Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом до відповідачки про відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2018 року о 02 години 57 хвилин внаслідок виникнення короткого замикання в розетці в квартирі за адресою: [ADDRESS] виникла пожежа. Того ж дня, приблизно о 03 год. 00 хв. внаслідок гасіння пожежі в квартирі [ADDRESS] , було залито її квартиру [ADDRESS] , яка розташована під квартирою відповідача. Для оцінки вартості пошкодженого майна позивач звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ФОП « [PERSON] », який надав звіт № 75/18 від 04.10.2018 року, згідно з яким матеріальні збитки від залиття належної позивачу квартири становлять 84 116 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 84 116 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав позов необґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що вини відповідача у пожежі немає. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 20.07.2018 року о 02 години 57 хвилин внаслідок виникнення короткого замикання в розетці в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу, сталася пожежа, що підтверджується звітом про причину виникнення пожежі, зробленим провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Оболонського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Бакум О.О. Того ж дня, 20.07.2018 року, приблизно в 03 год. 00 хв. внаслідок гасіння пожежі в квартирі [ADDRESS] , яка розташована над квартирою позивача, а саме: квартирою [ADDRESS] , вказану квартиру позивача було залито, що підтверджується актом № 1396 від 09.08.2018 року, складеним комісією Комунального підприємства Керуючою Компанією з обслуговування Житлового фонду Житлово - Експлуатаційної Дільниці 514. З зазначеного акту вбачається, що внаслідок залиття фактично пошкоджено все оздоблення квартири [ADDRESS] . Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується актом огляду пошкоджень оздоблення після залиття квартири [ADDRESS] , складеним оцінювачем [PERSON] 24.09.2018 року, який є Додатком до Звіту № 75/18 від 04.10.2018 року про оцінку збитків. Згідно зі звітом № 75/18 від 04.10.2018 року про оцінку збитків розмір матеріальних збитків, завданих [PERSON] в результаті залиття квартири [ADDRESS] , становить 84 116 грн. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Згідно до вимог статті 190 ЖК Української РСР, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України). Отже, за загальним правилом законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15). Доказів на спростування цієї презумпції відповідачем не подано, від проведення експертизи представник відповідача відмовився, посилаючись на проведення відновлювальних робіт в квартирі відповідача. З огляду на зазначене суд не приймає заперечення сторони відповідача щодо недоведення позивачем причин залиття та вини відповідача, оскільки під час розгляду справи відповідачем не наведено обставин і доказів, які б вказували на інші причини залиття та виключали б її вину у залитті квартири позивачів. Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як зазначалось вище, згідно зі звітом № 75/18 від 04.10.2018 року про оцінку збитків розмір матеріальних збитків, завданих [PERSON] в результаті залиття квартири [ADDRESS] , становить 84 116 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доказів на доведення іншого розміру майнових збитків суду не подано. З приводу відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Встановлюючи розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та розмір завданих збитків, тривалість вимушених змін у житті позивачки, які пов`язані з тривалим часом, що сплив з моменту спричинення шкоди її майну, неможливість відновлення належної квартири за власний кошт, відсутність будь-яких дій відповідача для відшкодування шкоди повністю або частково. Завдану моральну шкоду суд оцінює в 2 000 грн. та вважає вказане відшкодування справедливим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 941,16 грн.

Outcome: partial