Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач ТзОВ «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року та скасування запису про проведену державну реєстрацію права. В обґрунтування позову вказує, що відповідач [PERSON] працював Генеральним директором ТзОВ «Сван-1» з 27.11.2013 року. Дана обставина підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на ТзОВ «Сван-1» № 1003268508 від 20.11.2017 року. Постановою Господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юдицького Олександра Вікторовича. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатору банкрута стало відомо, що 15.02.2017 року відповідач [PERSON] , використовуючи запис в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відкрив рахунок ТзОВ «Сван-1» в Черкаському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] та 15.08.2018 року без належних на те повноважень зняв з рахунку ТзОВ «Сван-1» в установі банку ЧГРУ АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] готівкові кошти в розмірі 198 400 грн. Вказаний рахунок [PERSON] закрив з метою приховати, як факт надходження коштів на рахунок, так і факт їх протиправного використання. 01.04.2019 року ТзOB «Сван-1», в особі ліквідатора банкрута, звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з [PERSON] вказаних грошових коштів в розмірі 223 214 грн. 92 грн., які складаються із: 198 400 грн. безпідставно отриманих грошових коштів та 24 814 грн. 92 коп. процентів за користування чужими коштами на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1». Такий позов був мотивований тим, що, [PERSON] шляхом вчинення протиправних дій з використанням викрадених (привласнених) документів та підробленої печатки ТзОВ «Сван-1», в порушення вимог закону та ухвали господарського суду Черкаської області від 29.05.2012 року у справі №14-10/5026/2337/2011, якою накладено арешт на все майно ТзОВ «Сван-1», включаючи грошові кошти, та заборонено вчинення будь-яких дій з арештованим майном (грошовими коштами), заволодів грошовими коштами ТзОВ «Сван-1» на загальну суму 198 400 грн., чим наніс товариству значної матеріальної шкоди, а в подальшому безпідставно використовував дані грошові кошти. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, що була залишена в силі постановою Північного апеляційного Господарського суду від 11.03.2020 року, заяву про стягнення з гр. [PERSON] безпідставно отриманих коштів ТзОВ «Сван-1» та процентів за користування грошовими коштами в період з 05.06.2018 року по 31.03.2019 року задоволено: стягнуто з гр. [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», грошові кошти в розмірі 223 214 грн. 92 коп. 23.06.2020 року Господарським судом Черкаської області на виконання ухвали від 01.10.2019 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 видано наказ, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. винесено постанову від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62567457. У вказаному виконавчому провадженні, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 14.07.2020 року накладено арешт на майно, що належить боржнику. Однак, під час проведення виконавчих дій в межах вказаного ВП № 62567457 ТзОВ «Сван-1» стало відомо про укладення 24.09.2019 року між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] Договору дарування частки в праві власності на квартиру, яка до 24.09.2020 року належала [PERSON] на праві приватної власності. ТзОВ «Сван-1» вважає, що Договір дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року був вчинений відповідачем [PERSON] з метою уникнення сплати боргу та виконання судового рішення за результатами розгляду заяви ТзОВ «Сван-1», з наступних підстав: оспорюваний правочин було укладено після відкриття Господарським судом Черкаської області провадження у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 з розгляду заяви ТзОВ «Сван-1» про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів на загальну суму 223 214 грн. 92 грн.; факт безпідставного заволодіння [PERSON] грошовими коштами ТзОВ «Сван-1» на суму 223 214 грн. 92 коп. доведено документально і у [PERSON] відсутні будь-які докази правомірності їх отримання; Договір дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року є безоплатним правочином, який спрямований на позбавлення ТзОВ «Сван-1» в майбутньому законних майнових прав; у гр. [PERSON] відсутнє інше майно, на яке може бути звернуто стягнення в процесі примусового виконання судового рішення про стягнення з гр. [PERSON] на користь ТзОВ «Сван-1» грошових коштів на загальну суму 223 214 грн. 92 коп. Тому ТзОВ «Сван-1» вважає, що фактом укладення Договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року порушені його права та законні інтереси, тому, просить суд: визнати недійсним Договір дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року, укладений між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , відповідно до якого здійснено відчуження Ѕ частки в спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., кількість житлових кімнат: 2, поверх 5, дев`ятиповерхового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1087; скасувати запис номер 33361939 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.09.2019 року про реєстрацію за гр. [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] права власності на Ѕ частку в квартирі [ADDRESS] , опис об`єкта: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910852671101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48830533 від 24.09.2020 року, приватний нотаріус Плаха Тамара Іванівна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська область, а також позивач просить судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року. 15.10.2020 року відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 25.09.2020 року про відкриття провадження. Постановою Черкаського апеляційного суду від 26.10.2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2020 року про відкриття провадження. 09.11.2020 року представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Шимановським А.В. подано заяву про зупинення провадження у справі за позовом ТзОВ «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького О.В., до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника [PERSON] - адвоката Шимановського А.В. про зупинення провадження у справі № 711/6610/20 за позовом ТзОВ «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького О.В., до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі № 711/6610/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2021 року було зупинено провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року до вирішення заяви [PERSON] про відвід головуючому судді. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року. 01.03.2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси було відновлено провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про визнання недійсним договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року та призначено судове засідання. 22.04.2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шимановського А.В. про поновлення строків на подачу відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пропадущий А.В. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та в наданих до неї письмових доказів. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - адвокат Шимановський А.В. заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову. При цьому суду пояснив, що оспорюваний договір дарування насправді є удаваним правочином, оскільки гр. [PERSON] сплатила гр. [PERSON] грошові кошти за придбання Ѕ частки в праві спільної часткової власності на квартиру, тобто фактично вказана нерухомість перейшла у її власність шляхом купівлі-продажу, що підтверджується написаною відповідачкою [PERSON] розпискою від 24.09.2019 року, відповідно до якої остання передала, а відповідач [PERSON] фактично отримав від неї грошові кошти в сумі 372 000 грн. за продану їй Ѕ частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Будь-яких підстав безоплатно передавати в дар гр. [PERSON] частку у праві власності на квартиру у відповідача [PERSON] не було. Крім того, відповідачка [PERSON] є добросовісним набувачем в межах даних правовідносин. Також просив врахувати, що позивачем не доведено, що на той час існувала господарська справа, а також того факту, що [PERSON] не міг розпоряджатися майном. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, а також не скористались своїм правом в установлений законом строк подати письмові відзиви на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх заперечення. В судове засідання третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Пропадущого А.В., представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шимановського А.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що постановою Господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 року у справі №04/14-10/5026/2337/2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В. Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий сананацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Частиною 2 ст. 41 цього Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, виконує інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 7 ст. 46 Закону, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатору банкрута ТзОВ «Сван-1» - арбітражному керуючому Юдицькому О.В. стало відомо про факт привласнення керівником ТзОВ «Сван-1» - Коберник В.М. грошових коштів, який з порушенням вимог закону та рішення суду щодо заборони розпорядження майном та коштами товариства, відкрив рахунок ТзОВ «Сван-1» в Черкаському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] та привласнив кошти, які надійшли від орендарів офісних приміщень по [ADDRESS] - на загальну суму 198 400 грн. В зв`язку з цим, 01.04.2019 року TзOB «Сван-1», в особі ліквідатора банкрута Юдицького О.В., звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі 223 214 грн. 92 коп., з яких: 198 400 грн. - безпідставно отримані грошові кошти, 24 814 грн. 92 коп. - проценти за користування чужими коштами. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.08.2019 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 заяву ТзОВ «Сван-1», в особі ліквідатора Юдицького О.В., про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування безпідставно отриманими грошовими коштами в період з 05.06.2018 року по 31.03.2019 року призначено до розгляду (а.с. 29-32 том 1). Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 заяву арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 01.04.2019 року про стягнення з гр. [PERSON] безпідставно отриманих коштів ТзОВ «Сван-1» та процентів за користування грошовими коштами в період з 05.06.2018 року по 31.03.2019 року задоволено, стягнуто із гр. [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» грошові кошти в розмірі 223 214 грн. 92 коп. та 24 814 грн. 92 коп. процентів за користування чужими коштами (а.с. 33-46 том 1). Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 11.03.2020 року у справі №04/14-10/5026/2337/2011 апеляційна скарга гр. [PERSON] залишена без задоволення, а ухвала господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 року у справі №04/14-10/5026/2337/2011 залишена без змін (а.с. 47-52 том 1). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також в судовому засіданні встановлено, що на примусове виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 про стягнення з боржника [PERSON] грошових коштів 23.06.2020 року Господарським судом Черкаської області був винесений відповідний Наказ про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» безпідставно отриманих коштів в розмірі 223 214 грн. 92 коп. та 24 814 грн. 92 коп. процентів за користування чужими коштами (а.с. 53 том 1). На підставі вищевказаного Наказу постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 14.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62567457 (а.с. 55-56 том 1). 14.07.2020 року, в межах вказаного виконавчого провадження № 62567457 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 58-59 том 1). Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що в ході розгляду Господарським судом Черкаської області заяви ТзОВ «Сван-1», в особі ліквідатора Юдицького О.В., про стягнення з відповідача [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування безпідставно отриманими грошовими коштами, останнім, відповідно до Договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року, було відчужено на користь відповідачки [PERSON] належну йому Ѕ частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м, кількість житлових кімнат: 2, поверх 5 дев`ятиповерхового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Тамарою Іванівною та зареєстрований в реєстрі за № 1087 (а.с. 23-26 том 1). Звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що такі дії відповідача [PERSON] , як укладення вказаного Договору дарування, спрямовані на уникнення понесення ним майнових витрат у зв`язку з примусовим виконанням рішення господарського суду, адже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам). При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (частина перша статті 717 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина перша статті 722 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Як наслідок, не виключається визнання недійсним договору, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Вказаний правовий висновок стосується правомірності вчинення боржником, у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, будь-якого правочину, що має наслідком припинення його платоспроможності. Дана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 12.10.2020 року у справі № 521/8260/17. В судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення зазначеного правочину (Договору дарування від 24.09.2019 року) відповідач [PERSON] був обізнаний про наявність заяви TзOB «Сван-1», в особі ліквідатора банкрута, який 01.04.2019 року звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою (прийнята судом до провадження 28.08.2019 року) про стягнення з нього - [PERSON] грошових коштів в розмірі 223 214 грн. 92 коп., які складаються із 198 400 грн. безпідставно отриманих грошових коштів та 24 814 грн. 92 коп. процентів за користування чужими коштами на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», а тому міг передбачати негативні для себе наслідки. Факт обізнаності відповідача [PERSON] про наявність такого спору в суді встановлений ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.10.2019 року, в якій зазначено, що гр. [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору та звертався до суду із заявою про зобов`язання ліквідатора направити йому тексти заяв. Доводи представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шимановського А.В. про те, що Договір дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року не порушує прав позивача і в момент його укладення жодних обмежень щодо відчуження квартири не існувало є не обґрунтованими, оскільки перехід права власності на частку вищевказаної квартири відбувся вже після відкриття провадження у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 за заявою ТзОВ «Сван-1», в особі ліквідатора Юдицького О.В., про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування безпідставно отриманими грошовими коштами, та фактично за декілька днів до ухваленні в ній судового рішення, що свідчить про мету приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення із нього грошових коштів та про недійсність такого правочину. У постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 922/1903/18 вказано, що боржник, який вчиняє дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно і зловживає правами стосовно кредитора. Водночас, будь-який правочин, вчинений боржником, у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може. Аналогічні висновки також висловлені Верховним Судом у постановах від 24.07.2019 року у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 року у справах № 910/7976/17, № 904/7905/16 та № 916/3600/15, від 26.05.2020 року у справі № 922/3796/16, від 17.09.2020 року у справі № 904/4262/17, від 07.10.2020 року у справі №755/17944/18, від 22.04.2021 року у справі № 908/794/19 та від 16.06.2021 року у справі №747/306/19. Що стосується доводів представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шимановського А.В. про те, що оскаржуваний Договір дарування був насправді удаваним правочином, оскільки відповідачка [PERSON] сплатила [PERSON] кошти за придбання вказаної частки в праві власності на квартиру, тобто фактично майно перейшло у її власність шляхом купівлі-продажу, то в ході розгляду справи вони не були підтверджені та доведені належними та допустимими доказами, а відтак, оцінюються судом критично. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про визнання удаваним правочином Договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року, укладеного між нею та гр. [PERSON] , згідно якого здійснено відчуження (дарування) Ѕ частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Однак рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.04.2021 року в задоволенні такого позову було відмовлено. Вказане рішення залишене без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29.06.2021 року. Вказані рішення оприлюдненні в Реєстрі судових рішень. За таких підстав, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, доказів, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин та враховуючи відповідні позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині позову та визнання недійсним Договору дарування частки в праві власності на квартиру від 24.09.2019 року, укладеного між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , відповідно до якого здійснено відчуження Ѕ частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка має наступні характеристики: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м, кількість житлових кімнат: 2, поверх 5 дев`ятиповерхового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Тамарою Іванівною та зареєстрований в реєстрі за № 1087. В силу ч. ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Що стосується вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині з наступних підстав. Як передбачено ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п.п. 1, 2, 3 вказаного Закону в редакції, чинній з 16.01.2020 року), за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, з 16.01.2020 року законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ТзОВ, в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького О.В., просить суд скасувати лише запис номер 33361939 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.09.2019 року про реєстрацію за гр. [PERSON] права власності на Ѕ частки в квартирі [ADDRESS] , опис об`єкта: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910852671101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48830533 від 24.09.2020 року, приватний нотаріус Плаха Тамара Іванівна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська область. При цьому, питання про скасування самого рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно позивачем не ставиться. Оскільки Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952, який набрав чинності з 16.01.2020 року, станом на час ухвалення даного рішення вже не визначає такого способу захисту порушених прав та інтересів позивача як скасування запису про проведену державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, отже, починаючи з 16.01.2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною Законом України № 1952. Аналогічні висновки також висловлені Верховним Судом у постанові від 23.06.2020 року у праві №992/2589/19. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України суд, розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками процесу, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог. А тому, з урахуванням викладеного, суд при ходить до висновку про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Плаха Тамара Іванівна в частині вимог про скасування запису № 33361939 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24.09.2019 року про реєстрацію за гр. [PERSON] права власності на Ѕ частки в квартирі [ADDRESS] , опис об`єкта: загальна площа 52,7 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910852671101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48830533 від 24.09.2020 року, приватний нотаріус Плаха Тамара Іванівна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська область. Разом з тим, ухвалюючи судове рішення, судом має бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, було сплачено судовий збір в сумі 2 102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15 від 15.09.2020 року та судовий збір за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до платіжного доручення від 17.09.2020 року № 29, в сумі 1 051 грн. Відтак, на підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» судові витрати в сумі 3 153 грн., тобто по 1 576 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial