Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25.11.2000 р. по 13.10.2014 р. позивач перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Подружні стосунки між сторонами було припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року по справі № 761/11013/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання трьох спільних дітей в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.03.2016 р. до повноліття дітей. Однак, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років враховує лише мінімальні, життєво необхідні потреби дитини. За весь час окремого проживання сторін та з часу стягнення з відповідача аліментів на підставі рішення суду [PERSON] жодного разу не цікавився життям дітей, їх інтересами, досягненнями, станом здоров'я, тощо. Діти потребують доброго харчування, різноманітного одягу відповідно до сезону, безкінечної кількості шкільних приналежностей, спортивної форми, витрати коштів на дозвілля, іграшки, лікування, відпочинок і багато іншого. Позивач зазначає, що донька [PERSON] має здібності до іноземних мов (англійської мови), які потребують постійного розвитку та відповідно понесення додаткових витрат. Протягом досить тривалого часу [PERSON] відвідує ПП «Перший центр іноземних мов», заняття в даному Центрі платні та потребують додаткових витрат, які позивач несе одноособово. Загальна сума витрачених позивачем додаткових витрат на розвиток здібностей спільної з відповідачем доньки [PERSON] за період з квітня 2016 по квітень 2017 р. становить 5 440,00 грн. Також, позивач самостійно несе значні кошти на лікування дітей, зокрема стоматологічні послуги, які є дуже дорого вартісними. Крім того, в зв'язку з медичною необхідністю доньці сторін [PERSON] в травні 2017 р. було встановлено ортодонтичну пластину, вартість якої складає 2 500,00 грн. Загальна сума додаткових витрат, витрачених позивачем на стоматологічне лікування дітей за період з березня 2016 р. по травень 2017 р. складає 7 000,00 грн. Незважаючи на те, що на підставі рішення суду з відповідача було стягнуто аліменти на трьох дітей, [PERSON] понесла додаткові витрати на лікування та розвиток особистості дітей, які загалом складають 12 440 грн. 00 коп., які підтверджуються документально, а тому просить стягнути з [PERSON] суму у розмірі 6 220 грн. 00 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду, копію позову з відповідними додатками направлено відповідачу. В подальшому, позивачем було збільшено позовні вимоги на суму у розмірі 1 500,00 грн. Заява мотивована тим, що [PERSON] було понесені додаткові витрати, після звернення до суду із позовом, на лікування сина, а саме встановлення ортодонтичного апарату, ціна якого становила 3 000,00 грн. Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-250 від 18.05.18 року у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи та в подальшому передано справу до провадження судді Юзьковій О.Л. Ухвалою суду від 21 травня 2018 справу прийнято до провадження та вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, за змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2000 р. по 13.10.2014 р. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 23.03.2016 року до повноліття дітей. Стаття 185 СК України визначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ними аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. За положеннями п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, їх розмір обгрунтовувала наступним чином. Незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів з відповідача, позивачем було понесені додаткові витрати на розвиток здібностей та лікування дітей в загальному розмірі 13 940,00 грн. Додаткові витрати понесені [PERSON] підтверджується доказами, зокрема, оригіналами довідок та квитанції, що наявні в матеріалах справи. Так, довідкою № 52 виданою Першим центром іноземних мов від 03.07.2017 р. повідомлено, що [PERSON] дійсно навчається з 3 вересня 2014 року по 03 липня 2017 року англійській мові на курсах іноземних мов, з 01 вересня 2016 року по 30 травня 2017 року мамою [PERSON] сплаченою за навчання доньки 4 580,00 грн. Відповідно до довідки № 48, що видана Першим центром іноземних мов від 03.07.2017 р. повідомлено, що за навчання доньки [PERSON] в період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року мамою [PERSON] сплаченою за навчання доньки 4 980,00 грн. Також, квитанціями від 14.03.2016 р. на суму 800,00 грн., 15.03.2016 р. - 800,00 грн., 16.03.2016 р. - 800,00 грн., 17.03.2016 р. - 800,00 грн., 18.03.2016 р. - 800,00 грн., 16.04.2016 р. - 500,00 грн. підтверджується оплата стоматологічних послуг (лікування карієсу) у [PERSON]. та [PERSON] Квитанцією від 15.05.2017 р. на суму 2 500,00 грн. підтверджується оплата ортодонтичної пластини для [PERSON] та квитанцією від 27.10.2017 р. на суму 3 000,00 грн. для [PERSON]. У матеріалах справи відсутні докази, того, що відповідач [PERSON] бере участь у матеріальному забезпеченні спільних дітей з [PERSON] Зважаючи на те, що на утриманні [PERSON] троє неповнолітніх дітей, потреби у лікуванні здоров'я, розвитку здібностей доньок та сина, відсутності доказів того, що відповідач бере участь у додаткових витратах окрім аліментів, що підлягають стягнення на підставі рішення суду, враховуючи обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, суд дійшов до висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення фактично понесених нею витрат на дітей з [PERSON] у розмірі 7 720,00 грн. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved