Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позиція сторони позивача. Служба у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради, в особі начальника Богинської Т.І., звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та позбавити батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] стосовно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] має 5 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком двох менших хлопчиків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики від 07 квітня 2021 року №63 старости села Павлівка, села Калюжине, села Новоіванівка, села Писарівка Кегичівської селищної ради Харківської області [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде себе неадекватно та конфліктно, зловживає алкогольними напоями, довгий час ніде не працює. З місця навчання дітей на неї надходять скарги, про те, що вона не займається навчанням та вихованням старших дітей. Відповідно до характеристики від 29 червня 2021 року №03-65/11/113 старости села Павлівка, села Калюжине, села Новоіванівка, села Писарівка Кегичівської селищної ради Харківської області [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. В сім`ї постійні конфлікти з дітьми, веде себе неадекватно та конфліктно з представниками служб. Іноді зловживає спиртними напоями. Відповідно до інформації Комунального закладу «Бесарабівська гімназія» Кегичівської селищної ради про стан навчання та виховання [PERSON] та [PERSON] від 27 травня 2021 року № 01-24/112, дівчата навчаються в гімназії з 01 вересня 2020 року. [PERSON] зарекомендувала себе, як не дисциплінована, неуважна та нестаранна учениця. Байдужа до навчання, майже ніколи не виконує домашні завдання. Негативно реагує на зауваження. Замкнена, недисциплінована, дуже важко йде на контакт з класним керівником та однокласниками. Поведінка дівчини викликає занепокоєння: не грається і не спілкується з іншими дітьми з групи пришкільного інтернату, негативно реагує на питання учнів про себе. Часто відмовляється від їжі, мотивуючи, що не голодна. За час перебування в групі пришкільного інтернату ні з ким не зблизилася, товариських відносин не підтримує. Може допустити грубе висловлювання відносно своєї сестри [PERSON] , навіть може вдарити. [PERSON] байдужа до навчання, пасивна та педагогічно запущена. Перший час була доволі замкнутою до спілкування з однолітками та іншими здобувачами освіти закладу, майже не розмовляла з власної ініціативи, не проявляла зацікавленості у спілкуванні з однокласниками. Мало посміхалась, була напруженою та відлюдькуватою. Про свою сім`ю та батьків нічого не розповідала. На уроках була пасивна, часто не виконувала домашні завдання, до навчання відносилась байдуже, не мала мотивації до навчання. Під час дистанційного навчання на період карантину, не мала доступу до інтернету, тому деякі завдання отримувала в телефонному режимі, але й ті виконувала частково або не виконувала взагалі. З часом почала відкриватись, брала участь у розмовах та обговореннях, більш спокійно й розслаблено вела себе на уроках, проте часто сторонилась однокласників та спілкувалась лише із сестрою [PERSON] . Рівень навчання не змінювався. З 21 квітня 2021 року була зарахована до групи пришкільного інтернату. Колектив її прийняв тепло, до неї привітно відносяться вихованці, тим не менш спілкується в основному лише із сестрою. Стала набагато спокійнішою, стала більше посміхатись, рідше проявляє ознаки занепокоєння та тривожності. [PERSON] , 6 років та [PERSON] , 4 роки знаходяться постійно вдома, дошкільний навчальний заклад не відвідують. Під час спілкування не відповідають на запитання, взагалі ніколи не чули їхнього голосу, замкнуті, на контакт не ідуть. Батьки не займаються розвитком та виховання своїх малолітніх дітей. З 21 квітня 2021 року, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради, сім`я [PERSON] та [PERSON] стоїть на обліку, як така, яка перебуває в складних життєвих обставинах та взята під соціальний супровід. Також з`ясовано, що дана родина стояла на обліку, як така, яка перебуває в складних життєвих обставинах в 2011 році та 2019 році, в зв`язку з тим, що батьки не займались вихованням та навчанням дітей. Відповідно до листа від 21 квітня 2021 року №10, від 09 липня 2021 року №23 відділу соціального захисту населення Кегичівської селищної ради надійшло повідомлення від СПД № 1 відділення поліції № 1 Красноградського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області про факт вчинення домашнього насильства. Працівниками Служби було відвідано