Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS] у зв'язку з наданням квартири[ADDRESS] та скасування їх реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2000 р. №741 «Про затвердження висновків міжвідомчої комісії при виконкомі про технічний стан квартир і виключення з житлового фонду жилого приміщення та переведення його в нежитлове», квартиру [ADDRESS], визнано непридатною для проживання. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.09.2010 р. №1245 «Про надання квартири у зв'язку з відселенням з непридатного житла» відповідачам надано квартиру та оформлено ордер [PERSON] на квартиру [ADDRESS], на сім'ю з трьох осіб, без зняття з квартирного обліку. Сім'ю [PERSON] було попереджено про необхідність звільнити квартиру [ADDRESS], проте на даний час квартиру не звільнено. В судовому засіданні представник позивача Кузів О.М. позовні вимоги підтримала повністю із підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 23.03.2010 р. подали міському голові заяву про надання їм квартири [ADDRESS] та зобов'язалась здати квартиру [ADDRESS] в належному санітарному стані в розпорядження міськвиконкому, ордер просили видати на [PERSON] Квартира [ADDRESS], була надана відповідачам на підставі п. 54 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. №470, відповідно до якого в окремих випадках на прохання громадян, які перебувають на квартирному обліку, у порядку тимчасового поліпшення житлових умов, їм може бути надане жиле приміщення, яке за розміром менше від рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею зі збереженням відповідно права перебування на обліку та в списках першочерговиків чи в списках поза черговиків. На надану квартиру по вул. Полуботка в м.Львові, відповідачі отримали охоронюване свідоцтво, ордер не отримували. У зв'язку з тим, що будинок [ADDRESS] перебуває в аварійному стані, відповідачі підлягають виселенню з квартири [NUMBER] вказаного будинку із зняттям з реєстрації на підставі ст.110 Житлового кодексу Української РСР. Просить суд позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала на надала пояснення, що квартира [ADDRESS] в якій на даний час зареєстрована вона та її сини складається з трьох житлових кімнат загальною площею 54, 20 кв.м. У зв'язку з визнанням цієї квартири непридатною для проживання, їм було запропоновано для відселення квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат загальною площею 50,50 кв.м. Її син [PERSON] є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, має хронічне захворювання та за станом здоров'я не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Заяву про надання квартири, що по вул. Полуботка у м. Львові від 23.03.2010 р. підписувала вона, включаючи підписи синів [PERSON] та [PERSON], проте така заява була підписана нею під впливом обману. Вважає, що їм повинна бути надана співмірна квартира, яка складається з того ж числа кімнат та розміром не менше за ті, які вони займають в квартирі по вул. Енергетичній, що передбачено чинним житловим законодавством, або надана ще одна однокімнатна квартира. На даний час вона з сином [PERSON] проживає в спірній квартирі, у квартирі по вул. Полуботка в м.Львові проживає її син [PERSON] із сім'єю. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні такого, так як він хворіє та відповідно до медичного висновку Львівського обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення від 11.11.2013 р., по стану здоров'я не може проживати в комунальній квартирі чи в одній кімнаті з іншими членами своєї сім'ї, а тому визнавши квартиру [ADDRESS] непридатною для проживання, їм повинна бути надана співмірна трьохкімнатна квартира або надана ще одна однокімнатна квартира. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Представник третьої особи департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справу у відсутності представника. Представник відповідача - Сихівського районного відділу у м. Львові ГУ ДМС у Львівській області та представник третьої особи - Львівської міської ради в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, що з'явилися у судове засідання, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка згідно довідки ЛКП «Житловик-С» №2146 від 03.10.2013 р. складається з трьох житлових кімнат житловою площею 39,10 кв.м, загальна площа - 54,20 кв.м., власником квартири є міська рада, основним квартиронаймачем був [PERSON], який помер [INFO]., у квартирі зареєстровано троє осіб - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 18/. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №741 від 29.12.2000 року «Про затвердження висновків міжвідомчої комісії при виконкомі про технічний стан квартир і виключення з житлового фонду жилого приміщення та переведення його в нежитлове», визнано непридатною для проживання квартиру [ADDRESS] /а.с.17/. Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1245 від 17.09.2010 року «Про надання квартири у зв'язку з відселенням з непридатного житла», відповідачам надано квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,5 кв.м, що складається з двох кімнат житловою площею 27,5 кв.м, кухні та комунальних вигод на сім'ю з трьох осіб - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з визнанням квартири [ADDRESS] непридатною для проживання /а.с.14/. Відповідно до ст. 7 ЖК України, непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Згідно із п.п. 11, 12 «Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання», затвердженого Постановою Ради міністрів УРСР № 189 від 26.04.1984 р., якщо житловий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку.Виконавчий комітет обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів розглядає подані матеріали і приймає рішення про використання непридатного для проживання жилого будинку (жилого приміщення) в інших цілях або про знесення цього будинку. Позивач просить виселити відповідачів із спірного житла, посилаючись на норми ст. 110 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни виселяються з жилих будинків державного житлового фонду з наданням благоустроєного жилого приміщення, якщо будинок, в якому розміщується жиле приміщення: підлягає знесенню, загрожує обвалом, підлягає переобладнанню в нежилий. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Таким чином, суд приходить до висновку, що виселення відповідачів з займаного житлового приміщення на підставі ст. 110 ЖК Української РСР, можливе лише при наявності рішення виконавчого комітету міської ради про використання непридатного для проживання жилого будинку (жилого приміщення) в інших цілях (переобладнання будинку в нежилий) або про знесення цього будинку. Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №741 від 29.12.2000 року на яке посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, та яким спірну квартиру визнано непридатною для проживання, не є для цього правовою підставою. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, їй не відомо про наявність рішення органу місцевого самоврядування про використання непридатного для проживання спірного жилого приміщення в інших цілях або про знесення будинку, у якому знаходиться дане жиле приміщення. Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того що спірне жиле приміщення підлягає знесенню, загрожує обвалом, або підлягає переобладнанню в нежиле, підстави для задоволення позовної вимоги про виселення відповідачів відсутні. Факт надання відповідачам квартири [ADDRESS] для відселення з непридатного для проживання житла наведених висновків суду не спростовує та не є підставою для задоволення позовної вимоги про виселення відповідачів з спірного жилого приміщення. Також не підлягає до задоволення вимога про скасування реєстрації відповідачів у спірній квартирі, так як у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст.ст. 7, 8, 9, 110 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування ті вільний вибір місця проживання в Україні», «Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання», затвердженого Постановою Ради міністрів УРСР № 189 від 26.04.1984 р. та

Outcome: dismissed