Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник [PERSON] адвокат Волочнюк М.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 18300 грн, 3% річних 102 грн, інфляційні втрати 183 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.06.2020 відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 18300 грн. з приводу чого написав розписку та зобов`язався повернути кошти до 30.09.2020. Відповідач не повернув позивачу кошти в зазначений строк, внаслідок чого виникла заборгованість. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій позовну заяву підтримав, справу просив розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до розписки від 10.07.2020, [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 30.06.2020 грошові кошти в розмірі 18300 грн. [PERSON] зобов`язався повернути кошти до 30.09.2020 сплачуючи щомісячно по 6100 грн. Позичені кошти відповідач не повернув позивачу у строк до 30.09.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість з 3 відсотків річних та інфляційних втрат. З розрахунку наданого позивачем, з яким погоджується суд, заборгованість з трьох відсотків річних з 01.10.2020 по 07.12.2020 складає 102 грн, інфляційні втрати за жовтень 2020 183 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано інших даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за розпискою. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1049 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 18.09.2013 року у справі №6-63 цс 13 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. За правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 08 червня 2016 року (справа № 6-1103цс16), письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. До того ж відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості за розпискою від 10.07.2020 з урахуванням індексу інфляції, 3% річних становить 18585,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved