Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач черезх свого представника звернулась до суду з тих підстав, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,7032 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. Вона є єдиною спадкоємицею, спадщину прийняла шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, діти спадкоємця на спадщину не претендують. При зверненні до приватного нотаріуса Сумського РНО Бирченка Ю.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Посилаючись на ці обставини, позивач просила визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого брата. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі та участі позивача. Представник відповідача Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечували. Представник 3-х осіб [PERSON] та [PERSON] - адвокат Рішка Д.С. для розгляду справи до суду не з`явилася, просила справу слухати без її участі та участі 3-х осіб, заперечень до позову не надала. Третя особа Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В.для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без його участі, заперечень до позову також не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що [INFO] в с. Олександрівка Сумського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.12), двоюрідний брат позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,7032 га, розташованої за адресою: Сумська область, Сумський район, Степанівська селищна рада, кадастровий номер 5924755800:03:003:0267, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.02.2018 року № НВ-5906742002018 (а.с.1-,11). Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав право на земельну ділянку розміром 0,7032 га і на законних підставах володів спірною земельною ділянкою. За життя [PERSON] заповіту не залишив. На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.15), разом з ним були зареєстровані, але не проживали колишня дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , що підтверджується довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с.52). Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його двоюрідна сестра - позивач по справі [PERSON] , шляхом сумісного проживання, яка вела з ним спільне господарство, займалася його поточними справами як представник, здійснила його поховання, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с.13). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмові від неї. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Отже, позивач фактично прийняла спадщину після смерті свого брата шляхом спільного проживання з останнім, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею, інші спадкоємці відсутні. Діти спадкодавця - треті особи по справі на спадщину не претендують. В матеріалах справи наявне рішення Сумського районного суду Сумської області від 09.12.2020 року, яким визнано за [PERSON] право власності на земельні ділянки: площею 3,8188 га, кадастровий номер 5924786300:09:002:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Сумська область, Сумський район, Підліснівська сільська рада; площею 3,2825 га, кадастровий номер 5924755800:03:003:0266 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Сумська область, Сумський район, Степанівська селищна рада, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.17,18). З метою оформлення спадщини після брата [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Сумського РНО Бирченка Ю.В., але в зв`язку з пропущенням нею шестимісячного терміну, встановленого законом для прийняття спадщини, листом їй було повідомлено про відмову та рекомендовано звернутися до суду (а.с.14). Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки земельна ділянка площею 0,7032 га за життя належала [PERSON] , спадкоємицею після якого є позивач, за наведених обставин позивач має право успадкувати вказану земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved