Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач через свого представника - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказав, що [INFO] померла його бабуся по лінії батька [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді грошового вкладу, що знаходиться у філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». 15.01.2018 він через свого представника звернувся до приватного нотаріуса Доброскової А.М. та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення як онук померлої. Проте йому було відмовлено у цьому з причини неможливості встановлення спорідненості з померлою. Зазначаючи, що факт спорідненості між ним та померлою підтверджується доказами, він вважає належним способом захисту свого права саме звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. Також у позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. До початку підготовчого судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він після отримання відзиву на позов просив замінити відповідача на належного - Біловодську селищну раду Біловодського району Луганської області. Дана заява представника позивача ухвалою від 20.11.2018 була задоволена, підготовче судове засідання у цій справі було відкладено у зв`язку заміни сторони у справі. Після відкладення підготовчого судового засідання позивач та його представник до суду не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи вони сповіщувались належним чином, у зв`язку з чим за наявності заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності справа після проведення необхідних дій була призначена до розгляду. Відповідач та третя особа надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю. З огляду на те, що усі учасники справи подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Порядок спадкування за законом та здійснення права на спадкування встановлений главами 86, 87 Цивільного кодексу України, та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу. Перелік документів, які спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину деталізований в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розгляду. Виключно у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із позовної заяви та доданих до неї документів, зокрема, із постанови приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Доброскової А.М. від 15.01.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення після смерті [PERSON] у зв`язку з недоведеністю родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцем. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, серед яких також суд встановлює факти родинних відносин між фізичними особами (ч. 1 ст. 315 ЦПК). Позивачем не надано доказів того, що він звертався до суду в порядку окремого провадження для встановлення юридичного факту родинних відносин між ним і померлою. Також він, посилаючись на доведеність цього факту доказами, не заявляє такої вимоги у пред`явленому позові. Усе наведене свідчить про те, що позивач помилково зазначає у позовній заяві, що єдиним способом захисту його права на оформлення спадщини є звернення до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно без передбаченого законом належного встановлення юридичного факту родинних відносин, що й послужило підставою для відмови йому у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не дотримано встановленої процедури доведення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у задоволенні його позову слід відмовити, оскільки у випадку встановлення факту родинних відносин він не позбавлений права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed