Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, предявив позов до відповідача, [PERSON], за яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму виплачених бюджетних коштів у виді тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, у розмірі 2696 гривень 40 копійок із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок позивача 35412003030920 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 03196208. В обґрунтування позовних вимог Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради у позові зазначено про те, що до позивача із липня 2013 року по січень 2014 року зверталася [PERSON] із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на утримання сина, [PERSON], [INFO], батько якого, [PERSON], не сплачував аліменти. Згідно положень законодавства згадана допомога призначається у разі, коли рішення про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів і відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернене стягнення. Тимчасова державна допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. У відповідності до даних наданих документів [PERSON] була призначена допомога з 01 липня 2013 року по 30 червня 2014 року. Від Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції 09 липня 2014 року позивач отримував листа за вих. № т/18 від 03 липня 2014 року, яким позивача повідомлялося про те, що державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника на підставі виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини відповідно та направлено її за місцем роботи [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Наша Булочка» для утримання аліментів із заробітної плати. Відповідно до листа товариства з обмеженою відповідальністю «Наша Булочка» за вих. № 22/08 від 22 серпня 2014 року, який позивач отримав 22 серпня 2014 року, із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] в березні, квітні, травні, червні 2014 року були утримані аліменти на загальну суму 1949 гривень 05 копійок. За приписами законодавства виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Виплата допомоги [PERSON] через це припинена з 01 квітня 2014 року у звязку з отриманням аліментів. За період часу з 01 липня 2013 року по 31 березня 2014 року [PERSON] отримала допомогу в розмірі 2696 гривень 40 копійок. Ця допомога, отримана [PERSON], є тимчасовою і підлягає поверненню платником аліментів. Законодавством передбачено, що якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків та виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Враховуючи зазначене вище, [PERSON] повинен повернути до державного бюджету суму в розмірі 2696 гривень 40 копійок. Відповідачеві в жовтні 2014 року позивач направляв листа, в якому пропонувалось у добровільному порядку внести на рахунок позивача кошти, які підлягають поверненню. Втім, станом на 18 травня 2015 року кошти, які підлягають поверненню, на рахунок позивача не надходили. У судове засідання позивач, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, свого повноважного представника не направив, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, за змістом якої позов Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради підтримується повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив про те, що він здійснював певні перерахування коштів [PERSON] на утримання дитини, але чому ці кошти не рахуються як аліменти йому не відомо. Крім цього, він зауважує, що [PERSON] отримувала як гроші від нього, так і допомогу від держави, що не є правомірним. Про окремі перерахування коштів [PERSON] він позивача та державного виконавця до відома не ставив. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі судом зясовано, що [PERSON] дійсно отримувала від позивача тимчасову допомогу на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів у зазначені у позові періоди часу при наявній можливості відповідача платити на дитину аліменти, що у повному обсязі доводиться згаданими у позові даними перелічених вище документів, котрі містяться у матеріалах цивільної справи (а.с. 3-17). Сума отриманої таким чином допомоги [PERSON] складає згідно відомостей довідки-роздруківки позивача 2696 гривень 40 копійок (а.с. 16). У відповідності до ч. ч. 8, 9 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.\~Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктами 7, 10, 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 (із наступними змінами та доповненнями) передбачено, що рішення про призначення або відмову в призначенні згаданої тимчасової допомоги приймається органом праці та соціального захисту населення протягом десяти календарних днів після надходження усіх необхідних документів. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину, а також при добровільному виконанні рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Таким чином, суд убачає за потрібне на основі зазначених вище вимог законодавства стягнути з відповідача на користь позивача всю заявлену суму, яка надмірно виплачена за рахунок позивача [PERSON]. При цьому суд відхиляє висловлені у судовому засіданні у поясненнях аргументи відповідача із приводу нібито неправомірності стягнення з нього на користь позивача коштів отриманої [PERSON] допомоги через отримання останньою і аліментів і допомоги, адже про перерахування коштів [PERSON] згідно наданих відповідачем квитанцій, чеків, розписки та повідомлень (копії на а.с. 34-38) відповідач ні позивача, ні Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції не інформував, через що вимоги позивача суд вважає законними, а правовідносини та спір щодо розміру отриманих коштів [PERSON] на дитину виходить за межі розглядуваного позову. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, беручи до уваги те, що позивач в силу закону звільнений від оплати судового збору при подачі розглядуваного позову (п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), суд вважає за потрібне при задоволенні позову стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved