Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «УКООПСПІЛКА» (надалі - Банк) просить суд стягнути з [PERSON] 28416,22 грн. заборгованості за кредитним договором, що утворилась станом на 01 березня 2014 року, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 18 від 26.04.10 р., відповідач отримав кредит в сумі 13000,00 грн. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності, терміном повернення до 25 квітня 2012 року, який на підставі додаткової угоди № 1 від 25.04.12 р. пролонговано до 24 квітня 2013 року. Однак позичальник [PERSON] не виконав умов договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, що стало підставою для пред'явлення позову. В судовому засіданні представник позивача Бабінець І.А. вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив суд його задовольнити. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, заперечень проти позову не подав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26 квітня 2010 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №18, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 13000 грн. зі сплатою процентів по процентній ставці 30 % річних терміном повернення до 25 квітня 2012 року, а позичальник зобов'язувався повертати кредитні кошти частинами щомісяця до 25 числа та щомісяця сплачувати проценти та комісії за користування ними (пп.1.1, 1.2.1, 1.3.3, 4.1 договору). При цьому, згідно з графіком погашення кредиту (додаток № 1 до кредитного договору), відповідач повинен був сплачувати щомісяця до 25 числа ануїтентний платіж в сумі 754,00 грн. Судом встановлено також, що 25 квітня 2012 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №18, за умовами якого строк остаточного погашення кредиту перенесено до 24 квітня 2013 року, з укладенням нового графіку погашення кредиту. Як вбачається з наданих представником позивача довідок № 70 та № 71 від 16.06.14 р., за період з 26.04.10 р. по даний час заборгованість [PERSON] по поверненню тіла кредиту складає 4556,73 грн., по сплаті відсотків за користування кредитом - 1461,99 грн. (включаючи відсотки за березень 2014 року в сумі 75,95 грн.) Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту (внесення чергового платежу) та (або) плати за кредит, позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку 1 % за кожний день затримки. Пунктом 7.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку за кожне порушення своїх зобов'язань. Відповідно до ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Розмір нарахованої пені у зв'язку з порушенням [PERSON] строків погашення кредиту складає: у зв'язку з простроченням повернення тіла кредиту - 19502,80 грн., у зв'язку з простроченням сплати відсотків за користування кредитом - 2756,00 грн. Наданий розрахунок суд вважає правильним та вбачає правові підстави для стягнення неустойки в такому розмірі. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, 3 % річних від простроченої суми тіла кредиту за період з 27.12.12 р. по 28.02.14 р. складає 160,23 грн., від прострочених відсотків - 22,65 грн., інфляційне збільшення суми боргу за цей період складає 31,77 грн. Наданий розрахунок суд вважає правильним та вбачає правові підстави для стягнення нарахованих сум в такому розмірі. Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку, складає: прострочене тіло кредиту в розмірі 4556,73 грн., прострочені відсотки станом на 28.02.14 р. в сумі 1386,04 грн., пеня за прострочення повернення кредиту в сумі 19502,80 грн., пеня за прострочення сплати відсотків в сумі 2756,00 грн., 3 % річних у зв'язку з простроченням повернення тіла кредиту в сумі 160,23 грн., 3 % річних у зв'язку з простроченням сплати відсотків в сумі 22,65 грн., інфляційне збільшення боргу в сумі 31,77 грн., а всього 28416,22 грн. Судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved