Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,32 в умовних кадастрових гектарах у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , внаслідок смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 7,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності асоціації сільськогосподарських кооперативів селянських господарств «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , прийняла своєчасно, однак 13.08.2019 державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та через знаходження спадкової справи в державному нотаріальному архіві м. Луганськ, доступ до якої на теперішній час є неможливий. Представник позивача зазначає, що спадкодавець [PERSON] внесений в списки, додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3100000002, виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 13.06.1994 по АСК «Булавинівська» за № 98; був членом даної асоціації та за життя набув права на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності на землю по АСК «Булавинівська» [PERSON] не отримував. При таких обставинах, з метою належного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , якого включено до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, однак який за життя не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15.11.2019. 15.11.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2019 у зв`язку з витребуванням доказів. 17.12.2019 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2020. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надав пояснення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] , застосувати у справі позовну давність. Обґрунтовуючи пояснення на позов, представник третьої особи посилався на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження права на земельну частку (пай), тобто отримання спадкодавцем сертифікату на право на земельну частку (пай) як члена АСК «Булавинівська», а відтак, спадкодавець не набув право на земельну частку (пай) по АСК «Булавинівська», яке відповідно не може бути успадкованим. Зазначає також те, що спадкодавець та позивач повинні були дізнатися про порушення своїх прав ще 13.06.1994 після видачі Державного акту на право колективної власності на землю, проте позивачем не надано належних доказів, які перешкоджали їй звернутися до суду протягом 25 років. Просив застосувати позовну давність у зазначеній цивільній справі та відмовити в задоволенні позову повністю. Враховуючи заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 56 років в с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області 22.06.1995. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до вимог позивача про визнання права на майно в порядку спадкування за законом мають застосовуватися положення ЦК УPCP 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ст. 529 ЦК УPCP 1963 року, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , як дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 14.02.1961. Судом встановлено, що 18.12.2009 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області 18.12.2009, актовий запис № 10. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки №1157, виданої 12.07.2019 виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] , [INFO] , до 21.06.1995 був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку 21.06.1995 у зв`язку зі смертю. На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживала і була зареєстрована дружина [PERSON] , 1942 року народження. З постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 13.08.2019 про відмову вчинення нотаріальних дій, вбачається, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказані обставини також підтверджуються свідоцтвом про право власності, посвідченим державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори 24.03.1997, зареєстрованим в реєстрі за №563. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] та є такою що прийняла спадщину. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59019702 від 16.01.2020. 13.08.2019 позивач звернулася до Новопсковської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності АСК «Булавинівська». Однак, постановою державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 13.08.2019 про відмову вчинення нотаріальних дій позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкодавець за життя не отримував сертифікату на право на земельну частку (пай). В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як за життя спадкодавець не встиг отримати сертифікату на право на земельну частку (пай). Перевіряючи обставини справи щодо входження до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , земельної частки (паю) в АСК «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, суд виходить з наступного. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 2 даного Указу право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з даним пунктом Указу, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства; була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство отримало акт про право колективної власності на землю. 13 червня 1994 року Новопсковською районною Радою народних депутатів асоціації сільськогосподарських кооперативів, сільських господарств малих підприємств «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3100000002, до списку якого був включений спадкодавець [PERSON] під №98. Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право колективної власності на землю серії ЛГ №3100000002 по АСК «Булавинівська» с.Булавинівка Новопсковського району Луганської області, інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за вих. №625/169-19 від 01.08.2019, та не заперечувалося представником Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в письмових поясненнях. З архівної довідки, виданої Архівним відділом Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області 23.08.2019 за вих. № 139/01-19 та рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Булавинівський» с. Булавинівка Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 03.12.1991, вбачається, що колгосп «Булавинівський» було ліквідовано та реорганізовано в асоціацію сільськогосподарських кооперативів селянських господарств «Булавинівська», яка є правонаступником колгоспу «Булавинівський» у володінні, користуванні та розпорядженні майном, у користуванні та володінні землею. Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника № 369, виданої колгоспом «Булавинівський» на ім`я спадкодавця, з 20.03.1966 він став членом колгоспу «Булавинівський» Новопсковського району Луганської області, та відповідно з 03.12.1991 - членом Асоціації «Булавинівська», яка є правонаступником колгоспу «Булавинівський», оскільки продовжив працювати у даному підприємстві після його реорганізації. Зі змісту архівної довідки, виданої Архівним відділом Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області 23.08.2019 за вих. № 138/01-19, вбачається, що в протоколі № 3 від 04.03.1993 засідання ради асоціації «Булавинівська» с.Булавинівка Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, містяться відомості про надання чергової відпустки членам асоціації, зокрема спадкодавцю [PERSON] за 1992 рік з 01.03.1993 на 24 дні. З архівних довідок, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» 06.08.2019 за вих.№ 01-17/1194 та № 01-17/1195, слідує, що спадкодавець [PERSON] був членом асоціації «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, оскільки наявні відомості про нарахування останньому заробітної плати та відомості про кількість відпрацьованих днів на даному сільськогосподарському підприємстві. Відповідно до інформації Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за вих. № 625/169-19 від 01.08.2019, розмір земельної частки (паю) по асоціації «Булавинівська» Новопсковського району складає 7,32 в умовних кадастрових гектарах, їх вартість станом на 01.07.1995 становить 23608,79 грн. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , з дня видачі Державного акту на право колективної власності на землю АСК «Булавинівська» с.Булавинівка Новопсковського району Луганської області серії ЛГ №3100000002, тобто з 13.06.1994 належало право на земельну частку (пай) розміром 7,32 в умовних кадастрових гектарах по асоціації «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, оскільки він був членом АСК «Булавинівська» на день видачі вказаного Державного акта на право колективної власності на землю та був внесений до списку, доданого до нього. За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну мастку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 згаданого Закону документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 7,32 в умовних кадастрових гектарах рівному для всіх членів АСК «Булавинівська» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Що стосується доводів представника третьої особи стосовно строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 71 ЦК Української РСР (1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК Української РСР). Аналогічні вимоги щодо загального строку позовної давності містить і ст.257 ЦК України. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до постанови про відмову вчинення нотаріальних дій від 13.08.2019 Новопсковської державної нотаріальної контори, позивач своєчасно прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не отримав сертифікату на земельну частку (пай). Судом встановлено, що позивач про порушення свого права дізналася лише в 2019 році, коли почала збирати необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим вона не пропустила строк позовної давності. Також суд не приймає доводи третьої особи про те, що спадкодавець [PERSON] право на земельну частку (пай) по АСК «Булавинівська» не реалізував, оскільки не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай), так як це спростовується п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004, відповідно до якого член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений нею при зверненні до суду, у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved