Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач через свого представника за дорученням [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право на земельну частку(пай) в зв'язку з втратою сертифікату на земельну частку(пай) на імя [PERSON], як спадщину після смерті останньої . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка за життя отримала сертифікат на земельну частку (пай) на землях реформованого КСП АТ «Дружба» на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області і не встигла переоформити його та отримати державний акт на земельну ділянку. Після її смерті позивач фактично вступила у володіння її спадковим майном і нещодавно дізналася, що її бабусі видавався сертифікат, однак його оригінал втрачено. У зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку(пай) позивач по справі не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набуття на неї права власності, внаслідок чого змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача за дорученням на задоволенні позовних вимог наполягав. Представники Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області та Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області просили слухати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували, про що надали письмові заяви. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач являється онукою [PERSON] по матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб позивача, свідоцтвом про народження та укладення шлюбу матері позивача (а.с. 7,8-10,11) [INFO] у с. В.-Балаклія бабуся позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] за свого життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0030633 на землях реформованого КСП АТ «Дружба» на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 633 від 21.06.1996 року на земельну частку (пай) розміром 8.54 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області від 11.02.2014 року № 167 та копією відповідного журналу (а.с. 13,14). За життя [PERSON] не встигла переоформити сертифікат на земельну частку (пай) та отримати державний акт на земельну ділянку. Позивач поховала за свій рахунок бабусю [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 16) та після її смерті фактично вступила у володіння спадковим майном померлої, а саме речами домашнього вжитку і домашньої обстановки, садовим та хатнім інвентарем. Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу УРСР 1961 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Матір позивача [PERSON] померла раніше 14.06.2000 року у сел. Шевченкове Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Статтею 529 цього Кодексу визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Оскільки на час смерті спадкодавця не було в живих дочки [PERSON], а позивач є онукою померлої, то вона є спадкоємцем за законом. З інформації, наданої Печенізькою державною нотаріальною конторою , разом з витягами зі спадкового реєстру , встановлено, що після смерті бабусі та матері позивача спадкові справи не заводилися, заповіти від їх імені не посвідчувалися (а.с. 32-37). Позивач зазначила, що оригінал сертифікату було втрачено, а про його наявність у спадкодавця їй стало відомо нещодавно. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя бабусі [PERSON] позивачем було зроблено оголошення в місцевій газеті «Краєвид» № 11-12 (1421-1422) від 8 лютого 2014 року (а.с. 19-20). Позивач звернулася до Шевченківської райдержадміністрації Харківської області з питання виготовлення дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) , виданого на ім'я бабусі, однак їй було відмовлено з тих підстав, що бланків для виготовлення сертифікатів на земельну частку (пай) немає, їх виготовлення не планується і дублікати втрачених сертифікатів не видаються, при цьому їй рекомендовано звернутися до суду. Згідно довідки відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області від 18.02.2014 року № 221 вартість земельної частки (паю) по АТ «Дружба» згідно сертифікату серії ХР № 0030633, виданого на ім'я [PERSON], становить 53 432 грн. Відповідно до п.п.16,17 Перехідних положень ЗК України, громадянам-власникам земельних часток(паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абз.1 ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду. Тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити .

Outcome: approved