Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач у лютому 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNU0АЕ00000064 від 18.06.2007 року у розмірі 228757,73 грн.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNU0АЕ00000064 від 18.06.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит 13600,00 Доларів США, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.06.2012 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 05 травня 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в попередньому суровому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. В подальшому відповідно до заяви просив суд розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник в попередньому судовому засіданні ь позовні вимоги не визнали та просили суд в задоволені позову відмовити. В подальшому в судові засідання не зявлялися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши сторони в попередньому судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ « ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0АЕ00000064, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді неповновлювальної кредитної лінії у розмірі 13600,00 дол. США на наступні цілі: купівля автомобіля, а також 4340,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору та винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 136,00 дол. США від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 10,08% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Період сплати з 21 по 28 число кожного місяця з кінцевим терміном повернення 18.06.2012 року. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору [PERSON] 20 жовтня 2010 року між ПАТ «Акцент Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки №167, за умовами якого ПАТ « Акцент Банк» взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником [PERSON] зобовязань за зазначеними кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники ( п.4 договору поруки), з розміром відповідальності поручителя перед кредитором 10000 грн. Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувавав, внаслідок чого станом на 07.10.2011 р. заборгованість склала 29946,91 Доларів США в тому числі 14875,43 Доларів США заборгованість за кредитом; 9209,55 Доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 368,28 Доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5493,65 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором у заставу був наданий автомобіль марки PEUGEOT 307 XR, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] і який відповідно до Акту прийому автомобіля від 06.11.2009 року був переданий відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості та реалізований в квітні 2010 року банком ( а.с.88) . Відповідно до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службоврого або особистого характеру абро витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ст. ст. 10, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Враховуючи, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку суми заборгованості за кредитним договором з урахуванням суми отриманої від реалізації автомобіля та збільшення тіла кредиту після реалізації автомобіля, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed