Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на наступне. З грудня 2007 року по жовтень 2008 року позивач сумісно проживала з відповідачем по справі, [PERSON] Шлюб вони не укладали. Від сумісного проживання сторони у справі мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. На теперішній час позивач та відповідач сумісно не проживають. Разом із тим, відповідач перестав виконувати свої батьківські обов'язки щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини та брати участь у її вихованні. Після припинення стосунків, відповідач припинив надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини і не надає по теперішній час, хоча зобов'язаний надавати. Відповідач являючись батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Позивач вважає, що розмір аліментів, які в теперішній час підлягають примусовому стягненню з відповідача в судовому порядку має становити 1/4 частину усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач будучи у встановленому законом порядку повідомлений про день та час слухання даної справи в судове засідання не з'явився без поважних на те причин, і про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали , які знаходяться у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №66, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками малолітньої дитини. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Довідка Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про склад сім'ї позивача від 17.09.2014 року є підтвердженням того факту, що неповнолітня дитина дійсно проживає разом з позивачем у справі. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На утримання дитини стягуються аліменти в частині від доходів й/або у твердій грошовій сумі. Відповідач записаний батьком дитини і зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, доказів неможливості утримувати дитину суду не надав, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved