Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Дашко В.М., який діє на підставі довіреності від 28.08.2020 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 32 047, 65 грн. Предметом спірних правовідносин між сторонами є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа перебувала в провадженні судді Цвітайло П.В. У зв`язку із тим, що суддя Цвітайло П.В. на підставі рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення [PERSON] з посади судді Котелевського районного суду Полтавської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 23.09.2021 року № 2023/0/15-21 та наказу Котелевського районного суду Полтавської області № 08-ос/с від 23.09. 2021 року, відраховано зі штату Котелевського районного суду Полтавської області 23 вересня 2021 року у зв`язку з відставкою. Згідно розпорядження керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області № 25 від 27.09.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи (а.с. 73-74). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим по справі суддю Мальцева С.О.(а.с. 71-72). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області (суддя Мальцев С.О.) від 28.09.2021 року справу прийнято до свого провадження(а.с. 75-76). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представник позивача в позовній заяві просить суд розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с 4, 61). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. В повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 05.10.2021 року (а.с. 78), зазначено що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. При цьому, відповідно до ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2021 року виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 80-82). Клопотань, заперечень чи заяви про відкладення розгляду справи від [PERSON] на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило. Згідно відмітки в паспорті громадянина України та адресної довідки Котелевської селищної ради Полтавської області відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32-33, 65). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), в зв`язку з чим відповідно до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 84-85). Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1-85) приходить до переконання, що позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» підлягають до частково задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» має статус юридичної особи і входить до банківської системи України, що підтверджується світлокопіями статуту, копією банківської ліцензії та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 35-39). Відповідно до п. 1.7. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» . Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват Банк», де підписала заяву б/н від 26.08.2008 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 20-21). Позивачем перераховані кошти обумовлені договором. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 17.08.2021 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по укладеному договору від 26.08.2008 року становить 32 047,65 грн., яка складається з наступного: 29 834,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 213,35 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит (а.с. 6-17). Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає договір про надання банківських послуг (а.с. 20-21). Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 26.08.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості (а.с. 6-31). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність законних підстав для повного задоволення позову . Таким чином, враховуючи правові норми чинного законодавства суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредит в розмірі 32 047,65 грн.. Задовольняючи позовні вимоги позивача - Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до відповідача - [PERSON] , про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved