Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач у вересні 2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] 10700,00 грн. боргу за договором №13-1/ОФ-1206 про навчання в інтересах [PERSON], пеню з простроченої суми у розмірі 2941,17 грн., та інфляційні нарахування у розмірі 7376,33 грн., а всього 21017,5 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2013 р. між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання №13-1/ОФ-1206 в інтересах [PERSON], згідно умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу [PERSON] по здійсненню навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом підготовки «Міжнародні економічні відносини» на очній формі навчання. Наказом ректора від 23.08.2013 р. № 1706/ст [PERSON] було зараховано на навчання до Національного авіаційного університету з 01.09.2013 р. за рахунок коштів фізичної особи. Згідно умов укладеного договору, кошти за навчання відповідач мав сплатити за навчальний семестр не пізніше 10-ти днів від початку семестру. Вартість навчання за один навчальний семестр становить 10700 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором виконав неналежним чином, не в повному обсязі, а саме сплатив лише за три семестри навчання [PERSON].Наказом ректора від 03.07.2015 р. № 1496/ст [PERSON] було відраховано з університету з 30.06.2015 р. за академічну неуспішність та порушення умов договору. Враховуючи, що відповідач не сплатив вартість навчання за один семестр, його борг за навчання [PERSON] у четвертому семестрі становить 10700 грн. Крім того, за порушення виконання умов договору про навчання була нарахована пеня у розмірі 2941,17 грн. та інфляційні нарахування в сумі 7376,33 грн. Таким чином, борг відповідача станом на 21.08.2017 р. з урахуванням розміру пені та інфляційних нарахувань з простроченої суми заборгованості становить 21017,5 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву від відповідача до суду не надходило. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Судом встановлено, що 30.08.2013 р. між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання №13-1/ОФ-1206 в інтересах [PERSON], згідно умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу [PERSON] по здійсненню навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом підготовки «Міжнародні економічні відносини» на очній формі навчання. Відповідно до п. 2.2.1 договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати кошти за навчання. Згідно п.п. 3.2., 3.3 договору вартість навчання за один навчальний семестр становить 10700 грн. Вартість навчання за один навчальний семестр як правило відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 2140 грн. за місяць. Строки внесення оплати встановленні у п. 3.8 договору. Так, відповідно до п.п. 3.7., 3.8. вказаного договору плата за навчання вноситься за весь перший рік або семестр до початку навчання. Обліковою (базовою) одиницею плати вважається кошторисна вартість навчання за місяць. Кошти за навчання у поточному навчальному році сплачуються за семестр не пізніше 10-ти днів від початку семестру. Відповідно до наказу ректора НАУ №1706/ст від 23.08.2013 р., [PERSON] був зарахований на навчання до університету з 01.09.2013 року. Відповідно до наказу ректора НАУ №1496/ст від 03.07.2015 р. [PERSON] було відраховано з університету з 30.06.2015 року за порушення умов договору та академічну неуспішність. Встановлено, що НАУ надавав відповідачу освітні послуги з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором виконав не в повному обсязі та за освітні послуги сплатив частково. Плату вніс лише за три семестри навчання [PERSON]. Враховуючи, що відповідач сплатив вартість навчання за три семестри, його борг за навчання [PERSON] у четвертому семестрі становить 10700 грн. Наявність боргу станом на 21.08.2017 р. підтверджується довідкою про дебіторську заборгованість. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання №13-1/ОФ-1206 від 30.08.2013 р., у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовя'зання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором про навчання №13-1/ОФ-1206 від 30.08.2013 р. становить 2941,17 грн. Вказаний розрахунок є вірним, сторонами у справі не оспорювався, а тому може бути взятим судом до уваги при вирішенні справи по суті. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 30.08.2013 р. між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений договір про навчання в інтересах [PERSON], суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що внаслідок невиконання зобов'язань за вказаним договором відповідачу було нараховано інфляційне нарахування боргу в сумі 7376,33 грн., яке також підлягає стягненню з відповідача. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору про навчання №13-1/ОФ-1206 від 30.08.2013 р., а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 10700,00 грн., пеню в сумі 2941,17 грн. та інфляційні нарахування в сумі 7376,33 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1600,00 грн.

Outcome: approved