Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Представник асоціація «Об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Олімпік-2» звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявленні уточненні позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на обставини зазначені в письмовому запереченні, а саме: згідно п. 9.1 Статуту Асоціації «Об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Олімпік-2», затвердженого загальними зборами Асаціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків (протокол установчих зборів від 30.05.2010 № 1), наймачі та орендарі приміщень не можуть бути членами Асоціації. Твердження позивача, що в період нарахування відповідачу заборгованості він був власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], не відповідає дійсності, оскільки Ордер на вселення у житлове приміщення йому було видано на підставі рішення виконавчого комітету Ювілейної селищної ради від 22.06.2016 року 198. Вказане житлове приміщення отримано відповідачем у власність 17.08.2016 року згідно рішення виконавчого комітету Слобожанської селищної ради №311, свідоцтво на право власності на нерухоме май [NUMBER] (копія додається). В державному реєстрі речових нерухоме майно зареєстровано право власності 26.08.2016 року. Разом з тим відповідач зазначає, що жодних договорів про надання послуг у утримання будинків і споруд та прибудинкової території між сторонами не укладались. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що багатоповерховий житловий комплекс «Олімпік-2» складається з будинків [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], збудований на замовлення TOB «Будівельна компанія «Дніпроцентрбуд», закінчений будівництвом 22 грудня 2009 року та визнаний готовим до експлуатації, що підтверджуються актом про готовність об'єкта до експлуатації №1/76122 від 22 грудня 2009 року. Житловий комплекс «Олімпік-2» введений в експлуатацію 23 грудня 2009 року (свідоцтво №0400000581 від 23 грудня 2009 року). 10 вересня 2010 року будинки [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] передано з балансу TOB «Будівельна компанія «Дніпроцентрбуд» на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпік-2». Відповідно до статуту предметом діяльності Позивача є управління неподільним та загальним майном житлового комплексу «Олімпік-2» за дорученням співвласників будинків [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], забезпечення його належної експлуатації та представлення спільних інтересів об'єднань ОСББ. Згідно протоколу №1 від 30.05.2010 року Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» предметом діяльності Асоціації є: укладання договорів, здійснення благоустрою прибудинкової території та інше. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» Позивач є управителем неподільного та загального майна багатоповерхового житлового комплексу «Олімпік-2», який складається з будинків [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], та забезпечує його належну експлуатацію. Згідно ордеру на службове жиле приміщення №17 від 19 травня 2010 року виданого Головою виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області відповідач [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.ч.4, 5 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1-2 ст.355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.358, ч.1 ст.369 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, право спільної сумісної власності, здійснюється співвласниками спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст.19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», власністю співвласників багатоквартирного будинку є неподільне та загальне майно. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо) - є загальним майном. Неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку (частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо), технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку - є неподільним майном. З огляду на викладене, відповідач, як власник житлового приміщення [ADDRESS], є співвласником загального та неподільного майна будинку і, в силу Закону, зобов'язаний не порушувати права і інтереси інших співвласників будинку, утримувати спільне майно, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» задатки на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та договором про їх використання. Кошти за користування неподільним та загальним майном і обслуговування спільної власності сплачуються на банківський рахунок об'єднання. Відповідно до ст.12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів відповідно до законодавства; отримання відшкодування від винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього на балансі, або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку. У разі якщо балансоутримувачем є об'єднання, рішення про форму управління приймається на загальних зборах кваліфікованою більшістю голосів. У цьому випадку управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснюється об'єднанням у формі: управління неподільним та загальним майном через статутні органи об'єднання; передачі всіх або частини функцій по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу юридичній особі за договором; делегування визначених статутом повноважень по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу асоціації. Загальними зборами членів ОСББ «Олімпік-2а», ОСББ «Олімпік-2б», ОСББ «Олімпік-2в» прийнято рішення про делегування повноважень по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу «Олімпік-2», що підтверджується протоколом №1 установчих зборів Асоціації «ОСББ «Олімпік-2». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору, тобто Позивач, - є управителем. Статтею 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено право об'єднання шляхом скликання загальних зборів: приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об'єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Згідно ст.20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник будинку зобов'язаний виконувати вимоги статуту об'єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх ремонту; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Оплата послуг водопостачання, газопостачання, підігріву води та електропостачання здійснюється за даними поквартирного обліку споживання послуг шляхом перерахунку їх вартості власниками жилих і нежилих приміщень житлового комплексу «Олімпік-2» на рахунок Позивача за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом. Кошти, що сплачуються власниками приміщень за надані їм комунальні послуги, надходять на рахунок Позивача для накопичення і наступного перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги. Перерахування коштів підприємствам, організаціям, які надають послуги, здійснюється щомісячно відповідно до умов укладених договорів. Таким чином, Позивач самостійно здійснює функції управителя і за договором з постачальниками комунальних послуг є колективними замовниками (абонентом) таких послуг. Позивач несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право: здійснювати управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та забезпечувати їх належну експлуатацію; укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом; контролювати виконання умов договорів на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.4 ч.2 вказаної статті Закону управитель зобов'язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Відповідно до ст.22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», розподіл загальних рахунків між власниками приміщень в одній квартирі чи нежилому приміщенні здійснюється відповідно до законодавства та статуту з урахуванням розміру частки належного майна та кількості осіб, які проживають у квартирі, включаючи тих, які проживають тимчасово, а також з урахуванням особливостей використання нежилих приміщень. Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач комунальних послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З 01 листопада 2011 року [PERSON] не здійснює компенсацію видатків на утримання і ремонт приміщень житлового комплексу «Олімпік-2», не здійснює оплату за надання послуг з водопостачання та водовідведення, з охорони, а також інших послуг. Після уточнення позовних вимог, заборгованість [PERSON] становить 2 214,52 грн., яка складається з: - витрат на утримання і ремонт приміщень будинку - 452,11 грн.; - витрат з обслуговування домофону у розмірі - 480,00 грн.; - витрат з водопостачання та водовідведення у розмірі - 196,99 грн.; - витрат з електроенергії освітлення та ліфтів у розмірі - 39,65 грн.; - витрат з надання послуг охорони у розмірі 390 грн. 84 коп.; - витрат з надання послуг телесистем у розмірі 643,60 грн.; - витрат з електроенергії котелень у розмірі 11,33 грн. Окрім того, [PERSON] не сплачено обов'язкові внески по внесках до Резервного фонду у розмірі 1500,00 грн., ремонтному - 500,00 грн., фонду «Озеленіння» - 568,00 грн., фонду «Паркан» - 1050,00 грн., а всього 3 618,00 грн. Згідно вимог ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Такими діями, у даному випадку, є придбання у власність квартири в житловому комплексі «Олімпік-2», фактичне отримання та споживання комунальних послуг, встановлення рішенням загальних зборів Позивача обсягу та поряду компенсації витрат на утримання спільного майна, та порядку сплати комунальних послуг. Отже, відповідно до вчиненого між [PERSON] та Позивачем правочину, у відповідача виникло зобов'язання по компенсації Позивачу видатків на утримання і ремонт приміщень та іншого майна, що перебуває у спільній власності співвласників житлового комплексу «Олімпік-2», та здійсненню оплати за надання послуг охорони, витрат з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Щодо застосування наслідків пропуску строку позовної заданості про, що в своїй заяви просив відповідач, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1,3 ст. 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Оскільки відповідач здійснював оплату вищезазначених послуг чим перервав перебіг позовної давності. Крім того, твердження відповідача про те, що він має пільги на оплату комунальних послуг не знайшли свого підтвердження та як вбачається з його пояснень наданих у судовому засіданні він не звертався до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved