Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь 17 054,40 грн - основного боргу за несвоєчасну оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, 104,63 грн - інфляційних нарахувань, 214,54 грн - 3% річних, 2 480,64 грн - пені. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 11 500,00 грн - заборгованості за несплату одноразового платежу на реалізацію проекту охорони, 873,21 грн - 3% річних, 1 460,07 грн - пені та борг за несплату щомісячного внеску на оплату послуг охорони будинку та прибудинкової території у розмірі 4 840,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є власником нежитлових приміщень з [ADDRESS] З 01.07.2016 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Однак відповідач за спожиті послуги не сплачує. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість. 18 листопада 2019 року за вказаним вище позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відповідачу на праві приватної власності належать нежитлові приміщення з [ADDRESS] З 01.07.2016 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходяться його нежитлові приміщення. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання нежитлових приміщень з [ADDRESS] у нього перед позивачем за період з 21.12.2018 по 21.10.2019 утворилася заборгованість у розмірі 17 054,40 грн - основного боргу за несвоєчасну оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, 104,63 грн - інфляційних нарахувань, 214,54 грн - 3% річних, 2 480,64 грн - пені, 11 500,00 грн - заборгованості за несплату одноразового платежу на реалізацію проекту охорони, 873,21 грн - 3% річних, 1 460,07 грн - пені та боргу за несплату щомісячного внеску на оплату послуг охорони будинку та прибудинкової території у розмірі 4 840,00 грн. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання нежитлових приміщень, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 921,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved