Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач у квітні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 20.08.2014 р. між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 500,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 27,60 % на рік, з подальшою зміною відсоткової ставки. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, проте, [PERSON] договірні зобов'язання не виконала належним чином, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 22.03.2018 р. становить 14 987,21 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту - 439,75 грн., по процентам за користування кредитом - 180,98 грн., заборгованості по пені - 13 176,61 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 689,87 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. замінено сторону відповідачки - [PERSON], яка померла [INFO] її правонаступниками - [PERSON] та [PERSON] (ас. 54-55). Ухвалою суду від 02.10.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ас. 56-57). 16 жовтня 2018 р. до суду надійшов відзив відповідачів [PERSON] та [PERSON] на позов, в якому останні зазначили, що є спадкоємцями після смерті їх матері [PERSON], проте, вважають, що позивач пропустив строки звернення до суду з позовними вимогами до спадкоємців, а тому просили у позові відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентам за користування кредитом, штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова), судового збору та часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.08.2014 р. між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 500,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 27,60 % на рік, з подальшою зміною відсоткової ставки (ас. 6). Як вказує позивач, Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за [PERSON] утворилась заборгованість, яка станом на 22.03.2018 р. становить 14 987,21 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту - 439,75 грн., по процентам за користування кредитом - 180,98 грн., заборгованості по пені - 13 176,61 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 689,87 грн. (ас. 4-5). У разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та пунктами п. 2.1.1.7.6 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами Договору. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4). Пунктом 2.1.1.12.6.1 визначено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими був ознайомлений відповідач, при порушенні клієнтом строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф , розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що [PERSON] під час підписання кредитного договору, була ознайомлена з Тарифами щодо розміру відсотків, штрафу та пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження наявність за [PERSON] заборгованості по тілу кредиту - 439,75 грн., по процентам за користування кредитом - 180,98 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 689,87 грн., а тому вказана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як правонаступників [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. При цьому, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені в сумі - 13 176,61 грн., яка понад двадцять разів більше заборгованості по тілу кредиту (439 грн. 75 коп.), суд вважає необхідним зменшити пеню до розміру заборгованості за кредитом, а саме: до 439,75 грн. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів, щодо пропуску позивачем строків звернення з позовними вимогами до відповідачів, як правонаступників після смерті [PERSON], оскільки ними отримано свідоцтво про право на спадщину за законом 28.01.2017 р. Судом встановлено, що 12.04.2018 р. в порядку 187 ЦПК України, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві з запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачки, відповідь на який надійшла до суду із відомостями, що [PERSON] знята з реєстраційного обліку 24.12.2015 р. як померла. 14.05.2018 р. судом направлено запит до Святошинського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо зареєстрованого факту смерті [PERSON] 30.05.2018 р. судом направлено запити до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори та Першої Київської державної нотаріальної контори щодо наявності спадкоємців після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 25.06.2018 р. зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Громову О.П. надати відомості про наявність спадкоємців після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] Встановлено, що 01 жовтня 2018 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Громова О.П. повідомила суд про відкриття спадкової справи № 33/2015 після смерті [INFO] [PERSON], спадкоємцями якої є [PERSON], який зареєстрований за адерсою: [ADDRESS] та [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом 28.01.2017 р. Таким чином, про наявність правонаступників після смерті [PERSON] суду стало відомо 01.10.20.18 р. та позивачу, після направлення судом ухвали від 02.10.2018 р. про заміну сторони відповідача її правонаступниками. Будь-яких інших письмових доказів в спростування позовних вимог відповідачами всупереч ст. 81 ЦПК України суду не надано. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що позивачем частково доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: partial