Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Вимоги позову мотивовано тим, що 24 грудня 2020 року між сторонами укладено договір № 24/12, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 398 400 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 90% від суми договору, а решта 10% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 15 квітня 2021 року. Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 119 200 грн. - 28 грудня 2020 року та 158 000 грн. - 30 грудня 2020 року. Відповідач в обумовлений сторонами строк меблі не поставив. Крім того 01 лютого 2021 року між сторонами укладено договір № 24/12, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 131 100 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 60% від суми договору, а решта 40% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 13 березня 2021 року. Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 80 000 грн. - 09 лютого 2021 року. Відповідач в обумовлений сторонами строк меблі не поставив. Крім того 18 березня 2021 року між сторонами укладено договір № 18/03, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 84 745 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 70% від суми договору, а решта 30% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 30 квітня 2021 року. Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 60 000 грн. - 18 березня 2021 року. Відповідач в обумовлений сторонами строк меблі не поставив. За наведених вище обставин позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. У визначений законом строк, представником позивача подано позовну заяву із збільшеними позовними вимогами, а також докази надсилання відповідачу (а.с. 29, 30). Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року між сторонами укладено договір № 24/12, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 398 400 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 90% від суми договору, а решта 10% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 15 квітня 2021 року (а.с. 3). Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 80 000 грн. - 24 грудня 2020 року (а.с. 31), 119 200 грн. - 28 грудня 2020 року та 158 000 грн. - 30 грудня 2020 року (а.с. 7). Крім того 01 лютого 2021 року між сторонами укладено договір № 24/12, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 131 100 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 60% від суми договору, а решта 40% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 13 березня 2021 року (а.с. 4). Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 80 000 грн. - 09 лютого 2021 року (а.с. 6). Крім того 18 березня 2021 року між сторонами укладено договір № 18/03, згідно умов якого відповідач зобов`язався виготовити та передати у власність позивачу меблі на загальну суму 84 745 грн. Сторони договором погодили, що позивач сплачує відповідачу аванс в розмірі 70% від суми договору, а решта 30% - не пізніше трьох днів з дня отримання та поставки товару. Відповідач зобов`язався поставити товар не пізніше 30 квітня 2021 року (а.с. 5). Позивач свої зобов`язання по договору виконав та сплатив відповідачу аванс: 60 000 грн. - 18 березня 2021 року (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач в обумовлений сторонами строк меблі не поставив, адже докази про виконання відповідачем умов договору матеріали справи не містять. Частиною другою статті 837 ЦК України встановлено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику. Частиною першою статті 844 ЦК України визначено, що ціна договору підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Статтею 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позовної заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 497 200 грн. У зв`язку із тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 4 972 грн. на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то він, відповідно до ст. 140 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved