Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, як розпорядження на випадок смерті, що є одностороннім правочином. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року в [ADDRESS] , помер її рідний дядько, [PERSON] В рахунок підтвердження того, що позивач являється рідною племінницею покійного, свідчить свідоцтво про її народження від 16 серпня 1989 року та свідоцтво про одруження від 22 вересня 2007 року, з яких випливає, що вона мала прізвище до одруження [PERSON] та її покійний батько мав зі спадкодавцем одних і тих же батьків. Задовго до смерті та на момент самої смерті, її рідний дядько [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] де і був похований, про що свідчить довідка видана Чумаківською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області від 29 липня 2013 року за № 371. Протягом останнього часу позивач постійно спілкувалася та допомагала покійному. Після його смерті організацією поховання та всі витрати пов'язані з цим понесла також вона, про що свідчить довідка видана Чумаківською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року за № 899. До складу спадщини ввійшли всі права та обов'язки спадкодавця [PERSON], тобто, майнові права на майно, яке належало йому на праві власності, а саме: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія АТ № 253979 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВСТ N9989113 №714 від 18.05.2006 року площею 6,030 га. , яка знаходиться на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Враховуючи те, що [PERSON] на момент смерті не мав дружини, батьків чи дітей, після його поховання позивач , як особа, яка останні роки допомагала спадкодавцю, піклувалася та матеріально підтримувала його, звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, оскільки у відповідності до ст.ст.1266,1262 ЦК України, вона належить до другої черги спадкування за законом. Однак, через деякий час після подання, у відповідності до ст.ст.1268,1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а саме після 20 липня 2013р. їй стало відомо, що до даної нотаріальної контори звернулася відповідачка у справі, [PERSON]. та подала заяву про прийняття спадщини, надавши нотаріусу копію заповіту, складеного начебто [PERSON] за час життя, яким він розпорядився своїм майном на випадок смерті, заповівши вказаним їй усе майно належне йому на день смерті, посвідченого секретарем Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що є підставою для усунення спадкоємців за законом, а натомість [PERSON], здійснює свої права на спадкування за заповітом. Позивач вважає , що її дядько за час свого життя не складав заповіту на випадок своєї смерті, тим більше на користь [PERSON] оскільки вказана вище особа ніколи не бувала в [PERSON], не надавали йому жодної допомоги, тим більше не утримували його матеріально та не доглядала за ним в останні роки його життя, а тому ні позивач, ні сусіди й жителі села фактично ніколи навіть не бачили, щоб [PERSON]. доглядала чи допомагала спадкодавцю. Таким чином, на думку позивача, в спадкодавця [PERSON] не було жодних підстав, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь [PERSON] а тому вона вважає, що даний заповіт якщо і був складений то під впливом обману, помилки або ж в момент його вчинення, [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та / або/ не міг керувати ними. Заповіт за своїм характером та змістом є правочином. Оскільки для виконання правочину /складання заповіту/ достатньо волевиявлення однієї сторони, він є одностороннім правочином, тобто для складання і оформлення заповіту як розпорядження майном на випадок смерті необхідно волевиявлення тільки заповідача. При таких обставинах, позивач вважає, що під час вчинення та посвідчення правочину, а саме заповіту як розпорядження, [PERSON], на випадок його смерті не було дотримано таких вимог до правочину, як вільне волевиявлення його учасника, спадкодавця [PERSON], яке повинно відповідати його внутрішній волі. Позивач вважає, що в момент вчинення правочину, тобто, при складанні заповіту, [PERSON], як розпорядження на випадок своєї смерті щодо належних йому прав та обов'язків та посвідчення його секретарем сільської ради, останній не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що полягає в наступному: [PERSON], з 81 року знаходився на обліку у лікаря нарколога Томаківської ЦРЛ з діагнозом опійна наркоманія та хронічний алкоголізм. Також покійний систематично проходив курс лікування у лікаря нарколога та часто перебував на лікуванні в психіатричному відділенні Томаківської ЦРЛ з приводу психічного розладу здоров'я, в зв'язку з чим є подальшому до кінця його життя в нього спостерігалося порушення сприйняття, мислення, емоцій, інтелекту та пам'яті, постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та, самого себе. В зв'язку з тим, що [PERSON] мав цілий ряд захворювань йому була надана перша група інвалідності. При таких обставинах, з підстав наведених вище, позивач вважає, що її покійний дядько [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в момент складання розпорядження на випадок своєї смерті (складання заповіту), а тому з підстав передбачених ст. ст. 201, 215, 255, 1257 ЦК України необхідно визнати недійсним односторонній правочин яким є заповіт, як розпорядження на випадок смерті внаслідок того, що [PERSON] вчинивши вказаний вище правочин не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними. В судовому засіданні позивач та її представники повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач та її представник позов [PERSON] не визнають,та прохали суд відмовити позивачу в задоволенні її позову, посилаючись на повну його безпідставністьта необґрунтованість позовних вимог. До того ж, відповідач та її представник в обґрунтування своїх заперечень додали, що на час складання заповіту [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра не перебував. Судом [PERSON] не визнавався недієздатним та відносно нього не встановлювалась опіка. Дані обставини підтверджуються показами свідків, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON], а також даними медичної картки на останнього. Допитані в якості свідків слідуючи особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які наддали наступні пояснення. Так, [PERSON] засвідчила суду, що вона проживає в [ADDRESS] з 1992 року. [PERSON] знає дуже добре. [PERSON] був нормальною , адекватною , психічно здоровою людиною. Свідок [PERSON] засвідчила суду, що вона зі [PERSON] були однокласниками, до того ж, вони зі [PERSON] були сусідами. Свідок підтвердила суду, що вона бачила [PERSON] кожен день, він був неконфліктною, адекватною, врівноваженою, дієздатною , психічно здоровою людиною. Інколи він зловживав алкоголем. Станом на 25 липня 2011 рік він був здоровий, нормальний, адекватний , психічно здоровий. Свідок [PERSON] підтвердила суду той факт, що вона працює секретарем виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Свідок підтвердила суду, що влітку 2011 року вона дійсно посвідчувала заповіт , складений [PERSON], та діяла у відповідності до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від25 серпня 1994 року № 22/5 та чинного законодавства. На момент складання заповіту, [PERSON] був дієздатною, абсолютно адекватною людиною. В останнього були абсолютно чіткі наміри щодо складання заповіту. Свідок [PERSON] засвідчила суду, що вона є головою Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Все життя вона знає [PERSON], і коли останній знаходився у лікарні, після того , як поламав ноги, вона постійно його провідувала, піклувалась про нього. Допомогла оформити йому групу по інвалідності за станом його здоров'я. Коли він знаходився у лікарні, з його родичів ніхто не провідував. Сусіди , в тому числі і [PERSON], після лікарні , піклувалися про [PERSON] [PERSON] алкоголь інколи вживав, наркотики не вживав. Він був спокійною не агресивною , адекватною, дієздатною людиною. Станом на 25.07.2011 року [PERSON] був психічно здоровою людиною. Свідок [PERSON] засвідчив суду, що він [PERSON] знав добре. Разом зловживали алкоголем. Свідок підтвердив суду, що [PERSON] психічними розладами не страждав, був адекватною людиною. Свідок [PERSON] засвідчила суду, що позивач у справі , [PERSON] є її онукою. Покійного [PERSON] знала добре. Останній постійно зловживав алкоголем. [PERSON] за ним ніколи не доглядала. Допитаний в якості спеціаліста лікар-психіатр [PERSON], який засвідчив суду, що [PERSON] дійсно з 1986 року перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу опійної наркоманії. Однак, відповідно до амбулаторної картки відносно [PERSON] за період 2007-2012 рр. останній наркотичні засоби не вживав та дана хвороба знаходиться не в активній стадії, тобто /на стадії ремісії/. Відповідно до цих даних, людина, /в нашому випадку [PERSON]./, при цій стадії не лікується, а лише спостерігається лікарем. Станом на 2011 рік [PERSON] на обліку у лікаря - психіатра не перебував, тобто, [PERSON] був психічно здоровою та дієздатною людиною. Свідчення свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки вона є рідною матір'ю позивача у справі, а також вона приймала участь в розгляді даної справи в якості представника позивача за довіреністю. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Позовні вимоги[PERSON] суд вважає не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 18.01.2013 року в [ADDRESS] , помер дядько позивача у справі, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] був власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія АТ № 253979 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВСТ N9989113 №714 від 18.05.2006 року площею 6,030 га. , яка знаходиться на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. 25 липня 2011 року [PERSON] все своє майно із чого б в складалося та де б воно не знаходилося і взагалі те, що буде належати йому на день його смерті та на що він за законом буде мати право, заповідав [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, [PERSON] Згідно з положеннями ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. До того ж, заповіт заповідачем [PERSON] був прочитаний вголос. Ці обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка була присутня при підписанні заповіту та посвідчувала цей заповіт, про що зазначено в його тексті. На підставі довідки № 791 від 22.10.2014 року вбачається, що [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра в КЗ «Томаківська ЦРЛ» Дніпропетровської облради» не знаходиться. Лікар-психіатр [PERSON], також підтвердив суду той факт, що станом на 2011 рік [PERSON] на обліку у лікаря - психіатра не перебував, тобто, [PERSON] був психічно здоровою та дієздатною людиною. До того ж додав, що [PERSON] дійсно з 1986 року перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу опійної наркоманії. Однак, відповідно до амбулаторної картки відносно [PERSON] за період 2007-2012 рр. останній наркотичні засоби не вживав та дана хвороба знаходиться не в активній стадії, тобто /на стадії ремісії/. Відповідно до цих даних, людина, /в нашому випадку [PERSON]./, при цій стадії не лікується, а лише спостерігається лікарем. Відповідно до Акту № 43 посмертної судово-психіатричної експертизи від 11 грудня 2014 року [PERSON] в період часу 25 липня 2011 року, який інтересує суд, тобто [PERSON] на момент складання заповіту будь-яким психічним захворюванням не страждав. [PERSON] в період часу 25 липня 2011 року при складанні заповіту за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, позивачем не надано доказів тому, що під час посвідчення заповіту [PERSON] за своїм станом здоров'я не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами справи, висновком експерта та поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Отже при складаннізаповіту особу заповідача [PERSON] було встановлено, дієздатність його перевірено, форму і порядок посвідчення заповіту додержано. Крім того, позивачем не було наведено та надано суду належних доказів щодо неможливості заповідача усвідомлювати значення своїх дій та керування ними, а також того, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Таким чином, позивачем не наведено достатніх підстав для визнання заповіту недійсним, оскільки, складений заповіт відповідає вимогам законодавства, а отже суд приходить до висновку про неможливість з наведених підстав позивачем визнати даний заповіт недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed