Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 30.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 2 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.04.2017 р. має заборгованість перед банком в сумі - 15 939,82 гривень, а саме: 2 359,77 гривень - заборгованість за кредитом, 12 344,82 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 735,23 гривень - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 939,82 гривень та 1 600,00 гривень судового збору. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач був судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з'явився в судове засідання після публікації у газеті «Новини Закарпаття» № 92 (4707) від 12 грудня 2017 року відомостей про час і місце розгляду справи, без повідомлення причин та не подав відзив. 28.12.2017 судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судове засідання у справі було призначене на 18.12.2017 року на 10 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 2 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк умови кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредит. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов договору належним чином не виконав, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.04.2017 р. має заборгованість перед банком в сумі - 15 939,82 гривень, а саме: 2 359,77 гривень - заборгованість за кредитом, 12 344,82 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 735,23 гривень - штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Одночасно, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов'язань передбачених договором, зокрема є сплата неустойки. Як зазначено у правовій позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Сторонами у п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Тобто сторонами у договорі фактично передбачені подвійні штрафні санкції за одне і те саме порушення - порушення позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 120 днів, що відповідно до вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України та наведених вимог закону є неприпустимим, оскільки є подвійною відповідальністю за одне і те саме порушення. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 735,23 гривень - штрафу (процентна складова), є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач, внаслідок невиконання зобов'язань по умовах кредитного договору, станом на 30.04.2017 р. має заборгованість перед банком в сумі - 15 204,59 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності із статтею 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 1 600,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial