Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 721,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. Відповідач станом на 16.04.2014 року має заборгованість в розмірі 25 583,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2 628,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 382,51 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 1 031,98 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в розмірі 21 540,59 грн. Від даної суми заборгованості віднімається 13 351,22 грн., яка стягнута згідно судового наказу виданого 13.01.1010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, різниця становить 12 232, 26 грн. Крім того, відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідачу нараховано штраф фіксована частина в розмірі 500 грн. та штраф процентна складова в розмірі 611,61 грн. Просив стягнути з відповідача на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року в розмірі 13 343,87 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача Зюлковська Л.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наведених нижче підстав, по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 721,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці, що підтверджується копією анкети позичальника та умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 8-11). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. 13.01.2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці винесено судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року в розмірі 13 351,22 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 6 173,50 грн.; заборгованість по нарахованих відсотках 376,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 822,66 грн.; відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг штраф фіксована частина в розмірі 500 грн. та штраф процентна складова в розмірі 611,96 грн. Розрахунок заборгованості проведено станом на 29.09.2009 року, що підтверджується копією судового наказу (а.с. 5) та розрахунком заборгованості (а.с. 3-4 Справа № 2-Н-15/10). Судовий наказ звернуто до виконання, однак він залишається невиконаним, що підтверджується матеріалами справи № 2-Н-15/10. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином та не припиняє свою дію до повного його виконання, позивач по теперішній час продовжує нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та комісію за користування кредитом. Додаткова сума заборгованості до суми стягнення за судовим наказом по нарахованих відсотках, комісії за користування кредитом та пені за період з 01.10.2009 року по 16.04.2014 року становить 12 232,26 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 6-7). Однак, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення строків платежів (відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг), з наведених нижче підстав. Пунктом 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено відповідальність позичальника за порушення строків платежів за будь-яким зобов'язанням, передбаченим договором. Судовим наказом від 13.01.2010 року з відповідача було стягнуто штраф, відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків платежів, тобто відповідач вже поніс цивільно-правову відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань. Згідно ч.1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Заявлені Банком вимоги про повторне стягнення з відповідача штрафів за порушення строків платежів, свідчать про намагання кредитора застосувати до боржника (відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України. Тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) 611,61 грн., слід відмовити за безпідставністю. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобов'язання, встановлені укладеним договором № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року добровільно не виконує і кредит не повертає, то з нього необхідно стягнути на користь позивача додаткову суму заборгованості за кредитним договором № CVХRRХ39520924 від 09.11.2007 року в розмірі 12 232,26 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. В задоволені інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial