Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який у встановленому порядку розірвано. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а значні кошти на його утримання вона змушена надавати самостійно. Позивачка також зазначає, що відповідач постійного місця праці не має, проте, підробляє підсобником на будівництві, є молодим працездатним чоловіком, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати дитину, інших утриманців не має. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів (а.с.14, 15, 20). Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно з копією рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.07.2013 року (справа 346/3141/13-ц), яке набрало законної сили 29.07.2013 року, шлюб між сторонами розірвано, а вказану дитину сторін залишено проживати з позивачкою (а.с.2). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивачка 15.04.2014 року одружилася вдруге, у зв'язку з чим змінила прізвище з «Копильців» на «Григорчук» (а.с.4). Ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи різке підвищення цін, вік дитини, пов'язані з цим витрати, які несе позивачка, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату (дохід) відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, запропонованому позивачкою, оскільки цей розмір відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved