Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач ХНУВС звернувся\~до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, повязані з утриманням в сумі 41250,42 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 06.09.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року №403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання «рядовий поліції». Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року №33 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУ МВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016 року №317 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 7 ЗУ «Про Національну поліцію». 01.09.2010 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідач повинен відшкодувати витрати пов»язані з його утриманням в розмірі 41250,42 грн. Станом на день звернення до суду суму не відшкодовано. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 06.09.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року №403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання «рядовий поліції». Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року №33 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУ МВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію» [PERSON] з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєно спеціальне звання «лейтенанта поліції». Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016 року №317 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 7 ЗУ «Про Національну поліцію». 01.09.2010 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі в органах внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов»язаний відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого постановою КМУ від 01.03.2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпусти та у зворотньому напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості споживчих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Як вбачається з довідки розрахунком витрат, пов»язаних з утриманням курсанта, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов»язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 41250,42 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Таким чином стягненню підлягає сума витрат, пов»язаних з утриманням в сумі 41250,42 грн., суд задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved