Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 19.02.2020 звільнений у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в АТ «СМНВО-Інжиніринг» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 26 330 грн. 84 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 575 грн. 00 коп. . Ухвалою суду від 21.05.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про заборгованість та середньоденну заробітну плату. 04.06.2020 від представника відповідача надійшла заява про надання додаткового часу для подання відзиву та продовження процесуальних строків. 26.06.2020 представник відповідача до канцелярії суду надав відзив, в якому не заперечуючи існуючу заборгованість, зазначив що станом на 23.06.2020 сума заборгованості по заробітній платі перед колишнім працівником становить 11 947 грн. 91 коп.. Довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача представником відповідача не надано. Однак зазначено, що товариство погоджується з встановленим в позові розміром середньоденної заробітної плати в розмірі 575 грн. 00 коп. Відповідь на відзив позивачем не подано. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов обгрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 19.02.2020 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнений з роботи у зв`язку з переведенням працівника за його згодою в АТ «СМНВО-Інжиніринг» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 575 грн. 00 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-2/ В день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Станом на 23.06.2020 позивачу не виплачено заробітну плату у розмірі 11 947 грн. 91 коп., що підтверджується довідкою АТ «Сумське НВО» про заробітну плату у минулому працівника [PERSON] № 16-07/704 від 23.06.2020. /а.с. 18/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Середній заробіток також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 20.02.2020 по 20.07.2020 . У зазначений період на підприємстві було - 102 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 58 650 грн. 00 коп. без відрахувань податків і зборів (575х102). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial