Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2012 р. між третьою особою ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» та відповідачем [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» укладено договір купівлі продажу № 24-12, за умовами якого третя особа передала у власність відповідачу комплект деталей та виробів, а відповідач зобовязався сплатити третій особі вартість товару у встановлений договором строк. 07.07.2015 р. між третьою особою та нею укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за яким ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» набувши права вимоги від [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» передав їй, а вона набула право вимоги належної ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» та стала кредитором відповідача щодо не сплати коштів за договором купівлі продажу № 24-12 від 31.05.2012 р., укладеним між третьою особою та відповідачем. ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» виконали умови договору та 13.07.2012 р. передали, а [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» прийняв комплект деталей та виробів на загальну суму 1012400 грн. 20 коп. Відповідно до п. 3 договору сплата вартості товару здійснюється наступним чином: 50 % вартості товару протягом 5- ти банківських днів після отримання повідомлення продавця про готовність для відвантаження не менше 50 % (у вартості обчислення) товару, а 50 % вартості товару протягом 5 ти банківських днів після отримання повідомлення продавця про готовність для відвантаження всього обсягу товару за отримання від продавця відповідного рахунку. 12.07.2012 р. третя особа виставила відповідачу рахунок на оплату № 12-1 майна за договором на загальну суму 1012400 грн. 20 коп. Відповідач не виконав свої зобовязання, не розрахувався з третьою особою за отриманий товар. Внаслідок не виконання відповідачем перед нею своїх зобовязань за умовами договору загальний борг склав 1836792 грн. 59 коп. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість на загальну суму 1836792 грн. 59 коп. з яких: 1012400 грн. 20 коп. загальна заборгованість за договором купівлі продажу; 86052 грн. 98 коп. 3 % річних за період з 01.08.2012 р. по 30.06.2015 р.; 17787 грн. 87 коп. збільшення боргу у звязку з застосуванням індексу інфляції за період з 01.08.2012 р. по 30.06.2015 р.; 720551 грн. 54 коп. пеня (подвійна облікова ставка НБУ) за період з 01.08.2012 р. по 30.06.2015 р.; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» - [PERSON] у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що заявлена у позовній заяві третя особа ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» з 26.02.2013 р. за власним волевиявленням та у спосіб передбачений законодавством України, припинила свої права та зобовязання за договором від 31.05.2012 р. № 24-12 перестала бути стороною договору, про що свідчить доповнення № 4 від 26.02.2013 р. до договору. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» передало свої права та зобовязання за договором [PERSON] З моменту підписання додаткової угоди всі права та зобовязання ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011», як продавця за договором перейшли до [PERSON], як нового продавця за договором. Правовим наслідком укладення додаткової угоди стало припинення прав та зобовязань ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» за договором з дати укладення додаткової угоди, рівно як і вибуття ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» зі складу сторін договору, що позбавило ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» права на майбутнє укладати будь-які правочини на зміну договору. З огляду на вищевикладене, надані позивачем документи є нікчемними та такими, що не породжують для реальних сторін договору будь-яких правових наслідків та не можуть створювати нових прав та зобовязань для реальних сторін договору. Представник третьої особи ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» у судове засідання не зявився. Надали відзив, згідно якого позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2012 р. між ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» та [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» було укладено Договір купівлі продажу № 24-12, за умовами якого ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» передала у власність [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» комплект деталей та виробів, а [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» зобовязалася сплатити ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» вартість товару у встановлений Договором строк /а.с.7-8/. 07.07.2015 р. між ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» та позивачем [PERSON] укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), згідно умов якого Цедент (ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» набувши права вимоги від [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» передає Цесіонарієві (позивачу [PERSON]В.), а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові і стає Кредитором [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування», надалі Боржник, щодо неповернення коштів за договором купівлі продажу № 24-12 від 31.05.2012 р., укладеним між ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» та [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» за яким поставлено товар на загальну суму 1012400 грн. 20 коп. /а.с.13-14/. ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» виконали умови Договору купівлі продажу № 24-12, а [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» прийняв комплект деталей та виробів на загальну суму 1012400 грн. 20 коп., що підтверджується видатковою накладною № 12 від 13.07.2012 року /а.с.17-18/. Відповідно до Доповнення № 4 (Додаткової угоди) від 26.02.2013 р. до Договору № 24-12 від 31.05.2012 р. ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011» передало свої права та зобовязання за Договором [PERSON], тобто з моменту підписання Додаткової угоди всі права та обовязки ТОВ «Укрроздрібтоварпостач-2011», як продавця за Договором перейшли до [PERSON], як нового продавця за Договором /а.с.31-32/. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, заміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які повязані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем було частково виконано свої зобовязання шляхом перерахування грошових коштів на користь третьої особи у сумі 252319 грн. 20 коп., що підтверджується виписками банку /а.с.33-36/. Вказані виписки із банку на перерахування коштів суттєво коригують умови Договору та змінюють суму заборгованості, але вони стосуються виключно відповідача та [PERSON], а тому не можуть бути предметом заявленого позивачем спору. Відповідно до ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.2 Договору передання сторонами своїх зобовязань за Договором будь-якій третій стороні є можливою тільки за письмової згоди на це іншої сторони Договору, підписаної уповноваженими особами сторін у вигляді доповнення до Договору. Відповідачем [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування» такої письмової згоди на заміну кредитора третій особі не надавалося і відповідного доповнення до Договору представниками відповідача і третьої особи не підписувалося. Таким чином, доказів на підтвердження отримання від відповідача згоди на передачу своїх прав і зобовязань за Договором купівлі продажу № 24-12 позивачем [PERSON] не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «Національний науково технічний центр наукового приладобудування», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрроздрібтоварпостач-2011» про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed