Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач у лютому 2017 року звернувся в суд із зазначеним позовом, який мотивував тим, що між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 257 від 31 серпня 2007 року, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 31006,93 дол. США. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Між позивачем та відповідачем [PERSON] 31 серпня 2007 року було укладено договір поруки № 1, згідно якого вона взяла на себе зобовязання відповідати по кредитному договору за [PERSON] у разі не виконання ним умов кредитного договору. В звязку з невиконанням [PERSON] умов договору, станом на 20 жовтня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитом складає 781011 грн. 47 коп.. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2011 року з відповідачів на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 141105 грн. 58 коп.. З моменту винесення рішення суду, відповідачі продовжують ухилятись від виконання умов договору, у звязку з чим, за відповідний період утворилась заборгованість, яка згідно умов договору складає 358 160 грн. 11 коп., яку позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки заочного рішення відомі і зрозумілі. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у визначений ЦПК України спосіб, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України, у відсутність відповідачів, які згідно ст.74 ЦПК України повідомленні про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON] укладено Кредитний договір № 257 від 31 серпня 2007 року, відповідно до якого Відповідачу [PERSON] надано кредит в розмірі 31006,93 доларів США у тимчасове користування (до 30 серпня 2013 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13 % річних, з 09 грудня 2008 року підвищено до 17,5 % річних). Згідно з п. 2.5.1. договору позичальник зобовязаний щомісячно до дати, встановленої в графі поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, інших виплат, встановлених у Графіку. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 1 від 31 серпня 2007 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником [PERSON] зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суми кредиту, процентів, та інші виплати, що випливають з умов кредитного договору. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський національний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«ВіЕйБі Банк». В порушення умов кредитного договору, свої зобовязання відповідач [PERSON] не виконував, внаслідок чого станом на 20 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 781 011 грн. 47 коп. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2011 року з відповідачів на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 141105 грн. 58 коп.. Різниця нестягненої суми заборгованості складає 358 160 грн. 11 коп. Згідно розрахунків позивача, з урахуванням суми стягнутої з відповідачів 28 липня 2011 року згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 20 жовтня 2016 року складає 13421,27 доларів США, що еквівалентно 344835 грн. 90 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту станом на 20 жовтня 2016 року 13324 грн. 21 коп. Відповідно до п. 1.1 договору поруки № 1 від 31 серпня 2007 року поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі за кредитним договором № 257 від 31 серпня 2007 року. Оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе по кредитному договору зобовязання не виконує, то банк звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання (ст. 546, 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України вказує на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору: вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договору та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604609 ЦК, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 6 ЦК. Ч. 2 ст. 625 ЦК передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванні установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум. Наявність рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2011 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитом в сумі 141105 грн. 58 коп. і відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Згідно розрахунку позивача (а.с.2) станом на 20 жовтня 2016 року загальна заборгованість за кредитним договором № 257 від 31 серпня 2007 року складає 781011 грн. 47 коп., з урахуванням стягнутих рішенням суду коштів, різниця нестягненої суми заборгованості складає 358160 грн. 11 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3581 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved