Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2003809094 від 16.05.2013 року в загальній сумі 20374,77 грн., у тому числі: 15595,73 грн. заборгованість по тілу кредиту та 4779,04 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином своїх договірних зобов'язань в частині повернення грошових коштів за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився. 27.10.2014 року представник позивача Мордак І.С., яка діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 13 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник), був укладений Договір про надання споживчого кредиту №м2003809094, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 16420,00 грн. Відповідач [PERSON], в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п. п. 1.4.1. Кредитного договору). Згідно з п.п. 1.2.1, 1.4.2. Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів (додаток № 1 до Кредитного договору). З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов'язання, надав відповідачу грошові кошти в сумі 16420,00 грн. Доказів не надання грошових коштів відповідач не надав. Відповідач, в свою чергу, порушив свої договірні зобов'язання у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу на погашена. 24 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Фактор) укладено Договір факторингу №24/03/2014, у відповідності до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля заборгованості. Таким чином, відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу від 24.03.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги утому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 2003809094 від 16.05.2013 року. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем на погашена. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 15595,73 грн. боргу по тілу кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу від 24.03.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги на 15595,73 грн. заборгованості по тілу кредиту та 4779,04 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим відсотках. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 4779,04 грн. заборгованості за відсотками обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Згідно з ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved