її доньками не заперечувала у судовому засіданні відповідач [PERSON], а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. З Акту приймання виконаних послуг (а.с.8) вбачається, що Виконавець відповідно до умов Договору надав Замовнику [PERSON] послугу з огляду об'єкта нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] ([PERSON]); при цьому, присутність дочок [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у вказаному Акті не відображена. При цьому, допитана у судовому засіданні як свідок відповідач [PERSON] показала, що нею не оглядався та їй взагалі Виконавцем не пропонувався для огляду садовий будинок [ADDRESS], який був придбаний її дочками; вона шукала (та продовжує відшукувати і на даний час) з метою придбання не садовий будинок (дачу), а житловий будинок, а тому садові будинки (дачі) навіть не оглядала; ФОП [PERSON] (позивача) вона навіть ніколи не бачила, співпрацювала з Агентством нерухомості «ОЛІМП» (з працівником агентства на ім'я [PERSON]). З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що об'єкт нерухомості, зазначений в Акті, неможливо ідентифікувати з об'єктом нерухомості, що був придбаний за Договором купівлі - продажу від 23.08.2013 року, оскільки індивідуальні ознаки майна не співпадають. Крім того, в Акті приймання виконання послуг у графі щодо об'єкту нерухомості, що розташований: [ADDRESS], у дужках зазначено особу «[PERSON]», однак згідно Договору купівлі - продажу від 23.08.2013 року цілий садовий будинок з господарськими спорудами за [ADDRESS], був придбаний у [PERSON] Відповідно до ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Окрім того, суд звертає увагу, що Договір № 19079 про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання від 03.08.2013 року на сьогодні є чинним, строк його дії не закінчився (згідно п. 7.1 договір діє протягом одного року, тобто до 03.08.2014 року, чи дот моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі за даним Договором), докази повного його виконання відсутні, а тому позов є передчасно заявленим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не доведеними належними, достатніми та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed