Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› Гребенюк О.С., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 11.08.2020 року за № 3084-К-Н-О, діючи в інтересах позивача, звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 116190,98 грн. за кредитним договором б/н від 26.04.2012 року. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.04.2012 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку з встановленим банком кредитним лімітом, який в процесі користування карткою був встановлений в сумі 4000,00 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит. У порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 07.09.2020 року має заборгованість - 116190 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3171,15 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 111222,93 грн.; нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1796,90 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 15.07.2020 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. (а.с. 4, 50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву від 25.01.2021 року з проханням розглянути справу без його участі у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Крім того, у вказаній заяві відповідач вказав, що позовні вимоги визнає частково в частині стягнення з нього заборгованості в розмірі 3171,15 грн. Щодо стягнення з нього заборгованості за відсотками та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в цій частині позовні вимоги не визнає та заперечує з приводу їх задоволення. Також додатково відповідач повідомив, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг його не ознайомлювали та він їх не підписував. ( а.с. 78-79 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до заяви від 26.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого на кредитну картку кредитного ліміту. Надання банком кредитних коштів відповідачу, користування відповідачем кредитною карткою, використання відповідачем кредитних коштів у розмірі кредитного ліміту, визначеного позивачем, підтверджено випискою по рахунку відповідача станом на 07.09.2020 року. Факти встановлення кредитного ліміту в сумі 4000 грн. та зменшення кредитного ліміту підтверджені довідкою банку. Також довідкою банку підтверджений факт перевипуску 06.12.2013 року, 20.05.2017 року кредитної картки з встановленим строком дії картки - травень 2021 року (а.с.5-7, 8,9,). Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив, що заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи Банку складають між банківською установою та відповідачем договір про надання банківських послуг. Дослідженням заяви на отримання кредиту від 26.04.2012 року встановлено, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. (а.с.10) До заяви на підтвердження вимог банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт « Універсальна, 30 днів пільгового періоду » «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. (а.с.11, 12-35 ). Згідно з наданим банком розрахунком по кредитному договору № б/н від 26.04.2012 року загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 07.09.2020 року становить 116190 грн 98 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3171 грн 15 коп., несплачених процентів - 111222 грн 93 коп.. та нарахованої пені - 1796 грн 90 коп. ( а.с. 5-7 ). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 26.04.2012 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту, стягнути проценти та неустойку за несвоєчасну сплату кредиту. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, містять умови про: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. Вказані надані позивачем документи не містять підпису відповідача про ознайомлення з їх змістом. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка документів, зроблена позивачем, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Велика Палата Верховного Суду у правовій позиції, висловленій 03 липня 2019 року при розгляді цивільної справи №342/180/17 (провадження 14-131цс19) дійшла правового висновку про те, що у такому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (в даному випадку - 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, які не містять підпису відповідача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При розгляді цивільної справи №342/180/17 (провадження 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що з огляду на положення ч.6 ст.81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку процентів та неустойки за недотримання умов кредитного не можуть вважатись такими, що підтверджені доказами справи. Тому не вбачається законних підстав вважати обґрунтованими вимоги банку стягнути такі нарахування. Таким чином, вимоги банку щодо стягнення з відповідача процентів та неустойки за кредитним договором від 26.04.2012 року, суд вважає недоведеними. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що у зв`язку з неповерненням відповідачем грошових коштів у належному розмірі стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати, понесені банком на сплату судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial