Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Служба швидкого кредитування» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. 31.10.2012 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого останній зобовязався відповідати за виконання [PERSON] кредитних зобовязань, що виникли з Кредитного договору № 22520 від 31.10.2012 укладеного між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] Остання отримала кредит у розмірі 300 грн. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 84 грн. Станом на 29.08.2015 року заборгованість [PERSON] становить 8209,92 грн. з яких: 300 грн. основний борг; 7909,92 грн. відсотки за договором та пеня. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 8159,92 грн. та судові витрати та стягнути з поручителя [PERSON] суму боргу у розмірі 50 грн. та судові витрати. Представник позивача ТОВ «Служба швидкого кредитування» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача ТОВ «Служба швидкого кредитування», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.10.2012 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22520, відповідно до якого остання отримала кошти у розмірі 300 грн. строком до 13.11.2012 року. Відповідно до п.3.3 кредитного договору № 22520, позичальник зобов'язався повернути кредит у розмірі, вказаному у п.1.2. даного договору, а також сплатити проценти у розмірі 140 гривень, нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом - 384 гривень, у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. На підставі п.п. 6.1, 6.2. кредитного договору № 22520, у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до Позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п. 6.2. Договору. За порушення строків повернення кредиту сплачувати Кредитодавцю неустойку з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне повернення суми кредиту та/чи плати за користування кредитом штраф у розмірі 50 % від суми кредиту та пеню з розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. Станом на 29.08.2015 року заборгованість [PERSON] становить 8209,92 грн. з яких: 300 грн. основний борг; 7909,92 грн. відсотки за договором та пеня. Згідно з п.3.1 кредитного договору № 23431, розмір процентів, які повинен сплатити позичальник, становить 2 (два) % за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). 31.10.2012 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого у разі порушення Боржником зобовязання, забезпеченою порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.3. Договору поруки, Поручителем забезпечується виконання зобовязання боржником частково. Передбачена Договором відповідальність перед Кредитором обмежується загальною сумою 50 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення, параграфу 1 (які регулюють відносини позики) глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 зазначеної глави і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved