Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернулося 23.10.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11302,67 грн. за кредитним договором № б/н від 03.11.2007 р., яка складається з наступного: 1200,00 грн. заборгованість за кредитом; 5644,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3444,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; штрафи: 500,00 грн. фіксована частина; 514,41 грн. процентна складова. Судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ „ПриватБанк зазначає, що 03.11.2007 р. між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 1200,00 грн. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 26.08.2014 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 11302,67 грн. В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ „ПриватБанк Падалка Інни Олександрівни, яка діє на підставі довіреності № 599 О від 13.02.2014 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.11.2007 р. [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ КБ „ПриватБанк про отримання кредиту. Позичальник виразив свою згоду, що ця заява разом з пам`яткою клієнту, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. За п. п. 8.6. п. 8 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ „ПриватБанк прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Станом на 26.08.2014 р. у відповідача [PERSON] існують боргові зобов`язання по погашенню кредиту на загальну суму 11302,67 грн., з яких: 1200,00 грн. заборгованість за кредитом; 5644,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3444,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 514,41 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк сума заборгованості за кредитним договором від 03.11.2007 р. в розмірі 11302,67 грн. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved