Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 07.05.2013 р. у сумі 48\~145 грн. 62\~коп. та судових витрат у розмірі 1\~378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за вказаним кредитним договором він має заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п.\~5 ч.\~5 ст. 74 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд в порядку ч.4 ст. 169, ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків. 07 травня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» уклав з відповідачем [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №2003706257, відповідно до умов якого кредитор зобовязався надати позичальнику строковий кредит на споживчі цілі та придбання послуг продавців на загальну суму 50\~755 грн. 50 коп. строком на 36 місяців з 07 травня 2013 року по 07 травня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,99\~% річних та комісії за оформлення кредиту в розмірі 895,50 грн. (а.с.3-5). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи вказаний договір про надання споживчого кредиту (а.с.5) та додатки до нього (а.с.5зв., 6, 7зв.), погодився з усіма його умовами та пунктами, отже зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами щомісячними платежами в порядку, встановленому Графіком платежів, який є невідємною частиною договору. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №\~22/12/14/1-2, згідно якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2003706257 від 07 травня 2013 року перейшло до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.23-26,27). Згідно ст.\~526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.\~629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк виконав свої зобовязання за договором, що підтверджено копією заяви на видачу готівки №\~9 від 07 травня 2013 року (а.с.9), натомість [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18 серпня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 48\~145,62 грн., яка згідно наданого суду розрахунку складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 41\~199,29 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 6\~946,33 грн. (а.с.13). За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER] від 07 травня 2013 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом у розмірі 48\~145 грн. 62 законні, обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, в порядку ст.\~88 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved