Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 34 065 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПП «Світахо» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 123730 від 22 листопада 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] . 19 березня 2018 року в м. Рівне, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , автомобіля «Opel Astra», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило страхове відшкодування ПП «Світахо» за договором страхування в розмірі 34 065 грн. 60 коп. грн. Зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] було надіслано письмову вимогу щодо відшкодування шкоди, яка станом на момент подання до суду позову, відповідачем не задоволена. Представник позивача Козацька Т.С. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. 12 червня 2020 року подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити з підстав у ньому вказаних. Також просила розгляд справи провести за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, 22 листопада 2017 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПП «Світахо» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 123730, за яким страховик застрахував майнові інтереси ПП «Світахо», пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] (а.с.4- 10). Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року по справі № 569/5277/18, яка набрала законної сили 02 травня 2018 року, 19 березня 2018 року близько 19 год. 00 хв. [PERSON] в м. Рівне по вул. Соборна, 314, керуючи автомобілем «Volksvagen Passat», номерний знак [NUMBER] не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який по інерції здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби тримали механічні ушкодження. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с.12). Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлений постановою суду від 17 квітня 2018 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Volksvagen Passat», номерний знак [NUMBER] [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , судом встановлено, що власником автомобіля «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] є ПП «Світахо» (а.с.11). 19 березня 2018 року аварійним комісаром Антонюком А.Р. , за участю водія автомобіля «Volvo S90», номерний знак [NUMBER] [PERSON] , складено звіт про результати огляду місця ДТП (заява про настання страхового випадку № 280508-К74) (а.с.13-14). Як слідує з рахунку ПП «Нордік Моторс» № 898 від 27 березня 2018 року, вартість запчастин до автомобіля «Volvo» склала 34 065 грн. 60 коп. (а.с.15). На підставі вказаного рахунку був складений розрахунок страхового відшкодування від 04 квітня 2018 року № UA2018031900074/L01/01 та страховий акт № UA2018031900074/L01/01 від 04 квітня 2018 року і виплачено ПП «Світахо» страхове відшкодування у розмірі 34 065 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №14431 від 06 квітня 2018 року (а.с.17, 18, 19). Відповідно до інформації Централізованої бази даних МТСБУ, за номером транспортного засобу [NUMBER] не знайдено відомостей про статус полісу та страховика. Таким чином, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена страховим полісом. 15 жовтня 2019 року відповідачу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування шкоди, яка відповідачем не виконана (а.с.20). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №554/5837/15)). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Винною особою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , вказаний факт встановлено постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року. Крім того, у зв`язку з відсутністю у відповідача чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він є особою, відповідальною за завдані збитки. Таким чином після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] як до особи, відповідальної за завдану шкоду. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в розмірі 34 065 грн.60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved