Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач у травні 2018 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса для отримання спадщини після смерті матері, а саме нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS], на що отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку зі спливом встановленого законодавством шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причиною пропущення такого строку є те, що він не мав можливості у визначений законом шестимісячний строк виїхати на контрольовану державою територію з м. Донецька для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, окрім того він звертався до суду для встановлення факту смерті матері, оскільки вона на момент смерті також проживала в м. Донецьку, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому вимушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою, в якій ставить питання про визначення йому додаткового строку тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту громадянина України (а.с.5), оглянутої судом в судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] року в м.Донецьк. З наданого до матеріалів справи свідоцтва про народження позивача (а.с.12) вбачається, що його матір'ю є [PERSON], який померла [INFO] року (а.с.11). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 35) інформація щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS], тому не мав можливості у визначений законом шестимісячний строк виїхати на контрольовану державою територію з м. Донецька для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved