Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03-05 квітня 2013 року сектором внутрішнього аудиту УМВС України в області, згідно припису керівництва УМВС України в Тернопільській області, проведено позапланову перевірку окремих питань фінансово - господарської діяльності УДАІ УМВС України в Тернопільській області за період з 01.07.2012 по 01.04.2013 р., та за результатами якої складено відповідний акт.В ході вивчення фінансово-господарської діяльності УДАІ УМВС виявлені окремі порушення під час нарахування розмірів преміювання начальнику УДАІ УМВС в області полковнику міліції [PERSON] за період з жовтня 2012 року по 01 квітня 2013 року.Так, проведеною перевіркою встановлено, що преміювання полковнику міліції [PERSON] за вересень 2012 року проводилось згідно наказу УМВС України в Тернопільській області від 14.09.2012 № 207 о/с в розмірі 205 % місячного грошового утримання, що становить 6579 грн., а з жовтня 2012 року по квітень 2013 року нараховувалось та виплачувалось лише згідно подань, погоджених куратором ДАІ - заступником начальника УМВС України в Тернопільській області полковником міліції [PERSON] в розмірі 210 % місячного грошового утримання, що становить 6740 грн. щомісячно.Отже, протягом жовтня - грудня 2012 року та січня-березня 2013 року, преміювання полковнику міліції [PERSON] нараховувалось та виплачувалось за відсутності наказів начальника УМВС України в Тернопільській області, якому надано право збільшувати, зменшувати, або залишати на тому ж рівні розмір преміювання.Таким чином проведеною перевіркою сектору внутрішнього аудиту УМВС України в Тернопільській області встановлено, що за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року полковнику міліції [PERSON] сектором фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС в Тернопільській області незаконно нарахована та виплачена премія на загальну суму 40441 грн.Здійснивши нарахування коштів для преміювання [PERSON], без відповідних наказів начальник сектору фінансового забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільської області грубо порушила трудові обов'язки щодо достовірності бухгалтерського обліку та правильним та раціональним використанням грошових коштів на загальну суму 40441 гривень. Проте нараховані кошти були виплачені з відому та дозволу начальника УДАІ УМВС України в Тернопільській області полковника міліції [PERSON], адже він є розпорядником коштів управління.29.04.2013 року матеріали перевірки направлені в прокуратуру Тернопільської області, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження за № 42013210000000048, та прокуратурою Тернопільської області розпочато досудове розслідування.Постановою слідчого прокуратури Тернопільської області від 21.06.2013, кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п.2 ст.284 КК України, у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб фінансово - економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області ознаккримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем).Разом з тим, в постанові прокуратури Тернопільської області від 21.06.2013 року зазначено, що формально в діях [PERSON] вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України (службова недбалість). Станом на 1 січня 2013 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1147 гривень. Істотна шкода, заподіяна діяннями, передбаченими ч. 1 ст.367 КК України полягає у завданні збитків, які в сто і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто 57350 грн. Враховуючи що заподіяна [PERSON] шкода не перевищує в сто і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян, лише з цих підстав [PERSON]. не притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.367 КК України.Отже, факт завдання збитків на суму 40 441 грн. встановлено висновком службового розслідування за фактом неправомірних дій окремих працівників УДАІ при нарахуванні премії керівництву УДАІ від 18.07.2013 та постановою слідчого прокуратури Тернопільської області від 21.06.2013. Отже, [PERSON] зобов'язана відшкодувати завдану шкоду державі в особі УДАІ УМВС України в Тернопільській області, але в добровільному порядку зробити не бажає. Також враховуючи, що [PERSON], перебував на посаді начальника управління ДАІ УМВС і був розпорядником коштів, та мав право першого підпису на документах на перерахування коштів, свідомо дозволив надходженню завідомо неправомірно нарахованих коштів, цим завдав матеріальні збитки державі в особі управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області на загальну суму 40441 гривень. У зв'язку з цим просить, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь УДАІ УМВС України в Тернопільській області завдані матеріальні збитки в сумі 40 441 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та просили суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю з підстав та мотивів викладених у запереченнях на позов. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні з'ясовано, що 03-05 квітня 2013 року сектором внутрішнього аудиту УМВС України в області, згідно припису керівництва УМВС України в Тернопільській області, проведено позапланову перевірку окремих питань фінансово - господарської діяльності УДАІ УМВС України в Тернопільській області за період з 01.07.2012 по 01.04.2013 р. За результатами вказаної перевірки складено висновок від 18.07.2013 р., яким встановлено, що преміювання полковнику міліції [PERSON] за вересень 2012 року проводилось згідно наказу УМВС України в Тернопільській області від 14.09.2012 № 207 о/с в розмірі 205 % місячного грошового утримання, що становить 6579 грн., а з жовтня 2012 року по квітень 2013 року нараховувалось та виплачувалось лише згідно подань, погоджених куратором ДАІ - заступником начальника УМВС України в Тернопільській області полковником міліції [PERSON] в розмірі 210 % місячного грошового утримання, що становить 6740 грн. щомісячно. Таким чином, за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року полковнику міліції [PERSON] сектором фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС в Тернопільській області незаконно нарахована та виплачена премія на загальну суму 40441 грн. Судом встановлено, що у період з жовтня 2012 року по березень 2013 рокуМатрифайло A.B. являвся начальником УДАІ УМВС України в Тернопільській області, а [PERSON] завідувачем - головним бухгалтером сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Відповідно до п. п. 2.15.5,2.16.5 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. У судовому засіданні з'ясовано, що наказом УМВС України в Тернопільській області за № 207о/с від 14.09.2013 р. «Про встановлення додаткових видів грошового забезпечення начальникам галузевих служб УМВС України в області за вересень 2012 року» начальнику Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області встановлено премію за вересень 2012 року у розмірі 205 % від інших видів грошового забезпечення, що складало 6579,73 грн. В жовтні, листопаді, грудні 2012 року Департаментом ДАІ МВС України було збільшено фінансування на виплату грошового забезпечення особовому складу Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області на 6,57 %, що в грошовому виразі становило 33320,00 грн.. Також у січні 2013 року було збільшено фінансування на виплату грошового зобов'язання на 8,89 % в сумі 43260,00 грн., у лютому 2013 року - на 4,32 % в сумі 22870,00 грн., в березні 2013 року - на 4,32 в сумі 22870 грн., дані кошти було виділено згідно кошторисів Департаменту ДАІ МВС України по коду 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» виключно для збільшення виплати премій особовому складу. Саме у зв'язку з додатковим фінансуванням в період з жовтня 2012 року по березень 2013 року по всьомуособовому складу Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області було збільшено розмір щомісячної премії на 5 %, включаючи і начальнику. У судовому засіданні відповідачі пояснили, що нарахування премії начальнику УДАІ УМВС України в Тернопільській областіМатрифайло A. B. проводилося на підставі подань, погоджених куратором УДАІ заступником начальника УМВС - полковником міліції [PERSON], наказів начальника УМВС України в Тернопільській області про зменшення розміру премії або позбавлення в повному розмірі премії начальника УДАІ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року не надходили до УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Постановою старшого слідчого прокуратури Тернопільської області від 21.06.2013 р., кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п.2 ст.284 КК України, у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб сектору фінансово - економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України). У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів та не подав належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог з підстав визначених ст. 134 КЗпП Україні, зокрема, у вищевказаній постанові про закриття кримінального провадження встановлено відсутністю в діях службових осіб сектору фінансово - економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), а тому дана постанова не може бути належним та допустимим доказом, яка підтверджує заподіяння шкоди працівником у діях якого є ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Крім цього, посилання позивача на задоволення позову з підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України є безпідставними і не ґрунтується на змісті позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, дана норма підлягає до застосування про відшкодування шкоди за недоговірними зобов'язаннями. Також є необґрунтованим посилання позивача на відшкодування шкоди відповідачем в солідарному порядку, оскільки позивач не подав доказів про заподіяння позивачу шкоди відповідачами своїми спільними умисними діями. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed