Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача, третя особа АТ «Банк Ренесанс Капітал», в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на свою користь 6132,70 грн., з яких 1132,70 грн. - вартість телефону, 5000,00 грн. - моральна шкода, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову послався на те, що 7 травня 2013 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (далі ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ») було укладено комплексний договір №571716 добровільного страхування майна та відповідальності, застрахованим майном по якому є мобільний телефон «Nokia 311, серійний [NUMBER], ціною 1132,70 грн., який він придбав в кредит у АТ «Банк Ренесанс Капітал». 19 липня 2013 року з ним сталася страхова подія: а саме, рухаючись в маршрутному таксі, притиснувши йому щось у спину та з погрозами мовчати, викрали з кишені мобільний телефон. При цьому нападника він не бачив. Оговтавшись, він звернувся до правоохоронних органів, якими було порушено кримінальну справу за №120130801300016 за ч.1 ст.185 КК України. Він виконав всі умови договору, своєчасно повідомив ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про подію та надав необхідні документи. Але на його заяву відповідач надіслав лист з відмовою у виплаті за договором страхування, посилаючись на відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування згідно з умовами договору. Посилаючись на п. 2.1.6 договору страхування, ст.ст.22, 1166 ЦК України просив стягнути на свою користь вартість телефону. Внаслідок неправомірної поведінки відповідача він на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання як звичайна людина, яка вела досить енергій спосіб життя, що викликало у нього моральні страждання. У зв'язку з цією ситуацію він відчував себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило сильно страждати і переживати. Протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу. Розмір моральної шкоди він визначив у 5000,00 грн., яка обумовлена глибиною його душевних страждань, значним погіршенням стану його здоров'я та необхідністю захищати свої права в судовому порядку. У судовому засіданні позивач підтримав позов із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, направив письмові заперечення на позов, в яких просив в позові відмовити, а справу розглянути за відсутності представника ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». В запереченнях послався на те, що сам позивач в позові зазначав, що 19.07.2013 року в маршрутному таксі у нього викрали мобільний телефон. Органами внутрішніх справ відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України - крадіжка. За ст.186 КК України кримінальне провадження не відкривалося. У відповідності з п.2.1.6 комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності №571716 від 07.05.2013 року страховим випадком за цим договором є крадіжка зі зламом, пограбування. А крім цього, згідно з п.3.6 розділу 3 ч.2 цього договору (загальні виключення зі страхових випадків і обмеження страхування) - якщо за цим договором застрахованим є мобільний телефон або інша переносна електронна техніка (крім магнітол та GPS -навігаторів, встановлених на автомобілі), то місцем дії договору щодо таких застрахованих об'єктів вважається тільки виключно місце реєстрації (проживання) страхувальника, а саме: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Сонячна, 1/3, проте викрадення мобільного телефону сталося за межами дії договору. Тому компетентною комісією ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на підставі вказаних обставин зазначена подія була кваліфікована як нестраховий випадок, про що позивач був повідомлений письмово. Таким чином, відсутні правові підстави для страхового відшкодування. Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування відповідач діяв відповідно до умов договору, який в цілому, або його частини у встановленому порядку не визнавався недійсним. Оскільки відповідач діяв правомірно, то не завдав позивачу будь-якої моральної шкоди, відшкодування якої договором страхування взагалі не передбачено. Представник третьої особи про розгляд справи повідомлявся належним чином, своєї згоди на участь у справі суду не направив. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 07.05.2013 року між позивачем та ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було укладено комплексний договір добровільного страхування майна та відповідальності №571716, застрахованим майном по якому є мобільний телефон «Nokia 311, серійний [NUMBER], вартістю 1132,70 грн., який [PERSON] придбав в кредит у АТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується копією комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності №571716 від 07 травня 2013 року, копією фіскального чеку від 07.05.2013 року, копією кредитного договору від 07.05.2013 року. Як вбачається з позову, 19.07.2013 року під час руху в маршрутному таксі згаданий мобільний телефон було викрадено невідомою особою, через що позивач звернувся з відповідною заявою до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, яким порушено кримінальну справу №120130080130004516 за ч.1 ст.185 КК України, що підтверджується копією довідки слідчого. Крім цього судом встановлено, що 08.08.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з повідомленням про страхову подію, на яке йому листом №150813-2485/к від 15 серпня 2013 року було повідомлено про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування з посиланням на п.п.2.1.6, 3.6 Комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності №571716 від 07.05.2013 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна особа (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки виплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Пункт 3) ч.1 ст.988 ЦК України, ст.20 Закону України «Про страхування» зобов'язує страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 991 ЦК України передбачені випадки відмови страховика у здійсненні страхової виплати. А ч.2 цієї статті встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Аналогічна норма міститься в ст.26 Закону України «Про страхування». Статтею 8, 9 Закону України «Про страхування» дані поняття страхового випадку та страхової суми: страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі; а страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Суд вважає, що рішення страхувальника про те, що подія, яка сталася з позивачем в маршрутному таксі, коли у нього з кишені було викрадено застрахований мобільний телефон, є нестраховим випадком, є правильним та таким, що відповідає умовам Комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності №571716 від 07.05.2013 року. Зокрема, п.2.1.6 договору розділу 2 (Страхові ризики. Страхові випадки) встановлено, що страховим випадком є втрата, пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок наступних подій (страхових ризиків), а саме: крадіжка зі зламом, пограбування, якщо за фактом даної події слідчими органами надано правову кваліфікацію, яка підтверджує винність, протиправність вказаних діянь. Проте, згідно довідки слідчого, за повідомленням позивача порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України, тобто крадіжка. Крім того, п.3.6 розділу 3 ч.2 Договору «Загальні виключення зі страхових випадків і обмеження страхування» передбачено: якщо за цим договором застрахованим є мобільний телефон або інша переносна електронна техніка (крім магнітол та GPS -навігаторів), встановлених на автомобілі), то місцем дії договору щодо таких застрахованих об'єктів вважається тільки виключно місце реєстрації (проживання) страхувальника, а саме: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Сонячна, 1/3, проте викрадення мобільного телефону сталося за межами дії договору, що виключає виплату страхового відшкодування. Отже, проаналізувавши встановлені фактичні обставини та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є недоведеним. Більш того, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вартості телефону в розмірі 1132,70 грн. взагалі не узгоджується з положеннями договору страхування, оскільки пунктом 8 частини 1 договору передбачено виплату страхової суми, яка визначена сторонами в розмірі 1000,00 грн., а не вартості телефону, як просить в позові позивач. Відшкодування збитків згідно ст.22 ЦК України, як заявлено в позові, не передбачено ані Комплексним договором добровільного страхування майна та відповідальності №571716 від 07.05.2013 року, ані Законом України «Про страхування», ані главою 67 «Страхування» ЦК України, в яких передбачена відповідальність страховика в разі безпідставної відмови у виплаті страхової суми у вигляді неустойки в розмірі, встановленої договором або законом. Відповідач же в даному випадку правомірно відмовив [PERSON] у виплаті страхової суми, оскільки подія, що сталася з ним, відповідно до умов укладеного між ними договору страхування, не належить до страхового випадку. Щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., то дана вимога є похідною від першої. Оскільки судом не вставлено порушень прав позивача з боку ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», підстав для відшкодування моральної шкоди немає, крім цього відшкодування моральної шкоди не передбачено самим договором страхування. Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed