Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2010 року між [PERSON] та відповідачем укладено кредитний договір № SME0009159. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 26 лютого 2010 року між [PERSON], відповідачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого Позивачем передано в іпотеку відповідачу нежиле приміщення загальною площею 428,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. та [PERSON] (надалі - предмет іпотеки). Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Сумській області Ричкалем С.П. від 31 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52075538 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича № 2307 від 15.02.2016 р., за яким пропонується стягнути на користь відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі: заборгованість за кредитом у розмірі 222 397, 86 дол. США; відсотки у розмірі 76 971,17 дол. США. При цьому у виконавчому написі № 2307 від 15.02.2016 р. вказана загальна сума заборгованості у розмірі 290 000,00 дол. США. Разом з тим, якщо скласти заборгованість по тілу та відсоткам, то загальна сума заборгованості складає 299 369, 03 дол. США, тому не зрозуміло чому у виконавчому написі вказана загальна сума заборгованості зазначена 290 000,00 дол. США. та яким чином розрахована. Позивач вважає, що виконавчий напис № 2307 від 15.02.2016 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний позивачу на праві власності. Відповідно до п. 1 Переліку документів затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості, оскільки відповідачем пропущено строк позовної давності. Крім того, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, проте, досудову вимогу позивач не отримував, тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. По-друге, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідачем було направлено вимогу про дострокове повернення, якою було змінено строк повернення кредиту. Відповідачем було стягнуто достроково заборгованість на підставі рішення Третейського суду від 11 серпня 2011 року. Із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки відповідач звернувся лише 15.02.2016р., тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати оскаржуваний виконавчий напис вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, надав письмові заперечення проти позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтованинй і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28 лютого 2010 року між [PERSON] та відповідачем укладено кредитний договір № SME0009159. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 26 лютого 2010 року між [PERSON], відповідачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого Позивачем передано в іпотеку відповідачу нежиле приміщення загальною площею 428,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. та [PERSON] (а.с.24-27). Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Сумській області Ричкалем С.П. від 31 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52075538 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича № 2307 від 15.02.2016 р., за яким стягується на користь відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі: заборгованість за кредитом у розмірі 222 397, 86 дол. США; відсотки у розмірі 76 971,17 дол. США, вказана загальна сума заборгованості у розмірі 290 000,00 дол. США (а.с.12-13). Відповідачем було направлено вимогу про дострокове повернення, якою було змінено строк повернення кредиту (а.с.28). Відповідачем було стягнуто достроково заборгованість на підставі рішення Третейського суду від 11 серпня 2011 року (а.с.14-19). Як вбачається з наданих відповідачем доказів, вимога про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків направлялася 12.01.2016 року [PERSON], ТОВ Фірма «Стріла», [PERSON] Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (надалі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 1, а не пункту 1-1 Переліку документів, що є порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5. Відповідно до п. 1 Переліку документів, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості, оскільки відповідачем пропущено строк позовної давності. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Суду не надано доказів про те, що досудову вимогу позивач отримував, і нотаріусу були надані відповідні дані на підтвердження даної обставини, а тому, на думку суду, у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. На підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу - третій особі у справі разом із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Ввідповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до умов кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором. Відповідачем було направлено вимогу про дострокове повернення, якою було змінено строк повернення кредиту. Відповідачем було стягнуто достроково заборгованість на підставі рішення Третейського суду від 11 серпня 2011 року. Із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки відповідач звернувся лише 15.02.2016р., тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущений строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису № 2307 вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, оскільки відповідач неодноразово звертався до суду з заявами про видачу виконавчих листів, спростовує висновок про безспірність заборгованості за вказаним кредитним договором, що підтверджується копіями ухвал (а.с.20-23). Виходячи з викладеного, суд не може взяти до уваги викладені в письмових запереченнях доводи відповідача, вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинений всупереч вимогам чинного законодавства. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 551 гривня 20 коп.

Outcome: approved