Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що з 21.07.1986 р. по 12.07.2001 р. перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», з 02.08.2001 р. по 07.08.2013 р. перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 07.08.2013 р. звільнений з ДП «Завод ОБВТ» за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Працював за професією коваль на молотах і пресах. Внаслідок обстеження йому були встановлено основний діагноз - хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст., захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму, супутній діагноз - ХОЗЛ І ст. у фазі нестійкої ремісії, емфізема легень, легенева недостатність І ст. НЦД по змішаному типу, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, стадія нестійкої ремісії, хронічний фаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці, здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкості праці та в умовах несприятливого мікроклімату, що свідчить про те, що роботодавці не забезпечили виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці. 18.10.2016 р. йому встановлено 25% ступеня втрати працездатності, також, встановлена потреба у слуховому апараті. Зазначає, що отримані професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його неповноцінною людиною він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Стан його здоров'я погіршується, змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, однак поліпшення не настає. Всі одержувані кошти витрачає в основному на ліки. Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» 14000 грн. та з дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» 11000 грн. на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Сумське НВО» будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, надала заперечення, згідно яких просила розгляд справи проводити без участі їх представника, в обґрунтування заперечень зазначила, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди. Отримання позивачем професійних захворювань говорить лише про можливість заподіяння йому моральної шкоди, а не констатує такий факт. Під час укладання трудового договору, ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» проінформувало [PERSON] про умови праці та про наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів. Погоджуючись на запропоновані позивачу умови праці, він усвідомлював можливі негативні наслідки для свого здоровя, а також в повній мірі несе солідарну відповідальність за їх настання. Просила розгляд справи проводити без участі їх представника. У судовому засіданні представник відповідача ДП «Завод ОБ та ВТ» [PERSON] позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити, підтримала заперечення іншого представника відповідача. Зазначила, що позивач отримав професійне захворювання не лише внаслідок невиконання норм з охорони праці відповідачем, але і невиконання відповідних норм позивачем. Зазначила, що погоджуючись на доведені йому умови праці усвідомлював можливі негативні наслідки для свого здоровя. Відповідач зобовязання по забезпеченню [PERSON] засобами індивідуального захисту виконав, але вони не ефективно використовувались позивачем у своїй праці. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 21.07.1986 р. по 12.07.2001 р. працював ковалем на молотах та пресах у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», з 02.08.2001 р. по 07.08.2013 р. працював ковалем на молотах та пресах у Дочірньому підприємстві «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 38 КзПП України (а.с. 6-7). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 4 від 18.09.2014 р. встановлено, що професійне захворювання [PERSON] хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. - основний діагноз, ХОЗЛ І ст. у фазі нестійкої ремісії, емфізема легень, легенева недостатність І ст. НЦД по змішаному типу, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, стадія нестійкої ремісії, хронічний фаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки - супутній діагноз виникло у звязку з тривалою роботою в шкідливих умовах праці, недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту (п.16). Причина професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкої праці та в умовах несприятливого мікроклімату по ПАТ «СМНВО» та по ДП «Завод ОБ та ВТ» (п.17). Начальнику цеху № 31 [PERSON] ДП «Завод ОБ та ВТ» запропоновано постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум, позначити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА), постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня шуму, пилу та загазованості засобами індивідуального захисту органів слуху та дихання, здійснювати контроль за їх використанням. У п. 19 зазначено, що адміністрацією ПАТ «СМНВО» в період з 1986 р. по 2001 р. та адміністрацією ДП «Завод ОБ ВТ» в період з 2001 р. та 2013 р. порушено загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони, санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку (а.с. 8). 28.10.2014 р. [PERSON] пройшов первинний огляд МСЕК і йому встановлено 20 % втрати професійної працездатності до 01.11.2015 р. (а.с. 18-21). З виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 08-06/861 вбачається, що з 29.08.2016 р. по 19.09.2016 р. [PERSON] перебував на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету. Внаслідок обстеження йому встановлений основний діагноз: хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст., захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму, вперше встановлено ППЛЕК 28.08.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз: ХОЗЛ І ст. у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень. Легенева недостатність І ст. НЦД по змішаному типу. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, стадія нестійкої ремісії. Хронічний фаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки (а.с. 10). 29.09.2016 р. при повторному переогляді [PERSON] встановлено 25 % втрати професійної працездатності до 01.10.2018 р., встановлено потребу у слуховому апараті (а.с. 9, 22-25). Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачами отримав професійне захворювання, що в свою чергу негативно вплинуло на його стан здоров'я від чого він зазнав моральних страждань. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] у період з 21.07.1986 р. по 12.07.2001 р. працював у Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» та у період з 02.08.2001 р. по 07.08.2013 р. працював у Дочірньому підприємстві «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» ковалем на молотах і пресах. Професійне захворювання позивач отримав у звязку з проведенням робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкої праці та в умовах несприятливого мікроклімату та саме адміністрацією ПАТ «СМНВО» в період з 1986 р. по 2001 р. та адміністрацією ДП «Завод ОБ ВТ» в період з 2001 р. та 2013 р. порушено загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони, санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку та йому встановлена потреба у слуховому апараті. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримав внаслідок незабезпечення адміністрацією ПАТ «СМНВО» та адміністрацією ДП «Завод ОБ ВТ» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя, який постійного погіршується, від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцями. З огляду на викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, зокрема необхідність придбання слухового апарату, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди у розмірі 7000 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до періоду роботи у шкідливих умовах: з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» за період з 1986 р. по 2001 р. - 15 років у розмірі 3892 грн. (що становить 55,6% роботи в умовах підвищеного рівня виробничого шуму) з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» за період з 2001 р. по 2013 р. за 12 років у розмірі 3108 грн. (що становить 44,4% роботи в умовах підвищеного рівня виробничого шуму). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує в дольовому порядку на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. пропорційно до задоволених вимог: з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» - 355 грн. 84 коп., з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» - 284 грн. 16 коп.

Outcome: partial