Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Постановою господарського суду Черкаської області від 14 лютого 2015 року Смілянське комунальне виробниче підприємство (СКВП) «Комунальник» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] 11 березня 2015 року [PERSON] на підставі видаткового касового ордеру від 11 березня 2015 року № 1075, підписаного колишнім керівником СКВП «Комунальник» [PERSON], одержав в касі підприємства 34600 грн. поворотної фінансової допомоги. Стверджуючи, що ці кошти було видано незаконно з порушенням вимог ст.ст. 7, 8, 38, 41, 45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі в тексті рішення Закон), ліквідатор СКВП «Комунальник» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 34600 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю і пояснив, що відповідно до ст. 38 Закону з 14 лютого 2015 року строк виконання всіх грошових зобовязань СКВП «Комунальник» вважається таким, що настав; оскільки [PERSON] протягом 2 місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури не заявив вимог до позивача, то повернення йому поворотної фінансової допомоги можливе лише в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Виплата відповідачу 34600 грн. здійснена з порушенням черговості, визначеної ст. 45 Закону. Грошові кошти, що станом на 11 березня 2015 року зберігались в касі СКВП «Комунальник», були частиною ліквідаційної маси. Відповідно до ст.ст. 7, 8, 41 Закону [PERSON] міг отримати кошти не в касі підприємства, а лише з одного рахунку СКВП «Комунальник» в банківській установі, а розпорядитись цими коштами мав право лише ліквідатор, а не [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, його представник просив відмовити в позові, оскільки постанову господарського суду Черкаської області від 14 лютого 2015 року було оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційний розгляд закінчився 31 березня 2015 року. Відповідно до ст. 85 ГПК України до цієї дати рішення не набрало законної сили. Тому повернення 11 березня 2015 року [PERSON] 34600 грн., які він надавав СКВП «Комунальник» як поворотну фінансову допомогу, було законним. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 1 вересня 2010 року порушено провадження у справі № 01/1720 про банкрутство СКВП «Комунальник», введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів. Ухвалою цього ж суду від 14 вересня 2010 року по цій же справі було відкрито процедуру санації СКВП «Комунальник»строком на 12 місяців, призначено розпорядника майна та керуючого санацією. Строк процедури санації та повноважень керуючого санацією і розпорядника майна в подальшому продовжувався, востаннє ухвалою від 16 грудня 2014 року на строк до 1 лютого 2015 року. Постановою господарського суду Черкаської області по справі № 01/1720 від 14 лютого 2015 року СКВП «Комунальник» було визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] 18 лютого 2015 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України за № 14794 було опубліковано повідомлення про визнання СКВП «Комунальник» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Стаття 38 Закону визначає наслідки визнання боржника банкрутом. Наслідки, встановлені частинами 1 і 2 цієї статті, настають з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки ця норма є спеціальною, вона має перевагу перед загальною нормою ч. 5 ст. 85 ГПК України, яка визначає, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після розгляду справи апеляційним господарським судом. У звязку з цим помилковим є твердження представника відповідача, що станом на 11 березня 2015 року рішення господарського суду Черкаської області від 14 лютого 2015 року по справі № 01/1720 щодо визнання СКВП «Комунальник» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури не набрало чинності внаслідок оскарження. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном. На підставі частини 1 цієї статті з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав; виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом ІІІ Закону. Сторони визнали, що зобовязання СКВП «Комунальник» перед [PERSON] на суму 34600 грн. поворотної фінансової допомоги виникли після 1 вересня 2010 року. Частиною 1 ст. 38 Закону визначено, що вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. На підставі ч. 2 ст. 45 Закону вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Законом. Позивачем надано суду реєстр кредиторів СКВП «Комунальник» станом на 2 липня 2015 року, який містить відомості про кредиторів першої-четвертої та шостої черги, однак [PERSON] в цьому списку немає. Представник відповідача визнав, що [PERSON] в межах ліквідаційної процедури не заявляв вимог до ліквідатора про повернення йому 34600 грн. поворотної фінансової допомоги. Листом від 19 лютого 2015 року арбітражний керуючий повідомив керівника СКВП «Комунальник», що з 14 лютого 2015 року його повноваження припинено відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 Закону. В цьому ж листі міститься вимога відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону протягом 15 днів передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію СКВП «Комунальник», печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута. Цей лист керуючий санацією СКВП «Комунальник» [PERSON] (повноваження якого припинились 14 лютого 2015 року) одержав не пізніше 26 лютого 2015 року, оскільки в цей день направив арбітражному керуючому [PERSON] листа з проханням відстрочити ліквідацію підприємства на невизначений термін. На підставі прибуткового касового ордеру № 5125 від 11 березня 2015 року [PERSON] як представник СКВП «Комунальник» одержав в ПАТ «Укрсиббанк» 34600 грн. для «повернення фіндопомоги згідно з договором». Видатковим касовим ордером № 1075 від цієї ж дати [PERSON] як керівник СКВП «Комунальник» (а також як головний бухгалтер і касир) видав [PERSON] 34600 грн. поворотної фінансової допомоги. Таким чином, [PERSON] одержав від СКВП «Комунальник» 34600 грн. незаконно, оскільки вони були виплачені не в межах ліквідаційної процедури та особою, яка не мала права розпоряджатись цими коштами підприємства.

Outcome: approved