Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач, товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Позов мотивує тим, що 30.09.2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON], було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердженням чому є Поліс № АІ/0581384, забезпечений ТЗ Deawoo Lanos, д.н.з. KR 30403. Зазначає, що 22 липня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.08.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно розрахунку страхового відшкодування розмір завданих збитків становить 16000,00 грн., які відшкодовано потерпілій стороні в повному обсязі. Позивач стверджує, що всупереч вимогам \~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ відповідач не виконав свій обов'язок щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена в судовому порядку, постанова суду оскаржена не була та набрала законної сили, а тому, просить стягнути з останнього суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якій останній також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ТзДВ СК «Альфа-Гарант» немає та проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові конверти на імя [PERSON], а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. За викладених обставин, зі згоди представника позивача, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2\~ст.197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями\~ст.8 Закону України «Про страхування»\~страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом \~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Судом встановлено, що 30.09.2014 року між [PERSON] Георгієвичем та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0581384, забезпечений ТЗ Deawoo Lanos, д.н.з. KR 30403, який діяв з 01.10.2014 р. по 30.09.2015 р. Також, встановлено, що 22.07.2015 року о 20 год. 10 хв. [PERSON], на 754 км а/д Київ- Чоп, керуючи автомобілем марки «Deawoo Lanos», д.н.з. KR 30403, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, де допустив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.08.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене\~ст.124 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі\~340 грн. Відповідно до заяви про страхове відшкодування № ЦВ/15/1365 від 28.09.2015 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], 04.09.2015 року було проведено оцінку, про що додано копію звіту № 13571, згідно з яким сума матеріального збитку становить 33354,00 грн. Крім цього, згідно з угодою про розмір страхового відшкодування від 30.09.2015 року сторони досягли згоди щодо суми матеріального збитку та суми страхового відшкодування за вказаним випадком, яка складає 1600,00 грн. Відповідно до копії акту-розрахунку № ЦВ/15/1365 сума страхового відшкодування становить 16 000,00 грн. Згідно з платіжним дорученням № 2056 від 06.10.2015 року потерпілому [PERSON] перераховано страхове відшкодування в розмірі 16 000,00 грн. на рахунок № 5168757220401477. Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, виплачена позивачем на підставі договору страхування по вищевказаному страховому випадку складає 16\~000,00 грн. Що стосується позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про необхідність стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, у зв'язку з тим, що він не виконав, встановленого законом обов'язку, повідомити страховика в триденний термін про ДТП, що сталося за його участі, судом встановлено наступне. Відповідно до п. п. 33.1.4. п. 33.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення\~страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 33.1.2. ч. 33.1. ст. 33 даного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Відповідно до вимог п.п. ґ) п. 38.1.1. ч. 38.1\~ст. 38 зазначеного Закону України\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, даний страховий випадок зафіксований правоохоронними органами, є заява про виплату страхового відшкодування від потерпілого, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Разом з тим, у даному випадку 24 липня 2017 року (у двохденний строк з часу ДТП) ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомлено потерпілою особою про настання\~страхового\~випадку, у повідомленні вказано дату, місце його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу, інформація щодо переліку пошкодження транспортного засобу, та про місцезнаходження пошкодженого ТЗ. Отже, страховик мав можливість переконатися, що ця подія є\~страховим\~випадком. Обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово повідомити страховика про настання ДТП встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Сам по собі факт неповідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу страховика про настання\~страхового\~випадку не може бути покладений\~в\~основу ухвалення рішення про задоволення регресного позову страховика, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному\~порядку відшкодування\~збитків. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. З наведеного вбачається, що учасниками ДТП була забезпечена можливість страховика перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, а тому сам по собі факт відсутності в матеріалах страхової справи позивача повідомлення страхувальника про страховий випадок, на думку суду, не зобов'язує відповідача відшкодувати суму страхового відшкодування в порядку регресу. Необґрунтована виплата\~страхового відшкодування\~має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про\~страховий\~випадок жодним з учасників ДТП, що\~призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Зазначена правова позиція\~викладена\~в\~постанові в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed