Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 343503,61грн. заборгованості за кредитними договором №1304/0607/64-001 від 07 червня 2007 року та сплачені при подачі позову до суду судові витрати в сумі 3435,04грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 червня 2007 року між первинним кредитором Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1304/0607/64-001, відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 19681 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 12% річних, на строк до 06 липня 2014 року, а останній зобов'язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в строки та на умовах, передбачені кредитним договором. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 19681 доларів США. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, відповідно до умов договору не виконав, а тому станом на 02 грудня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 343503,61грн. 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу (відступлення прав вимоги), відповідно до якого останнє зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження банку, який зобов'язувався відступити ТзОВ «Вердикт Фінанс» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №1304/0607/64-001 від 07 червня 2007 року відносно боржника [PERSON] - ТзОВ «Вердикт Фінанс». У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова уснова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанком» та [PERSON] укладено кредитний договір №1304/0607/64-001, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 19681 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних, з кінцевим терміном повернення - 06 червня 2014 року (а.с.5-10). За умовами п.3.1.1 договору позичальник [PERSON] взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, нарахованих відповідно до п.3.2 цього договору, шляхом здійснення періодичних платежів (ануїтетних платежів) у сумі 372 доларів США у чітко встановлений цим договором термін - 10 числа кожного місяця. Пунктом 8.1 договору визначено, що за порушення терміну здійснення ануїтетних платежів та/або комісій за цим договором позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. При цьому кількість днів у році приймається рівною 360 у році. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Ст. 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №11, відповідно до якого Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» права вимоги по кредитних договорах укладених між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та фізичними особами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору факторингу, в тому числі і право грошової вимоги за кредитним договором №1304/0607/64-001 від 07 червня 2007 року відносно боржника [PERSON] (а.с.18-29). Згідно представленого ТзОВ «Вердикт Фінанс» розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 02 грудня 2014 року становить 35002,17 доларів США, що еквівалентно 343503,61грн., з яких: 15081,52 доларів США - заборгованість по кредиту, 8195,10 доларів США - заборгованість по відсотках, 11725,56 доларів США - пеня. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу в розмірі 343503,61грн. є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3435,04грн. судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст.512, 514, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд , -

Outcome: approved