Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 21.07.1981 р. по 14.11.1983 р. та з 26.07.1996 р. по 30.05.2014 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 30.05.2014 р. її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. [PERSON] акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання №7 від 23.01.2015 р.,- позивачеві були встановлені такі професійні захворювання: Силікоз І ст. q/q 2/1 повільний розвиток. ХОЗЛ ІІ ст. пилової етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень IІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму на виробництві (основний діагноз). Розповсюджений остеохондроз хребта з сенсорними порушеннями. Хронічний фарингіт, ремісія. Пресбіопія (супутній діагноз). Причиною виникнення хронічного професійного захворювання згідно акту № 7 від 23.01.2015 р. є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу. Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК від 18.03.2015 р.,- ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 40% первинно. У звязку з цим позивач потребує медикаментозного лікування, лікування у реабілітаційній установі. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, сповіщені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 21.07.1981 р. по 14.11.1983 р. та з 26.07.1996 р. по 30.05.2014 р. позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 6-11). З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання». [PERSON] № 7 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.01.2015 р., - [PERSON] було встановлено діагноз: Силікоз І ст. q/q 2/1 повільний розвиток. ХОЗЛ ІІ ст. пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень IІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (вперше встановлено ППЛЕК 06.01.2015 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ) (а.с.12). Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК №229 від 18.03.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становила 40 % первинно (а. с. 13). Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні та шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору в доход держави.

Outcome: partial