Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач у березні 2019 року звернувся до суду з позовом про визнання втратившим право користування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 року. Відповідачі, хоч і зареєстровані в спірній квартирі, однак не проживають, участі в утриманні квартири не беруть, платежі за житлово-комунальні послуги не сплачують. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019р. відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2019р. було замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2019р. залучено до участі у справі Службу у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2019р. відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце судового розгляду. Від відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2019р. про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, яка не підлягає оскарженню. Також, від відповідача [PERSON] через канцелярію суду подано клопотання про перенесення слухання на інший день в зв`язку з зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні, без будь-яких на те підтверджень. Судом визнано неявку відповідача та її представника [PERSON] неповажною та винесено ухвалу від 26.09.2019р. про визнання зловживанням процесуальними правами дій [PERSON] та її представника [PERSON] спрямованих на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи та застосовано до них заходи процесуального примусу у вигляді попередження. 08.04.2019р. відповідачем [PERSON] подано до суду відзив в якому вона просить відмовити позивачу у задоволенні позову та посилається на те, що 10.07.2006р. її чоловік [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набув у власність квартиру [ADDRESS] . 12.07.2006р. [PERSON] уклав з ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк») договір про іпотечний кредит. [PERSON] постійно проживав в вказаній квартирі, а після укладення шлюбу з 2016р. там стали проживати і відповідачі. В червні 2018р. відповідачі, для проведення ремонтних робіт тимчасово відселились з квартири, а 31.03.2019р. потрапити до квартири не змогли, оскільки був змінений замок у вхідних дверях. Вважає, що реєстрація права власності за позивачем відбулась в порушення норм чинного законодавства, що призводить до порушення їх права користування квартирою. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, направив до суду лист в якому просить слухати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 року № 155649365 вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 08.02.2019 року № 217 (а.с. 9). [PERSON] з 27.04.2017 року, [PERSON] та [PERSON] з 09.04.2016 року по теперішній час зареєстровані в спірній квартирі, згідно довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 16-18). 10.07.2006р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 52). 12.07.2006р. між [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк») укладено договір про іпотечний кредит (а.с. 54-58). Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується відповідачем [PERSON] , відповідачі відселились з спірного житлового приміщення в гуртожиток та не відвідували квартиру близько 10 місяців. Також, як зазначає відповідач [PERSON] у своєму відзиві, їй як дружині власника квартири було відомо про наявність договірних відносин між [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», оскільки відповідачі сплачували кредит, а в червні 2018р. в зв`язку з погіршенням матеріального становища [PERSON] була вимушена повернутись до роботи. Відповідачі були обізнані про обставини придбання житла [PERSON] . Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не заборонені законом. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, позивач на законних підставах придбала у власність квартиру. В той же час, право членів сім`ї власника користуватися житлом може виникнути і існувати лише за наявності права власності в особи, членами сім`ї якої вони є. Після припинення права власності у власника, члени його сім`ї втрачають право користування житлом. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved