Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був її батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Коломийської районної ради 14 червня 1990 року за [NUMBER], випискою із інвентаризаційних матеріалів від 18.09.2018 р. за № 62387 та довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ с. Мишин від 12.09.2018 року № 2086. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору її батько - [PERSON], який помер [INFO], його дружина, а її мати - [PERSON], вона його дочка - [PERSON], його зять, а її чоловік - [PERSON] та його внучка, а її дочка - [PERSON], що підтверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ с. Мишин від 12.09.2018 року № 2086. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору її батько - [PERSON], який помер [INFO], його дружина, а її мати - [PERSON], вона його дочка - [PERSON], його зять, а її чоловік - [PERSON] та його внучка, а її дочка - [PERSON] ([PERSON], то кожному із них належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] [INFO] помирає її батько - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 30 вересня 2014 року зроблено актовий запис за № 31, який проживав із 1958 року по день смерті 29.09.2014 року в [ADDRESS] що підтверджується Нижньовербізької сільської ради ОТГ с. Мишин від 12.09.2018 року № 2089. Померлий - [PERSON], залишив заповіт, посвідчений 27 листопада 2008 року секретарем Мишинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 267, яким він все своє майно, заповів їй - [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Спадщину за заповітом після смерті батька прийняла вона - [PERSON], подавши у визначений законом термін (до півроку) заяву про прийняття спадщини до Першої Коломийської РДНК, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39783210 від 04.03.2015 р. - спадкова справа № 123/2015 р. Окрім неї спадкоємцем за законом після смерті батька є його дружина, а її мати - [PERSON], яка відмовилася від обов'язкової частини у спадщині подавши до нотаріальної контори у визначений законом термін (до шести місяців) заяву про відмову від спадщини, що підтверджується фотокопією даної заяви. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає. З метою оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON], вона звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлювальний документ на будинок що належить померлому. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв'язку з із тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору - її батьком [PERSON] ( свідоцтво про право власності від 14.06.1990 року № [NUMBER]), а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. З таких підстав постановою державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Згідно звіту про оцінку майна від 12.10.2018 р. вартість будинку та господарських будівель в [ADDRESS] становить 169546,00 грн. Відповідно до ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Дружина померлого - [PERSON], зять - [PERSON] та внучка - [PERSON], на власність у колишньому селянському дворі не претендують і не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно в-цілому за мною - [PERSON], про що також підтвердять в судовому засіданні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі вищенаведеного просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи повідомлялися згідно чинного законодавства. Згідно завірених Нижньовербізькою сільською радою заяв простяь справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги визнали. Суд, аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, та дослідивши зібрані докази, а саме: копію виписки з інвентаризаційних матеріалів наданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 18.09.2018 року №62387, згідно якої в [ADDRESS] зареєстровано право власності під №546 за [PERSON]; копію свідоцтва про право власності на житловий будинок видане виконкомом Коломийської районної ради 14 червня 1990 року за [NUMBER]; копію технічного паспорта на вищевказаний будинок; копію звіту про оцінку майна на вищевказаний будинок; довідки про право на спадщину за заповітом видану Нижньовербізькою сільською радою об'єднаної територіальної громади с. Мишин 12 вересня 2018 року №№2086, 2089; копію свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO]; копію заповіту посвідченого 27.11.2008 року, [PERSON], секретарем Мишинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області за реєстровим номером 267; копії паспортів позивача, відповідачів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів; копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], копію свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; заяву про прийняття спадщини [PERSON]; заяву про відмову від спадщини [PERSON]; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39783210 від 04.03.2015 року; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна №154886541 від 04.02.2019 року, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів доведено, що позивач, будучи членом колгоспного двору, після смерті батька прийняла спадщину, а тому з урахуванням визнання позову відповідачами, слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного та ст.16,328,392, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved