Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що малолітній [PERSON], [INFO], був переведений до КЗОЗ Харківський обласний будинок дитини № 2 28.07.2014 року з КЗОЗ Луганський обласний будинок дитини № 2 у зв'язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції згідно наказу Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації № 403 від 28.07.2014 року «Про медичне забезпечення». За час перебування дитини у КЗОЗ Харківський обласний будинок дитини № 2 ні батьки, ні інші родичі дитину не відвідували, не телефонували до закладу та місцевої служби у справах дітей, не цікавились її станом здоров'я та розвитком, не намагались вирішити питання про передачу їм дитини на виховання та повернення в сім'ю. Із особової справи дитини встановлено наступне: [PERSON], [INFO], був тимчасово влаштований до дитячого закладу відповідно до рішення Стахановської міської ради Луганської області від 03.12.2013 № 457 «Про дозвіл на тимчасове влаштування малолітнього [PERSON], [INFO], до обласного будинку дитини на повне державне утримання» (копія додається). Підставою для влаштування дитини до дитячого закладу була заява його матері [PERSON]. Причиною влаштування були складні життєві обставини в яких опинилась родина. Відповідно акту соціального інспектування сім'ї місцевим Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, мати мала наркотичну залежність, безвідповідально ставиться до виховання дитини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 09.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції у Луганській області, в актовому запису № 04 від 09.01.2013 року про народження [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 07.11.2013 року [PERSON] звернулась із заявою пре тимчасове влаштування її малолітнього сина [PERSON] до Луганського обласного будинку дитини № 2. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Строк тимчасового перебування дитини у дитячому закладу закінчився понад два роки тому. Мати малолітнього, [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків повністю не проявляючи ніякого піклування про долю свого малолітнього сина. Малолітній фактично залишився без батьківського піклування, однак правового статусу не має, що не дозволяє йому отримувати пільги та державні соціальні гарантії для дітей даної категорії. Тому позивач просить позбавити [PERSON]. [INFO], останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS], батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON], [INFO], останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS], на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення ним повноліття, на особистий рахунок дитини № [NUMBER] відкритий у АТ «Державний ощадний банк України». Представник позивача Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Білошенко Т.О. в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Урядовий кур'єр» № 109 (5729) від 10.06.2016 року, причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, яка підтримала позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено: [PERSON] народився [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2013 року (а.с. 7). Відомості про батька записані відповідно до ч.1ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 8). Відповідно до копії заяви про тимчасове влаштування дитини в Луганський обласний будинок дитини № 2 від 26.12.2013 року [PERSON], [INFO], просить прийняти її дитину [PERSON], [INFO],в будинок дитини до 26 червня 2014 року. Згідно рішення виконавчого комітету Стаханівської міської ради № 457 від 03.12.2013 року надано дозвіл Стаханівському міському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді звернутися до Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації з клопотанням про направлення до дитячого державного закладу на повне державне утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. (а.с. 12). Як зазначено у путівці № 101 від 26.12.2013 року у Луганській обласний будинок дитини № 2 направляється [PERSON], [INFO] (а.с. 18). Згідно листа КЗОЗ «Обласного будинку дитини № 2» № 434 від 15.09.2015 року [PERSON], [INFO], був переведений 28.07.2014 року до закладу Луганського обласного будинку дитини № 2 у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у регіоні згідно наказу ДОЗ Харківської обласної державної адміністрації № 403 від 28.07.2014 року «Про медичне забезпечення» та акту про факт передачі дитини. За весь час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], у закладі ні батьки, ні будь-які близькі родичі хлопчика не відвідували, не телефонували до закладу, не цікавились про стан здоров'я, розвиток дитини та не намагалися вирішити питання про передачу дитини їм на виховання. (а.с. 25). Зазначене також підтверджується копією акту від 14.09.2015 року (а.с. 26). В копії висновку про позбавлення батьківських прав Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 143 від 03.03.2016 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Враховуючи те, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків повністю не проявляючи ніякого піклування про долю свого малолітнього сина, не займається його матеріальним утриманням, враховуючи інтереси [PERSON], який фактично залишився без батьківського піклування, однак правового статусу не має, що не дозволяє йому отримувати пільги та державні соціальні гарантії для дітей даної категорії, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1102,40 грн. (551,20 грн. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved