Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк»)звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.11.2018 року між Публічним Акціонерним Товариством «Кредобанк» (рішенням №03/2018 від 29.11.2018 року змінив найменування на АТ «Кредобанк» та є його правонаступником) та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-144024, згідно п.2.1 якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 165 790 гривень на строк до 27.11.2023 року із процентною ставкою 33,29% річних. На виконання умов договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Представник Банку зазначає, що відповідно до п.6.10 кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9 кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 6.9 кредитного договору). Згідно розрахунку заборгованості на 30.01.2020 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 177 447, 80 гривень, що складається з : заборгованості за тілом кредиту - 154 210, 73 гривень; заборгованість за відсотками - 21802, 91 гривень; заборгованість за пенею - 1434, 16 гривень, а тому просить стягнути вказану суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі. Згідно адресної довідки УДМС України в Івано-Франківській області від 11.09.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.04.2020 року дану справу передано з Івано-Франківського міського суду до Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2020 року прийнято справу до провадження, постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача в судове засідання не з`явився. На електронну адресу суд направив клопотання, в якому просив провести розгляд справи №344/3923/20 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який призначено на 16.03.2021 о 11:00 год. без участі представника АТ «Кредобанк». Ухвалити рішення, яким вимоги АТ «Кредобанк» по даній справі задовольнити в повному обсязі. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи, жодного разу не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином і в передбаченому законом порядку. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.11.2018року між Публічним Акціонерним Товариством «Кредобанк» (рішенням №03/2018 від 29.11.2018 року змінив найменування на АТ «Кредобанк» та є його правонаступником) та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-144024, згідно п.2.1 якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 165 790 гривень на строк до 27.11.2023 року із процентною ставкою 33,29% річних (п.4.1 кредитного договору). Згідно п.2.4 кредитного договору переказ кредитних коштів здійснено на поточні потреби в сумі 76790 гривень; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК в сумі 17000 гривень; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Ідея Банк» в сумі 72000 гривень. На виконання умов кредитного договору № CL-144024від 28.11.2018 року Банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 76790 гривень; 72000 гривень; 17000 гривень, що підтверджується меморіальними ордерами №67215410; №67215397; №67215388 від 28.11.2018 року із зарахуванням коштів на рахунок позичальника. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором №CL-144024від 28.11.2018 року зобов`язання, [PERSON] належним чином їх не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості ПАТ «Кредобанк» по кредитному договору №№CL-144024 від 28.11.2018 року станом на 30.01.2020 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 177 447, 80 гривень, що складається з : заборгованості за тілом кредиту - 154 210, 73 гривень; заборгованість за відсотками - 21802, 91 гривень; заборгованість за пенею - 1434, 16 гривень. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №CL-144024 від 28.11.2018 року не надано. Факт наявності заборгованості підтверджується також випискою АТ «Кредобанк» про рух коштів по рахунку [PERSON] з 28.11.2018 року по 30.01.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції). Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» ). Згідно Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльності або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої зазначеної статті). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Згідно ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Тобто згідно вказаної норми передбачений досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справі №638/13683/15-ц від 26 травня 2020 року. Проте у матеріалах справи відсутнє повідомлення Банку про дострокове повернення кредиту позичальником. Крім цього, представник Банку у позовній заяві обґрунтував свої вимоги п.6.10 кредитного договору, згідно якого позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9 кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 6.9 кредитного договору). Враховуючи те, що позивач не дотримався вимоги, передбаченої Законом України «Про споживче кредитування» щодо досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредит, у задоволенні позову слід відмовити. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 549, 599, 610, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed