Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач у липні 2021 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 10.01.2011 року в сумі 32 197 грн. 48 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 10.01.2011 року. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 14.06.2021 року заборгованість становила 32 197грн. 48 коп., з яких: тіло кредиту - 32 197 грн. 48 коп. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. У судові засідання 19.10.2021 року, 16.12.2021 року сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання; не подала у встановлені строки відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.01.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі - Банк) укладено кредитний договір з [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 27). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також [PERSON] підписала умови кредитування, де визначено строки, розміри та порядок обрахування обов`язкових платежів по кредиту (а.с. 28). До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Банком до матеріалів позовної заяви також долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», в якій сторонами узгоджено, суму кредитного ліміту, розмір базової відсоткової ставки, комісії, що нараховуються банком, підписана відповідачем [PERSON] власноручно (а.с. 28). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , останній було змінено кредитний ліміт в період з 10.01.2011 року до 04.12.2020 року (а.с. 25). Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором було надано ряд кредитних карток, і остання з них № [NUMBER] має термін дії до жовтня 2023 року (а.с. 26). Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 14.06.2021 року складала 32 197 грн. 48 коп., з яких: тіло кредиту - 32 197 грн. 48 коп. (а.с. 5-24). Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 62-115). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони обумовили у письмовому вигляді розмір кредитного лімуту, відсотків (а.с. 17), відповідач не оспорювала ні суми нарахованої заборгованості за тілом кредиту, за простроченими відсотками, ні порядок її нарахування, не заявляла про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Аналізуючи надану банком виписку руху коштів по рахунку відповідача [PERSON] судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами та має заборгованість по кредитному договору. Відтак позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved