Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло та судового рішення квартира [ADDRESS] передана у спільну сумісну власність їй та її чоловіку [PERSON]. 29.06.2015 року [PERSON] помер у м. Суми. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, в тому числі частку у квартирі. Вона є єдиним спадкоємцем померлого за законом, яка прийняла спадщину. В даний час вона не може оформити свої спадкові права з тієї причини, що [PERSON] не зареєстрував свої право власності на квартиру після прийняття судового рішення. Тому просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру та визнати за нею право власності на спірну квартиру. В судовому засідання позивач свій позов підтримала. Інші сторони повідомлені про час та місце розгляду справи, але до суду не зявилися. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право власності (а.с. 10) та Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.05.2015 року (а.с. 11) власниками квартири [ADDRESS] є позивач та [PERSON], якій є чоловіком позивача. Вказана квартира перебуває у їх спільній сумісній власності і частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. 29.06.2015 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі 1/2 частину спірної квартири.Спадкоємцем померлого за законом, яка прийняла спадщину є позивач у даній справі дружина померлого. Вказані вище обставини підтверджуються: копією спадкової справи, копією свідоцтва про одруження, довідкою з місця проживання померлого. Також встановлено, що позивач, яка є єдиним спадкоємцем та яка має право на спадщину, не може оформити свої спадкові права на частку у спірній квартирі, оскільки спадкодавець не провів державну реєстрацію свого права власності на спірне нерухоме майно. Так, з постанови нотаріуса від 22.01.2016 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ( у вигляді частки квартири [ADDRESS]) після смерті [PERSON] з підстав не подання належних правовстановлюючих документів (Рішення суду, яким встановлений факт належності правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано в реєстрі прав на нерухоме майно). Щодо вимоги позивача про визнання права власності на усю квартиру суд вважає за необхідне зауважити, що у звязку зі смертю [PERSON] у позивача, як спадкоємця померлого якій прийняв спадщини, виникло право на спадщину у вигляді ? частини квартири. Інша ? частина спірної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло і ніхто не заперечує право власності позивача на цю частку квартири. Будь-яких доказів на підтвердження наявності спору щодо цієї частки квартири суду позивачем не надано. Правовідносини склалися між сторонами витікають цивільних, що повязанні з спільним володінням майном та спадкуванням майна, вони врегульовані ст. ст. 368, 370, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України. Таким чином, суд вважає що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з визначенням часток у праві власності на квартиру [ADDRESS]в розмірі 1/2 частині кожному з співвласників та визнання за позивачем право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial