Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

позивач ТОВ\~«Житлокомцентр» звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з управління та з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2018 року по 28.02.2021 року у сумі 25590,94 грн., індекс інфляції в сумі 2193,33 грн. та 3 % річних в сумі 1012,64 грн., всього 28796,91 грн. Пред`явлені позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Житлокомцентр» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території буд. [ADDRESS] . Відповідач є власником нежитлового приміщення в житловому багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із несвоєчасною оплатою наданих ТОВ «Житлокомцентр» послуг за період з 01.03.2018 р. по 28.02.2021 р. у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 р. складає 25590,94 грн. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість відповідач не погашає, тому позивач просить стягнути її з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Через канцелярію суду представник позивача ТОВ «Житлокомцентр» надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило, відзив на позовну заяву не надала. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно положень до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124\~Конституції України. Згідно із\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ТОВ «Житлокомцентр» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, ТОВ «Житлокомцентр» визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково (а.с.17-24). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2021 року [PERSON] з 02.06.2003 року є власником нежитлового приміщення в житловому багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.6-7). ТОВ «Житлокомцентр» у період з 01.03.2018 року по 28.02.2021 року надавало послуги з управління та утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по сплаті за вказані послуги утворилася заборгованість, яка станом на 01.03.2021 р. складає 25590,94 грн. (а.с.9-13 розрахунок). Статтею 322 ЦК України\~встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог ст.10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду»\~та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№572\~від 08.10.1992\~року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. За змістом\~статті 68 Житлового кодексу України\~члени сім`ї власника житлового будинку чи квартири, які проживають разом з ним у будинку чи квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Статтею 160 Житлового кодексу України\~визначено: члени сім`ї наймача, які проживають у будинку чи квартирі, що належать громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням. Відповідно до\~статті 66 ЖК України\~закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». За правилами\~статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, оплата житло-комунальних послуг проводиться споживачем у строки встановлені договором або законом. Згідно із\~статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року\~передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Приписами\~статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, зазначено, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься до житлової послуги, в розумінні\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року\~послуга з управління багатоквартирним будинком, до якої входить послуга з утримання будинку є житловою послугою. Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги»\~та нормами Цивільного,\~Житлового кодексів України. Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу по оплаті за послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інфляційні втрати та 3 % річних. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме судового збору в сумі 2270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.5), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved