Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач у березні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати неправомірними та незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо блокування операцій по гривневому картковому рахунку позивача № 5218572211288928; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача 289\~910,58 грн.; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача 320,00 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача 02.06.2015 року у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення. Третя особа у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.08.2011 року було укладено договір, відповідно до якого позивачеві було відкрито гривневий картковий рахунок. Шляхом підписання договору банківського рахунку № 2518572211288928, позивач погодився з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг складаються між сторонами договір про надання банківських послуг; при цьому прийняв на себе зобов?язання виконувати ці умови та правила, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. З грудня 2014 року відповідач заблокував рахунок позивача. У зв?язку, з чим позивачем не може скористатися грошовими коштами у розмірі 289\~910,58 грн., які знаходяться на вищезазначеному рахунку. Основна сума грошових коштів, що перебувають на вищезазначеному рахунку позивача є отриманими на підставі договору займу, та за ними 23.12.2014 року настав строк для повернення. За кожен день прострочення нараховується пеня у розмірі 1% суми. Зокрема, відповідно до договору займу укладеного 10.10.2014 року маж позивачем та [PERSON], останній зарахував позивачу на картковий рахунок суму грошових коштів у розмірі 276\~000,00 грн. Зазначені кошти були зараховані позивачу на картку у. Костянтинівка (а.с. 10). Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Дослідженні судом докази свідчать про те, що відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що випливають з його умов. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині повернення позивачу суму у розмірі 289\~910,58 грн., решта позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, що їх підтверджують. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов?язані з порушення їхніх прав. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно зі ст.ст. 625, 629,526, 1066 ЦК України та

Outcome: partial