Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.06.2007 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони не можуть проживати разом через те, що між ними наявні суперечності, постійні сварки, не можуть спокійно вирішувати поточні проблеми, свідками чого є їхні діти. Після розірвання шлюбу, діти за спільною згодою з відповідачем будуть проживати разом з нею. Відповідач, будучи батьком дітей у добровільному порядку грошової допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд: розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягувати з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 15.06.2007 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 795 /а.с.8/. Подружжя мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6-7/. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідач [PERSON] працює ТОВ «Сумитеплоенерго». Оскільки, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду - 29.12.2016 р. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., а на користь позивача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved