Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2203/59 А/318/04 від 24.05.2013 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 182790,00грн. зі сплатою процентів 17% річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,00% річних; строк повернення кредитних коштів до 23 травня 2020 року. Банком всі зобов`язання за кредитним договором були виконані належним чином. Зобов`язання [PERSON] за договором № 2203/59 А/318/04 від 24.05.2013 року забезпечені договором поруки № 58/318/04 від 24.05.2013 року, відповідно до якого поручителем є [PERSON] , яка згідно договору та згідно ст.554 ЦК України, повинна нести солідарну відповідальність. Внаслідок порушення умов договору станом на 27.05.2019 року у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 189330,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом-165654,64грн., нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року- 23676,14грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 189330,78 грн. та понесений судовий збір в розмірі 2839,96 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу слухати без участі представника (а.с. 5). Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про день і час слухання справи повідомлялися належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с.39,44,49). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлені відповідачі про день і час слухання справи не повідомили причини своєї неявки в судове засідання, не надали відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2203/59 А/318/04 від 24.05.2013 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 182790,00грн. зі сплатою процентів 17% річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,00% річних; строк повернення кредитних коштів до 23 травня 2020 року (а.с.6-9). Відповідно до договору поруки № 58/318/04 від 24.05.2013 року, відповідно до якого поручителем є [PERSON] , зобов`язання [PERSON] за договором № 2203/59 А/318/04 від 24.05.2013 року забезпечені договором поруки. (а.с.12-13). В порушення умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, станом на 27.05.2019 року у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 189330,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом-165654,64грн., нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року- 23676,14грн. (а.с.10-11). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 536 ЦК України передбачено, що користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язаннчя боржником. Відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо, що передбачено ч.1 ст.543 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом п.1.4 укладеного Договору поруки,- поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (а.с.12-13). Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним договором та в добровільному порядку не сплачує заборгованість, ураховуючи викладене, а також те, що умовами договору поруки не встановлена субсидіарна відповідальність поручителя, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача суми заборгованості у розмірі 189330,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом-165654,64грн., нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року- 23676,14грн. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів [PERSON] , [PERSON] понесені судові витрати, судовий збір у розмірі 2839,96 грн., по 1419,98 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved