Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач у листопаді 2020 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким\~ стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 16.07.2010 року в сумі 20066,50 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 16.07.2010 року. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами\~ банку складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 31.08.2020 року заборгованість становила 20066,50 грн. з яких: прострочене тіло кредиту 498,90 грн., за відсотками 15138,39 грн. та заборгованість за пенею - 4429,21грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання; (відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), не подала у встановлені строки відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.07.2010 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)(надалі - Банк) укладено кредитний договір з [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 10). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms/. Банком до матеріалів позовної заяви долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами узгоджено, зокрема, розмір пені за несвоєчасність погашення заборгованості, підписана відповідачем [PERSON] власноручно (а.с. 11). Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування: про зміни кредитного ліміту в період з 19 липня 2010 року по 31 жовтня 2019 року (а.с. 9). Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором була надана кредитна картка: № [NUMBER] із терміном дії до липня 2014 року (а.с. 8). Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість\~\~за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2020 року становила 20066,50 грн. з яких: прострочене тіло кредиту 498,90 грн., за відсотками 15138,39 грн. та заборгованість за пенею - 4429,21грн (а.с. 4-7). Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 46-48). За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною\~1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а\~\~також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування пені за прострочене зобов`язання (а.с. 11), відповідач не оспорювала ні суми нарахованої пені у розмірі 4429,21 грн., ні порядок її нарахування, не заявляла про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Аналізуючи надану банком виписку руху коштів по рахунку відповідача [PERSON] судом встановлено, що відповідач починаючи з вересня 2010 року мала кредитну заборгованість по вказаному договорі, тобто порушувала строки виплати обов`язкових платежів. Також встановлено, що останній раз за договором відповідач знімала кредитні кошти 02.08.2010 року (а.с. 48) і заборгованість по тілу кредиту (за розрахунком банку) на вказану дату становила 498,90 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по тілу кредиту становить 498,90 грн., тому вказана сума, безумовно, підлягає стягненню з відповідача. Вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками також підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Про розмір відсотків між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості, що зафіксовано у письмовій формі (а.с. 11). Однак заявляючи вимоги про стягнення заборгованості по відсотках у розмірі 15138,39 грн. позивачем проігноровано правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Оскільки строк кредитування у вказаному випадку визначений до липня 2014 року (а.с. 8), тому підставними є вимоги банку про стягнення відсотків, нарахованих саме на вказану дату, тобто, станом на 01.08.2014 року згідно розрахунку заборгованості у розмірі 1644,51 грн. (а.с. 5 зв.). Відтак позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 16.07.2010 року підлягають частковому задоволенню. У силу приписів\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (6572,62 грн. х 100% : 20066,50 грн. = 32,75%; 2102 грн. х 32.75% = 688,41 грн.).

Outcome: partial