родину та з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинили сварку та виник конфлікт між ними, коли діти перебували в будинку. З батьками були проведені бесіди щодо попередження домашнього насильства та ведення здорового способу життя, належного виконання ними батьківських обов`язків. Також працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради було відредаговано на доповідний лист Комунального закладу «Бесарабівська гімназія» Кегичівської селищної ради від 27 травня 2021 року № 01-25/114 щодо поганого самопочуття [PERSON] та відвідано родину того ж дня. [PERSON] протягом трьох днів відмовлялася приймати їжу, зовсім не йшла на контакт. У понеділок, 24 травня 2021 року, поскаржилася на погане самопочуття, головний біль, при первинному обстеженні було виявлено підвищений тиск (130/85). Мати відмовилася везти доньку в лікарню та написала офіційну відмову. Працівниками Служби [PERSON] була відвезена до КНП КСР «Кегичівська ЦРЛ» на прийом до лікаря-невропатолога, яка встановила діагноз: легкий депресивний епізод та призначила лікування. Інну було взято на диспансерний облік та надано направлення на консультацію до дитячого психіатра в КЗОС «ОКЛ-ЦЕМД та МК». Але мати так і не відреагувала на рекомендації лікаря та не зайнялася лікуванням доньки. Службою у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради було організовано 03 червня 2021 року виїзне засідання в с. Павлівка стосовно сім`ї [PERSON] та [PERSON] . З батьками проведені профілактичні бесіди щодо належного виховання та утримання дітей, забезпечення потрібного медичного огляду дітей, їх нормального розвитку, надано шанс змінити відношення до своїх дітей та надано тижневий термін щодо виправлення ситуації. Але ситуація в родині на краще не змінилася. Фахівцем із соціальної роботи І категорії Служби у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради за плановими перевірками було відвідано родину десять разів з метою налагодження міжособистісних відносин в родині, покращення житлово-побутових умов проживання та належного виховання дітей. Проводилися бесіди щодо відповідальності батьків забезпечувати матеріальні та педагогічні умови для духовного, морального, інтелектуального й фізичного розвитку дітей. Надавались рекомендації щодо ведення здорового способу життя, покращення матеріального становища, забезпечення дітей повноцінним харчуванням, одягом, шкільним приладдям та належними умовами для навчання та проживання. У [PERSON] постійні непорозуміння з [PERSON] та [PERSON] , вона лише находить спільну мову з [PERSON] . [PERSON] провокує своїх сестер, вони постійно сваряться та б`ються, між ними постійні конфлікти. 11 червня 2021 року під час обстеження було встановлено, що між матір`ю та [PERSON] знову виник конфлікт. Зі слів [PERSON] мати її вигнала з дому і вона пішла до бабусі в сусіднє село Павлівка та викликала поліцію. В ході розмови працівниками Служби було з`ясовано, що [PERSON] посварилась не з матір`ю, а з старшим братом [PERSON] і сама втекла з дому. 02 липня 2021 року під час відвідування родини, було встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] пішли з дому 30 червня 2021 року в село Павлівка, і проживають в покинутому домоволодінні. Під час спілкування з [PERSON] з`ясовано, що [PERSON] зловживає спиртними напоями і тому він її вигнав з дому. 06 липня 2021 року [PERSON] разом з [PERSON] продовжували проживати в покинутому домоволодінні. Умови проживання в жахливому стані та не придатні для проживання. З продуктів харчування в наявності тільки картопля. Зі слів матері її побив співмешканець [PERSON] та син [PERSON] та вигнали з дому. Повертатися додому мати не планувала в найближчий час, вона не переймалася, що вдома залишились діти. Було обстежено і умови проживання дітей в селі Писарівка, діти були вдома самі, батько був на роботі. Вихованням, навчанням, розвитком дітей ніхто не займається та не цікавиться. Продуктів харчування в наявності майже не було, повноцінним харчування діти не забезпечені та умови проживання в неналежному стані. Відповідно інформації Кегичівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року №01-19/23/2021 в провадженні суду перебували справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 184 ч. 1 КУпАП та [PERSON] за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. За наслідками розгляду матеріалів справ: - 09 червня 2021 року прийнято рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 184 ч. 1 КУпАП у виді попередження; - 09 червня 2021 року прийнято рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП у виді штрафу 255,00 грн. Виходячи з наведеного, та беручи до уваги інтереси неповнолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Позиція відповідачів. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не скористалися своїм правом та не подали в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подала зустрічний позов. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 06 серпня 2021 року представник позивача звернулась до Кегичівського районного суду Харківської області з позовом. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 06 серпня 2021 року судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання на 28 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 19 жовтня 2021 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, окрім того: представник позивача - позовні вимоги підтримує в частині вимог, не заперечує щодо питання про відібрання дітей, оскільки дійсно вважає важливо надати шанс батькам [PERSON] та [PERSON] ; відповідачі [PERSON] та [PERSON] - позовні вимоги визнають частково, просять не позбавляти батьківських прав, та не заперечують щодо відібрання дітей на час їх виправлення, вважають, що можуть це зробити бо бажають проживати з дітьми однією родиною; третя особа - позовні вимоги підтримує частково, просить не позбавляти відповідачів батьківських прав, проти відібрання дітей не заперечує, вважає, що можна надати шанс родині. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2008 року народження, актовий запис №06, серії [NUMBER] від 16 листопада 2007 року, актовий запис №05; серії [NUMBER] від 16 жовтня 2008 року, актовий запис №08; серії [NUMBER] від 20 травня 2015 року, актовий запис №05; серії [NUMBER] від 16 лютого 2017 року, актовий запис №01 та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (копії, а.с. 13-20). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2015 року, актовий запис №05; серії [NUMBER] від 16 лютого 2017 року, актовий запис №01 (копія, а.с. 15-16). Відповідно до характеристики від 07 квітня 2021 року №63 старости села Павлівка, села Калюжине, села Новоіванівка, села Писарівка, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде себе неадекватно та конфліктно, зловживає алкогольними напоями, довгий час ніде не працює. З місця навчання дітей на неї надходять скарги, про те, що вона не займається навчанням та вихованням старших дітей (копія, а.с. 22). Відповідно до характеристики від 29 червня 2021 року № 03-65/11/113 старости села Павлівка, села Калюжине, села Новоіванівка, села Писарівка, [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. В сім`ї постійні конфлікти з дітьми, веде себе неадекватно та конфліктно з представниками служб. Іноді зловживає спиртними напоями (копія, а.с. 23). Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї [PERSON] та висновків потреб сім`ї від 01 квітня по 05 квітня 2021 року батьки не виконують свої батьківських обов`язки, тобто не купують одяг новий, відсутні іграшки, книги, постільна білизна, засоби особистої гігієни. Зі слів дітей їдять тільки суп без м`яса та макарони. З дітьми не займаються навчанням, діти занедбані та недоглянуті. Боячись батьків діти часто тікають з будинку бо мама б`є (копії, а.с.28-36). Згідно витягу з протоколу №02 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради від 21 квітня 2021 року поставлено на облік сім`ю [PERSON] та [PERSON] , як таку яка перебуває в складних життєвих обставинах та взято під соціальний супровід (копія, а.с. 37-38) Відповідно до розпорядження Кегичівської селищної ради № 119 від 21 квітня 2021 року влаштовано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , до групи пришкільного комунального закладу «Бесарабівська гімназія» Кегичівської селищної ради (копія, а.с 41). Відповідно до повідомлення про факт вчинення домашнього насильства № 10 від 21 квітня 2021 року, 11 квітня 2021 року в [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , вчинив насильство психологічного характеру над донькою [PERSON] , [INFO] (копія, а.с.42). Відповідно до інформації Комунального закладу «Бесарабівська гімназія» Кегичівської селищної ради про стан навчання та виховання [PERSON] та [PERSON] від 27 травня 2021 року № 01-24/112, дівчата навчаються в гімназії з 01 вересня 2020 року. [PERSON] зарекомендувала себе, як не дисциплінована, неуважна та нестаранна учениця. Байдужа до навчання, майже ніколи не виконує домашні завдання. Негативно реагує на зауваження. Замкнена, недисциплінована, дуже важко йде на контакт з класним керівником та однокласниками. Поведінка дівчини викликає занепокоєння: не грається і не спілкується з іншими дітьми з групи пришкільного інтернату, негативно реагує на питання учнів про себе. Часто відмовляється від їжі, мотивуючи, що не голодна. За час перебування в групі пришкільного інтернату ні з ким не зблизилася, товариських відносин не підтримує. Може допустити грубе висловлювання відносно своєї сестри [PERSON] , навіть може вдарити. [PERSON] байдужа до навчання, пасивна та педагогічно запущена. Перший час була доволі замкнутою до спілкування з однолітками та іншими здобувачами освіти закладу, майже не розмовляла з власної ініціативи, не проявляла зацікавленості у спілкуванні з однокласниками. Мало посміхалась, була напруженою та відлюдькуватою. Про свою сім`ю та батьків нічого не розповідала. На уроках була пасивна, часто не виконувала домашні завдання, до навчання відносилась байдуже, не мала мотивації до навчання. Під час дистанційного навчання на період карантину, не мала доступу до інтернету, тому деякі завдання отримувала в телефонному режимі, але й ті виконувала частково або не виконувала взагалі. З часом почала відкриватись, брала участь у розмовах та обговореннях, більш спокійно й розслаблено вела себе на уроках, проте часто сторонилась однокласників та спілкувалась лише із сестрою [PERSON] . Рівень навчання не змінювався. (копія а.с. 26-27). Згідно доповідної від 27 травня 2021 року №01-25/114 Комунального закладу «Бесарабівської гімназії» Кегичівської селищної ради 24 травня 2021 року [PERSON] поскаржилася на погане самопочуття й головний біль, при первинному обстеженні було виявлено підвищений тиск (130/85). Відмовлялась від харчування, мала погане самопочуття (копія, а.с.45) Відповідно до довідки [PERSON] , 2007 року народження взята на диспансерний облік 27 травня 2021 року, з діагнозом легкий деприсивний стан F.32.00 (копія, а.с.48) Відповідно до затвердженого висновку Виконавчого комітету Кегичівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та позбавити батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] стосовно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також в судовому засіданні було досліджено копії паспорту, коду [PERSON] , [PERSON] , акти оцінки потреб сім`ї та акти обстеження житлово-побутові умови проживання [PERSON] . Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно до ч.1, ч.3 ст.170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічними висновками керувався КЦС ВС й у постановах від 28 листопада 2018 року № 718/337/17 та від 16 січня 2019 року №465/3694/14-ц. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачі не забезпечили своїм дітям належні умови для проживання та виховання. Таким чином, суд, виходячи з аналізу викладених обставин справи, тривалості існування негативних для розвитку дітей обставин, відсутності змін у ставленні батьків до виконання своїх обов`язків, вважає, що розлучення їх з дітьми у даному випадку є необхідним в інтересах самих дітей з метою забезпечення належних умов їх проживання, навчання і медичного догляду. Однак враховуючи, що відповідачі проявляють інтерес до дітей, суд вважає, що позбавлення батьківських прав на даний час є недоцільним заходом та відповідачам необхідно надати час для впорядкування свого життя та створення необхідних умов для виховання та розвитку дітей. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування тимчасового заходу у вигляді відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, який здійснюється на підставі статті 170 СК України в якнайкращих інтересах дітей з метою охорони їх фізичного та психічного здоров`я, забезпечення нормального розвитку та права на освіту, а не позбавлення батьківських прав, що є крайнім заходом. Тому відібрання дітей від батьків є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребують інтереси дітей на зростання у безпечному середовищі. Розлучення батьків з дітьми не перешкоджає їм відвідувати дітей у закладі, де вони перебувають, тому сімейні зв`язки не будуть розірвані. Також суд зауважує, що відповідачі матимуть право звернення до суду з позовом про повернення їх дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному їх вихованню (зміна ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за дітьми, забезпечення належного матеріального забезпечення дітей). Тому природнє бажання відповідачів виховувати своїх дітей може бути поновлене за певних умов. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави, підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial