Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 23928,58 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами у справі договору б/н від 12.09.2008 року, який складається з Заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 12600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; однак, зобов'язань за договором позивач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 12.02.2014 року утворилась заборгованість в сумі 23928,58 грн., яка складається із заборгованості по кредиту, процентах та комісії за користування кредитом і штрафу; відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Представник позивача Кармазін Г.Д., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним у наданій на вимогу суду довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду; однак, про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір б/н від 12.09.2008 року, який складається з Заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що підтверджується зокрема підписом відповідача на Заяві. Відповідно до цього договору (заяви) відповідач початково отримав у позивача кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на місяць із розрахунку 12 місяців у році, тобто 22,8% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відомостей, на який саме строк видавалась відповідачу платіжна картка (один рік, три роки чи більше) або коли саме закінчується строк її дії матеріали справи не містять. Згідно з п.п.3.2, п.п.3.3 п.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт; підписання цього договору є прямою і безумовною згодою держателя картки відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Тобто зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Докази повідомлення сторони іншою стороною про припинення дії договору у матеріах справи відсутні та позивачем не подані. Згідно з п.п.6.5 п.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п.п.6.6 п.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п.п.8.6 п.8 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як стверджує позивач в позовній заяві та вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку суми заборгованості, відповідач скористався збільшенням кредитного ліміту, у зв'язку з чим фактично отримав кредит в сумі 12600 грн., однак зобов'язань за договором щодо погашення кредиту, сплати процентів належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 12.02.2014р. існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 23928,58 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості, яка складається з наступного: 12388,18 грн. - заборгованість за кредитом (яка згідно з розрахунком заборгованості за договором вперше у вказаній сумі виникла 26.07.2012р. (11968+419,63)); 6075,97 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4086,88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також нарахованих, відповідно до пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, штрафів: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1127,55 грн. - штраф (процентна складова). Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складає суму позову 23928,58 грн. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належні докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, відсотків, комісії та штрафу, як і в сумі позову загалом, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved