Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачсвої вимоги мотивує тим, що їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. З 22.07.1993 року по 22.08.2014 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Разом з [PERSON] в квартирі мешкає та зареєстрований та їх син [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі не мешкають. Оскільки з колишнім чоловіком вона не веде спільного господарства, а син проживає разом з нею, просить суд постановити рішення, яким встановити порядок користування таким чином: виділити їй приміщення № 5 - кімнату площею 17.1 кв. м. з балконом 2.8 кв. м., виділити в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] приміщення № 6 - кімнату площею 17.1 кв. м з балконом, площею 2,8 кв. м, приміщення № 7 - кімнату площею 10.4. кв. м, приміщення № 1 - коридор площею 7,4 кв. м, приміщення № 2 - вбиральню площею 1.1. кв. м, приміщення № 3 - ванну площею 2.1. кв. м, приміщення № 4 - кухню площею 4.8. кв. м, приміщення № 8 - вбудовану шафу площею 0,4 кв. м залишити в загальному користуванні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились,про день та час розгляду справи повідомлені, в своїх заявах просять справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнали, пояснення надані в процесі слухання справи підтримують. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9). Згідно свідоцтва про право власності на житло вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а. с. 4/ Вказана квартира має загальну площу 60,4 кв. м., складається з 3-х кімнат житловою площею 44,6 м кв. в тому числі 1-а кім. - 17,1 м кв., 2-а кім. - 17,1 м кв., 3-тя кім. -10,4 м кв., кухня 4,8 м кв., ванна кімната площею 2,1 м кв. ,вбиральні 1,1 м кв., коридору 7,4 м кв., вбудованої шафи 0,4 м кв., що підтверджується копією технічного паспорту ( а. с.5-6). [PERSON] та [PERSON] - колишнє подружжя, шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Зарічного районного суду м. суми від 22.08.2014 року ( а.с.7). Відповідно до ст. 370 ч.2, 372 ЦК України у разі поділу майна що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Сторони ведуть окреме господарство, мають відокремлений бюджет. Фактично вони являються двома різними родинами, які мешкають в одній квартирі, відповідач [PERSON] мешкає окремо, що підтверджується поясненнями, наданими нею в судовому засіданні, факт окремого проживання відповідача [PERSON] також не оспорюється сторонами. Між сторонами виникають конфлікти з приводу користування житлом. Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці. Постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані ті інші жилі приміщення з самостійними виходами. У протилежному випадку може буди встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлення порядку користування квартирою шляхом виділення сторонам конкретних кімнат та залишення кухні, коридору, санвузлу в загальному користуванні, не суперечить вимогам закону та відповідає інтересам сторін. До того ж сторони не заперечують проти вирішення наявного спору таким шляхом. Так вищевказані кімнати є окремими ізольованими приміщеннями, розмір жилої площі, що припадає на одну особу, не менше встановленого для надання одній особі та максимально відповідає частці кожного.

Outcome: approved