Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ЗАРАЗ-6» звернулось до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору № 9/1/11/68/Ж про участь у будівництві об`єкту від 14.12.2007 року та договору купівлі-продажу майнових прав № 9/1/11/68/Ж від 14.12.2007 року. 27.11.2015 року вступив у фактичне володіння придбаною ним квартирою про що свідчить підписаний акт прийому-передачі за договором про участь у будівництві об`єкту від 27.11.2015 року. Вказали, що ТОВ «ЗАРАЗ-6», надалі Позивач, з 01.03.2016 р. є виконавцем житлово-комунальних послуг в селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільради Києво-Святошинського району Київської області від 24.02.2016 р. За період з 01.03.2016 р. і по теперішній час Позивач постійно надає житлово- комунальні послуги, як по всьому буд. [ADDRESS] , так зокрема і по квартирі Відповідача включно. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку від 18.05.2016 ТОВ «ЗАРАЗ-6» визнано управителем багатоквартирного будинку, в якому розташована належна відповідачу квартира, та затверджено умови договору з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок Відповідача, за період надання послуг з 01.03.2016 р. сума основної простроченої заборгованості Відповідача складає 55 137 грн. 01 коп., перед Позивачем, що підтверджується відомістю (довідкою) про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЗАРАЗ-6» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 82 225,06 грн., що складається з основної заборгованості у розмірі 55 137,01 грн., інфляційних збитків, 3% річних та договірної пені у розмірі 27 088, 05 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву не подав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 14.12.2007 року між ТОВ «Украгаз» та [PERSON] укладено договір участі у будівництві об`єкту № 9/1/11/68/Ж. Об`єкт будівництва розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Загальна площа 54,82 кв.м. Рішенням ВК Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 5 від 18 січня 2008 року присвоєно об`єкту , запроектованому на масиві села Чайки - житловому будинку/будівельний № 9 - [ADDRESS] . 11 червня 2013 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією було видано сертифікат про готовність двохсекційного житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] до експлуатації. Житлово-комунальні послуги за вказаною адресою надає ТОВ «ЗАРАЗ-6». Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, надає послуги своєчасно та у повному обсязі відповідно до затверджених тарифів та укладених договорів. Із матеріалів справи вбачається що між позивачем та відповідачем відсутній договір про надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач користується наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Однак відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Разом з тим, Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що і стало підставою для подання позову до суду. Відповідно до даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок Відповідача, за період надання послуг з 01.03.2016 р. сума основної простроченої заборгованості Відповідача складає 55 137 грн. 01 коп., перед Позивачем, що підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу УРСР, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ЗАРАЗ-6» суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 55 137,01 грн., а також 5 437,59 грн. інфляційних нарахувань та 2 802,00 грн. 3% річних. Що стосується вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 18 848,46 грн. то суд відмовляє в даній вимозі виходячи з наступного. Згідно статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Разом з тим, судом було встановлено відсутність укладеного договору саме між позивачем ТОВ «ЗАРАЗ-6» та відповідачем в якому зазначається розмір пені, а отже суд приходить до висновку про відсутність правових підстав визначених законом для стягнення з відповідача пені як з боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 525, 625, ЦК України, ст. 2, 7, 9, 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: partial