Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73936726 від 23.06.2010 року, у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.06.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до вказаного договору первісний кредитор відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 73936726 від 23.06.2010 року а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 40015,35 грн. [PERSON] незважаючи на повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу, належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач має заборгованість - 40015,35 грн., яка складається з наступного: *8173,53 грн. - заборгованість за кредитом; *0,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; *7148,10 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; *24693,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON] який діє на підставі довіреності, не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є письмова заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи сповіщалася належним чином. Через канцелярію суду надала суду письмові заперечення ( вх.. №64 від 05.01.2016р.), де зазначила, що позов визнає частково, оскільки нею частково добровільно було погашено заборгованість за кредитним договором № 73936726 від 23.06.2010 року в розмірі 16000,00 грн.. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що 20.06.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до вказаного договору первісний кредитор відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 73936726 від 23.06.2010 року а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 40015,35 грн. На адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст.. 1082 ч.1 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач має заборгованість - 40015,35 грн., яка складається з наступного: *8173,53 грн. - заборгованість за кредитом; *0,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; *7148,10 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; *24693,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (ч.1 ст. 614 ЦК України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Так, статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України а також умов кредитного договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту, та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно зі ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'зана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Як вбачається з копій квитанцій, наданих відповідачем, нею була частково погашена заборгованість за кредитним договором № 73936726 від 23.06.2010 року, в розмірі 16000,00 грн., а саме: 17.112013р. в рахунок погашення заборгованості сплачено 10000,00 грн.; 23.12.2013р. в рахунок погашення заборгованості сплачено 5000,00 грн; 01.08.2014р. в рахунок погашення заборгованості сплачено 1000,00 грн. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів, а саме підлягає стягненню сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 73936726 від 23.06.2010 року в розмірі 24015,35 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial