Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Житловим кодексом України. Відповідно до договору від 26.04.2001 року позивачка [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-11). У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.06.2017 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки Комітету мікрорайону №2 Краматорської міської ради № 01-19/498 від 05.09.2019 року складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована але не мешкає у квартирі [ADDRESS] , з травня 2018 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача (а.с.13). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період\~з травня 2018 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні\~в квартирі [ADDRESS] , відповідач не зверталася. Стаття 71 ЖК України передбачає, що умови збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, згідно з якими при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому встановлено, що якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 107 ЖК України, якщо із жилого приміщення вибув член сім`ї наймача, у разі його вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то він (вона) втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. При цьому, встановлена положеннями ст. 71 ЖК України можливість збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами пов`язується із поважними причинами такої тимчасової відсутності більш ніж шість місяців. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з травня 2018 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved