Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач у вересні 2019 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком, який до виповнення доньки повноліття, сплачував на її утримання аліменти в розмірі ј частки з усіх видів доходу щомісяця. На даний час позивач є студенткою 4-го курсу денного відділення (бюджет) Донбаського державного коледжу технологій та управління, за спеціальністю «галузеве машинобудування». Навчання закінчується 30 червня 2020 року. У зв`язку із отриманням освіти більшість часу позивача займає навчання, тож вона позбавлена можливості влаштуватися на роботу та самостійно себе забезпечувати. Матеріальну допомогу батько не надає. У зв`язку з цим, позивач потребує додаткової матеріальної допомоги та вважає, що відповідач може надавати їй таку допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, наполягає на задоволенні вимог. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги повністю визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого: Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2000 року (а.с.7). З Акту про фактичне проживання (не проживання) особи №б/н від 21.08.2019 року затвердженого Зав. СРМП ВЦА м.Торецьк Донецької області М . С. Звягільською вбачається, що [PERSON] (відповідач по справі) фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] починаючи з 10.09.2012 року. Однак, його донька [PERSON] (позивач по справі) проживає за вищезазначеною адресою з 2012 року по 2019 рік разом з матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Згідно з довідкою Донбаського державного коледжу технологій та управління № 403 від 10.07.2019 року, [PERSON] є студентом ІV курсу денного відділення (бюджет) зазначеного вище закладу освіти, строком з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (включно) (а.с.8). З огляду на викладене суд зазначає таке: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, донька відповідача потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є працездатною людиною, відомості щодо наявності у нього інших утриманців, відсутні. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач, як батько може надавати донці, яка на даний час навчається на ІV курсі денної форми навчання Донбаського державного коледжу технологій та управління, матеріальну допомогу. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати донці допомогу у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період її навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення нею 23 - річного віку. Суд вважає таке рішення не тільки законним і обґрунтованим, а й справедливим, оскільки, з урахуванням всіх обставин справи, саме такий розмір грошового утримання доньки відповідача забезпечить баланс між забезпеченням права дитини на утримання від батька, та можливостями відповідача матеріально забезпечувати себе. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved