Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2013 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг № б/н. Відповідно до зазначеної заяви банк надав відповідачу кредит в розмірі 26 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За користування кредитом передбачено сплата процентів у розмірі встановленими «Тарифами банку», що діють на дату нарахування. Також Умовами передбачена відповідальність за невиконання зобовязання у виді штрафів 500 грн. та 5% від суми позову. Однак відповідач кошти не повертає, у звязку з чим станом на 11.06.2018 має заборгованість у сумі 12 232 грн. 67 коп., яка складається із заборгованості по кредиту 8 179,39 грн. 31 коп., боргу по процентам за користування кредитними коштами 2 994 грн. 58 коп., штрафів 500 грн. і 558 грн. 70 коп.. Тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп. Відповідачем наданий відзив. Так він позов не визнав, що оскільки не укладав договорів на укладання кредиту. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що його явка була визнана обовязковою. Відповідач в судовому засіданні підтримав заперечення. На питання суду пояснив, що користується послугами банку з 2010 року. Мав картки у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зокрема з номером 5218********7923, втім картки не були кредитними. Дійсно у 2013 році підписав анкету але для того, щоб отримати картку для розрахунків у гривнях. Ніякої мови про розмір кредитного ліміту тощо не було. Сам користувався послугами банку «Консьєрж», який відав його банківськими рахунками. Відповідач вважав, що у нього немає відносин з банком щодо кредиту. Обурювався діями банку, вважав оманою з боку працівників банківської установи. На початку 2018 року йому зателефонували і повідомили про наявність заборгованості. У звязку з цим 23.02.2018 подав банку заяву у якій поскаржився на самовільне одностороннє відкриття кредиту. У заяві просив повідомити про стан рахунків та закрити їх. Однак відповіді на звернення не надійшло. За його вимогою співробітник банку знищів зазначену картку з номером 5218********7923. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг № б/н від 05.12.2013. Анкета-заява зокрема містить розділ який починається з тексту « ознайомившись з Умовами і Правилами надання банківських послуг тарифами, Тарифами ПриватБанка, виявляю бажання оформити на своє імя». Далі наведений перелік карток і послуг баку та бажаний кредитний ліміт, з відповідними графами для заповнення. Втім такі графи не заповнені. Також міститься графа для відмітки про отримання памятки клієнта, зміст тарифи, основні умови обслуговування і кредитування, але ця графа також не заповнена. Зазначені факти підтверджуються наданою позивачем анкетою-заявою. У період 05.12.2013 по 16.01.2019 відповідач мав і користувався карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №5218********7923. У період 16.12.2017-03.01.2018 по зазначеній картці відповідач здійснював операції використання коштів та поповнення. У період з 22.08.2017-03.01.2018 відповідач використав 8 607,40 грн. коштів банку, що підтверджується наданою позивачем випискою. Позивач у обґрунтування позову надав розрахунок заборгованості по кредиту станом на 11.06.2018. Згідно розрахунку відповідач має заборгованість у сумі 12 232 грн. 67 коп., яка складається із заборгованості по кредиту 8 179,39 грн. 31 коп., боргу по процентам за користування кредитними коштами 2 994 грн. 58 коп., штрафів 500 грн. і 558 грн. 70 коп... У розрахунку позивач навів створення заборгованості. Так зазначено, що починаючи з 22.06.2017 утворюється заборгованість по кредиту та з 29.06.2017 утворюється заборгованість по процентах. Всього нараховано заборгованості станом на 11.06.2018 у сумі 8 179,39 грн. та 2 994,6 грн.. При цьому позивач нараховує заборгованість по процентах виходячи зі ставки річних у розмірі 0,01, 37,2 та 74,4. Наведений позивачем розрахунок не відповідає сумам коштів, які витрачені відповідачем по зазначеній картці. Не співпадають суми і періоди. Розрахунок не містить інформації про сплату боргу. Позивач надав довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON]. У довідці зазначено, що 21.06.2017 Змінений кредитний ліміт до 7000 грн., 15.11.2017 збільшено ліміт до 26\~000 грн., 25.01.2018 кредитний ліміт зніжено до 0. Довідка не підписана позивачем. В обґрунтування позову позивач надав витяг з [PERSON] та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містять «Тарифи». Згідно п. 2.1.1.1. Загальні положення [PERSON] та Правила використання кредитних карт Банка (далі - [PERSON]), Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Анкета-заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку (далі Карт) та кредитний договір між Банком та Клієнтом. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Анкети-заяви про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг, належним чином заповненої та підписаної Клієнтом. Відкриття картрахунку та випуск Картки здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки. 2.1.1.2.1. Для надання послуг [PERSON] видає Клієнту Картку. Її тип визначено в Анкеті-заяві про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг, яка є невідємною частиною договору між Банком та Клієнтом (далі Анкета-заява). Датою укладення [PERSON] є дата отримання Картки, зазначена в Анкеті-заяві. Договір укладається строком на двадцять років. При цьому Сторони узгодили, що строк договору спливає в останній день відповідного місяця останнього року дії строку договору. Якщо за місяць до закінчення строку дії [PERSON] жодна зі сторін письмово не відмовилася від [PERSON], він продовжується на такий же строк. При відсутності відмови Клієнта від [PERSON], Банк має право самостійно на підставі аналізу платіжної і кредитної історії прийняти рішення про можливість продовження строку дії договору. Про це Клієнт повідомляється каналами комунікаційного звязку. 2.1.1.2.4. Приєднання до цього [PERSON] шляхом підписання Клієнтом Анкети-заяви є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. 2.1.1.12.6. На боргові зобов'язання за Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Преміальних карток Platinum, \~МС World Black Edition, МС World Elite і VISA Infinite). 2.1.1.12.6.1. У разі виникнення прострочених зобов'язань за [PERSON] має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами. (Даний пункт не діє для Преміальних карток) 2.1.1.12.7. За користування Кредитом і несанкціонованим овердрафтом по Преміальним карткам (Platinum,\~ МС World Black Edition, МС World Elite і VISA Infinite) [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. 2.1.1.12.7.1.1. У разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для Преміальних карт), Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у Пільговому періоді у розмірі місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобовязань Клієнта за договором, в т.ч. тих, строк сплати яких не настав (Даний пункт не діє для Преміальних карт). «Тарифи» містять розмір плати за користування кредитом у пільговий період - 0,01 процентів та після його закінчення 3,1 процентів у місяць від суми заборгованості (37,25 річних). Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 536, 547, 549, 638, 639, 641, 1048, 1054, 1055,1056-1 ЦК України. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.\~1\~ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.\~1\~ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.\~1\~ст.\~641\~ЦК України\~пропозицію укласти\~договір (оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~1055\~ЦК України\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.ч. 1-4\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. [PERSON] договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З наведених положень ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України істотними умовами договору є розмір кредиту, проценти, умови повернення і сплати, строк дії тощо. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦПК України одним із видів забезпечення зобовязання є неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~547\~ЦПК України\~правочин щодо\~забезпечення виконання\~зобов'язання\~вчиняється у\~письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Натомість з встановлених обставин вбачається, що між сторонами у належній формі не досягнуто істотних умов саме кредитного договору. Всупереч положенням ст.ст 81, 83 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження укладення саме кредитного договору, його точних умов, розміру процентів, строків повернення тощо, адже банківських послуги полягають не тільки у надання кредиту. В обґрунтування позову позивач посилається на зазначену анкету-заяву і [PERSON] та правила надання банківських послуг, як на складову кредитного договору. При цьому з анкети заяви вбачається, що невідомо які саме послуги відповідач мав бажання отримати, а позивач надати. У анкеті відсутні відомості про кредитний ліміт. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме [PERSON] та Правила, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами саме кредитного договору і що саме ці [PERSON] мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та правил надання банківських послуг, та, відповідно, чи брав на себе зобов'язання зі сплати процентів, неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. Більше того позивач не підтвердив, що саме між сторонами існував кредитний договір. У постанові Верховного суду України від 22.03.2017 по справі № 6-2320цс16 суд зазначив правовий висновок. Висновок полягає у тому, що суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці [PERSON] мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~ З наведених у цій справі обставин, зазначених положень закону, правової позиції вбачається, що позивачем не доведено, що він уклав з відповідачем саме кредитний договір на умовах сплати процентів у розмірі процентних ставок у пільговий період - 0,01 процентів та після його закінчення 3,1 процентів у місяць від суми заборгованості (37,25 річних) та сплати неустойки. Так слід вважати і з огляду на те, що банківські послуги не обмежуються тільки наданням кредитів. Надані позивачем докази лише підтверджують використання відповідачем котів банку у сумі 8 607,40 грн.. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У спірних правовідносинах між сторонам склалися такі обставини, що відповідач фактично отримав кошти банку і повинний їх повернути. Проте позивач не довів, що відповідач має сплатити саме таку суму процентів та суму штрафів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розглядаючи справу у межах заявлених вимог і підстав суд самостійно не може змінити підставу позову, оскільки позивач просить стягнути виходячи зі ставки зазначеної у договорі на не згідно облікової ставки НБУ. Таким чином з відповідача підлягають стягненню 8\~179 грн. 39 коп., які відповідач витратив, що становить 66,86 (8179*100/12 232,67)процентів від заявленої суми позову. Відповідно слід відмовити у задоволенні позову у частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 2 994 грн. 58 коп., штрафу у сумі 1058 грн. 70 коп.. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеному у сумі 1 178 грн. 07 коп..(1762*66,86/100). На підставі зазначеного і

Outcome: partial