Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач свої уточнені вимоги обґрунтовує тим, що 02.11.2012 р. між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 910.19281, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145873 грн. 00 коп. на купівлю транспортного засобу PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 02.11.2014 р., зі сплатою 4,99 % за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Станом на 08.06.2015 р. відповідач заборгованість за кредитним договором № 910.19281 від 02.11.2012 р. не погашає, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 211300 грн. 93 коп. з яких: 51273 грн. 85 коп. - прострочений борг; 28353 грн. 04 коп. - прострочені проценти; 42 грн. 06 коп. - строкові проценти; 127534 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 450 грн. 51 коп. - дебіторська заборгованість; 3646 грн. 83 коп. - інші штрафні санкції. Просить суд в рахунок погашення кредитних зобов'язань на його користь за кредитним договором № 910.19281 від 02.11.2012 р. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк»; вилучити у відповідача транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та передати ПАТ «Ідея Банк»; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у сумі 2113 грн. 01 коп. У судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» - Дзундза О.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від неї не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.19281, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145873 грн. 00 коп. на купівлю транспортного засобу PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на строк до 02.11.2014 р., зі сплатою 4,99 % річних за користування кредитними коштами /а.с.12-14, 19/. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором № 910.19281 від 02.11.2012 р. було укладено договір застави транспортного засобу PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.15/. Відповідач свої договірні зобов'язання перед позивачем не виконала, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 08.06.2015 р. у сумі 211300 грн. 93 коп. з яких: 51273 грн. 85 коп. - прострочений борг; 28353 грн. 04 коп. - прострочені проценти; 42 грн. 06 коп. - строкові проценти; 127534 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 450 грн. 51 коп. - дебіторська заборгованість; 3646 грн. 83 коп. - інші штрафні санкції /а.с.23/. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно - правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Стаття 1 Закону України «Про забезпечення вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Щодо вимоги позивача ПАТ «Ідея Банк» про вилучення у відповідача [PERSON] транспортного засобу, який є предметом застави, а саме автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу суд зазначає наступне. У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Вказана стаття Закону передбачає вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, однак вказані способи суд не враховує при винесенні рішення суду, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2113 грн. 01 коп.

Outcome: partial