Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 2018 року [PERSON] надала [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 4100,00 доларів США на строк до 01 листопада 2019 року, на підтвердження чого відповідач власноручно написав розписку. Відповідач не виконав в строк обов`язку по поверненню грошових коштів, у зв`язку із чим сторони уклали Додатковий договір № 1 до договору позики від 14.10.2018, згідно з яким відповідач визнав факт укладання договору позики та невиконання свого зобов`язання та взяв на себе обов`язок повернути позивачеві грошові кошти шляхом здійснення періодичних платежів. Згідно умовами Договору відповідач зобов`язався повернути борг періодичними платежами в розмірі 400,00 доларів США кожний, які має здійснювати з 01 до 25 числа кожного місяця, починаючи з 14 листопада 2019 року, а суму боргу 1700,00 доларів США зобов`язався повернути до 01.05.2020. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав. Відповідач має перед нею заборгованість в сумі 4100,00 доларів США. Тому, просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму та понесені по справі витрати по сплаті судового збору. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи, 14 жовтня 2018 року [PERSON] надала [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 4100,00 доларів США на строк до 01 листопада 2019 року. 14 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Додатковий договір № 1 до договору позики від 14.10.2018, який міститься в матеріалах справи, згідно з яким відповідач визнав факт укладання договору позики та невиконання свого зобов`язання та взяв на себе обов`язок повернути позивачеві грошові кошти шляхом здійснення періодичних платежів. Згідно умовами Договору відповідач зобов`язався повернути борг періодичними платежами в розмірі 400,00 доларів США кожний, які має здійснювати з 01 до 25 числа кожного місяця, починаючи з 14 листопада 2019 року, а суму боргу 1700,00 доларів США зобов`язався повернути до 01.05.2020 05.11.2019 [PERSON] направлено письмову вимогу [PERSON] про повернення боргу у розмірі 4100 доларів США, наданого відповідно до розписки від 14.10.2018, що підтверджується фіксальним чеком та роздруківкою поштового трекінгу, які містяться в матеріалах справи. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав та не повернув позивачу 4100 доларів США. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Правовідносини, що склалися між сторонами у зв`язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики. Дані правовідносини врегульовані ст.ст. 23, 526, 527, 530, 532, 533, 545, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене та виходячи з того, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 4100 доларів США, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того факту, що сума боргу повернута позивачу, а саме розписки про виконання зобов`язання належним чином, копій квитанцій про перерахування коштів на рахунок позивача. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою на сплату судового збору в сумі 955,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved