Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду до відповідача із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 306 605,83 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 230, відповідно до якого останній зобов'язався повернути позивачу впродовж 118 місяців 192 000,00 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних. [INFO] року помер [PERSON] На виконання ст. 1281 ЦК України, 29.03.2017 року позивач звернувся державного нотаріуса Мар'їнського районного нотаріального округа Донецької області з вимогою до спадкоємців [PERSON] На що була отримана відповідь, що спадкоємці діти та мати боржника відмовились від спадщини на користь дружини померлого - [PERSON], яка станом на 01.09.2017 року не зверталась до нотаріальної контори за набуттям спадщини. Позивач вважає, що оскільки, зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Під час укладання договору про іпотечний кредит № 230 від 23.10.213 р. дружина померлого давала письмову згоду на його укладання, про що свідчить запис в договорі. Позивач просить суд встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], після смерті [PERSON], та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 306 605,83 грн. з яких 178 871,76 грн. - заборгованість за основним боргом, 49 640,56 грн. - відсотки за користуванням кредитом, 66 206,75 грн. - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 11 886,76 грн. - 3 % річних прострочених сум заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та відзив про невизнання позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 230, відповідно до якого останній зобов'язався повернути позивачу впродовж 118 місяців 192 000,00 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних (а.с. 14-19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2016 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно листа Мар'їнського районного нотаріального округа Донецької області № 164/01-16 від 29.03.17 за заявою [PERSON] у державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа за № 125/2016 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Спадкоємець [PERSON] від спадщини відмовився на користь [PERSON], 15.07.2016 до Мар'їнскої держконтори з заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON], яка від спадщини відмовилась на користь [PERSON], 18.07.2016 року до Мар'їнського держнотконтори з заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON], яка від спадщини відмовилася. Більше ніхто зі спадкоємців до Мар'їнської держнотконтори не звертався (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 11 березня 2016 року, що вбачається з тексту рішення Мар'їнського районног осуду Донецької області від 26.10.2016 року у справі № 237/223/16-ц за позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позивачем не надано суду жодних доказів, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] і лише на своїх припущеннях вважає, що відповідач прийняла фактично спадщину, оскільки постійно проживала разом з померлим чоловіком. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 05.10.2017 року (а.с. 1), тобто після закінчення присічних строків, передбачених ст. 1281 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що представник позивача позбавляється права вимоги з тих підстав, що останнім пропущено річний строк для пред'явлення своїх вимог до спадкоємців, так як боржник [PERSON] помер [INFO] року, позивач дізнався про відкриття спадщини 11 березня 2016 року, в свою чергу звернувся до суду лише 05.10.2017 року, тобто пропустив строк, передбачений ч.3 ст. 1281 ЦК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що факти, наведені, позивачем в обґрунтування позовних вимог, не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем при зверненні із цим позовом до суду. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed