Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Струмок» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та визнання права власності на посіви озимої пшениці, що є врожаєм. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Струмок» здійснює господарську діяльність з товарного сільськогосподарського виробництва на території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. В оренді Товариства на підставі чинних договорів оренди знаходяться земельні ділянки, в тому числі: - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV- МК № 040975, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300026; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IY-MK № 040978, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300023; - площею 2,755 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021052, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №04048400035; - площею 2,755 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021254, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №04048400036; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040981, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300021; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040980, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300022; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II -М № 044495, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300020; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040977, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300024; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 548004, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300025. Зазначені земельні ділянки загальною площею 44,08 га є суміжними та обробляються позивачем єдиним масивом. У липні 2014 р. відповідач [PERSON] із залученням сільськогосподарської техніки самовільно обробив вказані земельні ділянки та засіяв їх озимою пшеницею. ТОВ «Струмок» з заявою про вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч.1 ст.356 КК України, звернулося до Доманівського РВ УМВС. За даним фактом відкрите кримінальне провадження №12014150210000639. На прохання Товариства про звільнення відповідачем самовільно зайнятих ділянок, що перебувають в оренді позивача, [PERSON] не відреагував, використання земельних ділянок не припинив, намагався зібрати урожай з них. За захистом своїх порушених прав як землекористувача позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив: витребувати зазначені земельні ділянки з незаконного володіння відповідача, зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні земельними ділянками, визнати за Товариством право власності на посіви озимої пшениці, що є врожаєм, на вказаних земельних ділянках. У ході судового розгляду позивач позовні вимоги уточнив: просив зобовязати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, припинення блокування власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт та збиранні врожаю; визнати за позивачем право власності на 106,86 т озимої пшениці, зібраної з зазначених земельних ділянок. У частині зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить [PERSON], позивач від позову відмовився. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Суду пояснив, що позивач на підставі чинних до теперішнього часу договорів оренди користується девятьма спірними земельними ділянками. Свій обовязок, як орендар, виконує належним чином. У серпні 2014 р. відповідач [PERSON], не маючи жодної правової підстави, самовільно обробив вказані земельні ділянки, засіяв їх озимою пшеницею та влітку 2015 р. намагався зібрати урожай з них. Зважаючи на те, що право землекористувача, що користується землею у відповідності до чинного законодавства, є непорушним та підлягає захисту, а особа, яка його порушила несе відповідальність встановлену законом, відповідач не може претендувати на будь-яке відшкодування понесених при обробітку та посіві затрат. З цих підстав просив про повне задоволення заявлених вимог. Зазначив, що урожай зібраний позивачем, після його зібрання відповідач перешкод не чинить. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. У судових дебатах просив про відшкодування позивачем понесених ним затрат у звязку з обробітком землі. Суду пояснив, що у 2014 р. до нього звернулися мешканці с.Козубівка: [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з проханням обробітку належних їм земельних ділянок. Люди пояснювали, що їхні земельні ділянки використовує [PERSON] (керівник ТОВ «Струмок»), проте будь-які договори з ним не укладалися, землю йому вони не передавали. За домовленістю з людьми він за власний рахунок обробив їхні земельні ділянки та засіяв пшеницею, люди з ним повинні були розрахуватися після збирання врожаю. Земельну ділянку, належну [PERSON], не обробляв. Зібрати врожай йому завадило ТОВ «Струмок». На його думку, позивач неправомірно використовує земельні ділянки, так як договірних відносин з людьми у позивача немає. Примірників договорів люди, які зверталися до нього, не мають. Стверджував, що не обробляв земельну ділянку, належну [PERSON], оскільки перед обробітком визначав межі земельних ділянок: запрошував з м. Миколаєва відповідних фахівців. Допитаний у судовому засіданні за клопотанням відповідача [PERSON] свідок [PERSON] суду пояснив, що він є власником двох земельних ділянок на території Козубівської сільської ради. Земельними ділянками користується ТОВ «Струмок». Він отримує орендну плату у вказаному господарстві. Так як його не влаштовує те, як використовує земельну ділянку позивач: добрива не вносить, правил сівозміни не дотримується, розмір орендної плати є малим, у звязку з чим він змушений купувати зерно для власного господарства, він вирішив віддати свою земельну ділянку іншому фермерові. У звязку з чим звернувся до [PERSON] та передав землю йому. Чинного договору оренди з ТОВ «Струмок» не існує, так як він укладав його на 5 років, а позивач дописав цифру 1, чим збільшив строк дії. Примірника договору у нього немає і ніколи не було. До суду з приводу розірвання договору оренди він не звертався. Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ТОВ «Струмок» на підставі договорів оренди, копії яких є в матеріалах справи, користується земельними ділянками: - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV- МК № 040975, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300026; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IY-MK № 040978, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300023; - площею 2,755 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021052, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №04048400035; - площею 2,755 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 021254, передана в оренду на підставі договору оренди від 5 січня 2010 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 02.08.2010 р. за №04048400036; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040981, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300021; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040980, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300022; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II -М № 044495, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300020; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-MK № 040977, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300024; - площею 5,51 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 548004, передана в оренду на підставі договору оренди від 1 березня 2005 р., зареєстрованого у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 13.03.2006 р. за №040601300025. Згідно інформації Відділу Держземагенства у Доманівському районі за №19-28-0.4-3898/2-15 від 20.10.2015 р. договори оренди між ТОВ «Струмок» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є чинними на сьогоднішній день. 07.10.2014 р. до ЄРДР за №1201415020210000639 зареєстроване повідомлення ТОВ «Струмок» про самовільне захоплення фермером [PERSON] та обробіток земельних ділянок, що орендує позивач, зазначене підтверджене повідомленням Доманівського РВ УМВС за №44/3088 від 08.05.2015 р. Факт обробітку та посіву земельних ділянок, за виключенням земельної ділянки, належної [PERSON], підтвердив відповідач [PERSON], що в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Заперечуючи факт обробітку земельної ділянки, належної [PERSON] відповідач посилався на те, що з нею у нього домовленості не було, її земельну ділянку він не обробляв. Представник позивача [PERSON] на підтвердження фактичного обробітку земельної ділянки [PERSON] [PERSON] зазначав, що дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою [PERSON], що вбачається з викопійовки. Обробіток земельної ділянки [PERSON] визнає відповідач. Так як [PERSON] не визначав межі земельних ділянок на місцевості, земельну ділянку [PERSON] він обробив помилково вийшовши за межі земельних ділянок, обробіток яких був зроблений на прохання власників. Відповідач [PERSON] такі доводи представника позивача доказами не спростував. На підтвердження визначення ним меж належних доказів не надав. Зважаючи на розташування земельної ділянки [PERSON] відносно оброблених відповідачем, що підтверджене планом-схемою, суд погоджується з доводами представника позивача про обробіток зазначеної земельної ділянки відповідачем внаслідок виходу за межі. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мають місце відносини, пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 8 ст. 93 ЗК України). Таким спеціальним законом, що регулює орендні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є Закон України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон). Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, передбачених спеціальним законом, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно ст.125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Виходячи з зазначених норм, у відповідача [PERSON] на момент обробітку, засіву, збирання врожаю та час розгляду справи у суді, на відміну від позивача, відсутні законні підстави користування спірними земельними ділянками. Тобто його дії щодо використання земельних ділянок є їх самовільним зайняттям. Статтею 25 Закону визначені права та обовязки орендаря, зокрема: право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи. Пунктом «б» ч.1 ст.95 ЗК України визначене право власності землекористувача, якщо інше не передбачено законом або договором, на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію. Пунктом «а» ч.3 ст.152 ЗК України передбачений захист прав юридичних осіб на земельні ділянки шляхом визнання прав. У випадках самовільного зайняття земельних ділянок, останні підлягають поверненню власникам або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування, що передбачене ст.212 ЗК України. З наданих суду копій накладних, вбачається, що з земельних ділянок було зібрано загалом 101,86 т. зерна пшениці. Право власності на вказаний урожай у силу вищезазначених законодавчих норм підлягає визнанню за позивачем без відшкодування понесених відповідачем витрат. Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, припинення блокування власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт та збиранні врожаю задоволенню не підлягають з наступних підстав. На підтвердження блокування відповідачем власної чи залученої техніки ТОВ «Струмок» при проведенні необхідних сільськогосподарських робіт позивачем доказів не надано, а тому ця вимога не підлягає задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками шляхом припинення відповідачем особисто або з залученням третіх осіб ведення господарської діяльності з товарного сільськогосподарського виробництва на них, суд виходить з наступного. Зважаючи на положення ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.152 ЗК України землекористувач має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права, у тому числі і вимогою усунення будь-якого порушення його прав на землю. Позивач вказував, що відповідач [PERSON] обробив та засіяв спірні земельні ділянки, урожай з них зібраний ТОВ «Струмок», на даний час відповідач перешкод у користуванні не чинить, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельних ділянок відсутні. У задоволенні цих вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При предявленні позову позивач сплатив судовий збір за 18 позовних вимог у максимально визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі 3654 грн. та 121,80 грн. за заявою про забезпечення позову. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають в рахунок відшкодування судових витрат 3483,18 грн., в тому числі: 3361,38 грн. за задоволеними вимогами (3300 грн. х 101,86 т х 1% = 3361,38) та 121,80 грн. за забезпечення позову.

Outcome: partial