Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (далі - ПАТ «Сумигаз») звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 38040363 з примусового виконання виконавчого листа від 15.03.2013 р., виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» 24103,39 грн. заборгованості. Станом на 29.12.2012 р. на праві особистої власності боржнику належало майно за адресою: м. Суми, вул. Доватора, 27, м. Суми, вул. Іллінська, 46, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 21 (нежитлове приміщення), м. Суми, вул. Орджонікідзе, 34. 08.08.2013 р. державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження. 15.07.2014 р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 44038779 з примусового виконання виконавчого листа від 09.07.2014 р., виданого Ковпаківським районним судом м. Суми по справі № 592/3111 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» 243,60 грн. 08.09.2014 р. [PERSON] звернулася до ПАТ «Сумигаз» з заявою про направлення виконавчих документів за місцем роботи ПВКФ «ЛЕВ». 02.09.2015 р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 48616726 з примусового виконання виконавчого листа № 592/1805/15-ц від 20.08.2015 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» 7910,51 грн. 12.01.2016 р. державним виконавцем винесена постанова про обєднання виконавчих проваджень. Ознайомившись з виконавчим провадженням стало відомо, що окрім трьох виконавчих листів на користь ПАТ «Сумигаз» перебуває декілька виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» і загальна сума по зведеному виконавчому провадженню становить 4 597856,69 грн. [PERSON] достовірно знаючи про наявність боргів в розмірі 4597856,69 грн. здійснила відчуження належного їй на праві власності майна на користь рідного сина [PERSON]: 05.11.2014 р. за договором дарування подарувала сину будинок за адресою: м. Суми, вул. Орджонікідзе, 34; 24.07.2015 р. житловий будинок за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 46. Вважають такі дії по укладенню угод є умисними та вчиненими з метою уникнення відшкодування боргів по виконавчим провадженням. Враховуючи родинні стосунки відповідачів, наміру створити правові наслідки за спірними договорами дарування співвідповідачі не мали, а лише сприяли у здійсненні протиправних дій, які полягали в уникненні розрахунків за боргами та прихованні майна від реалізації. Син відповідача став власником одразу двох обєктів нерухомого майна, в яких одночасно проживати не може та не має достатньо коштів на утримання. Договори дарування були вчинені з метою відчуження майна на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим провадженням. Вказує, що [PERSON] умисно ігнорувала вимоги державного виконавця, не виконувала рішення судів про стягнення заборгованості, подарувала сину [PERSON] нерухоме майно, умисно відчужуючи його для уникнення примусового стягнення коштів, в свою чергу [PERSON] не виконав договори дарування, внаслідок умислу на приховування майна погодився виступити стороною правочину та не мав на меті стати реальним власником житлових будинків для використання їх за цільовим призначенням, тому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: м. Суми вул. Орджонікідзе, 34 та земельної ділянки за вказаною адресою, кадастровий номер 5910136600:07:024:0001, укладений між відповідачами та застосувати наслідки недійсності правочинів, повернувши сторони за договорами дарування у первісний стан. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що відповідач [PERSON] знаючи про борги та виконавче провадження, з метою уникнення їх відшкодування подарувала належний їй будинок та земельну ділянку по вул. Орджонікідзе, 34 в м. Суми сину [PERSON] Наміру створити правові наслідки за спірними договорами дарування відповідачі не мали, а лише сприяли у здійсненні протиправних дій. Оспорювані правочини є фіктивними, вчинені з метою уникнення примусового стягнення коштів у виконавчому провадженні за рахунок цього нерухомого майна. 08.08.2013 р. постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження, на початку 2013 р. державний виконавець звертався до суду про надання дозволу на примусове проникнення до житла. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2014 р. [PERSON] зобовязано надати безперешкодний доступ представникам ПАТ «Сумигаз» до системи газопостачання за адресою: м. Суми, вул. Доватора, 37 для відключення газових приладів від системи газопостачання. 06.11.2014 р. [PERSON] після відчуження нерухомості звернулася з заявою щодо мирного врегулювання спору. Намірів щодо відчуження рухомого чи нерухомого майна для погашення заборгованості перед ПАТ «Сумигаз» відповідач не мала. У липні 2015 р. відповідач здійснила відчуження іншого нерухомого майна. Особи які вчинили правочин знаходяться у родинних стосунках, відсутність реальної передачі майна (передача ключів у нотаріуса має декларативний характер), що підтверджується відкритими особовими рахунками на [PERSON], факт одночасного дарування декількох обєктів нерухомого майна свідчить про бажання останньої приховати майно від реалізації. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Суду пояснив, що будинок разом з земельною ділянкою був подарований сину, він як чоловік власника, давав згоду на відчуження нерухомості, будь-яких заборон на відчуження не було. У будинку з 2004 року проживає мати дружини [PERSON] Їх син [PERSON] навчався за кордоном у м. Люблін Польща. Заборгованість перед ПАТ «Сумигаз» погашається з заробітної плати відповідача. Жодним чином права позивача оспорюваними правочинами не порушені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні представники третьої особи - Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що з січня 2016 р. у них перебуває на виконанні зведене виконавче провадження на боржника [PERSON] щодо примусового виконання виконавчих документів виданих за рішенням судів, у тому числі 3 виконавчі листи на користь ПАТ «Сумигаз» про стягнення заборгованості на загальну суму 24104,39 грн. Найбільша заборгованість перед ОТП Банк, у тому числі звернення стягнення на предмет іпотеки. До січня 2016 р. виконавчі документи виконувалися окремо. Кошти, які надходять у розмірі 20% від заробітної плати боржника йдуть на погашення заборгованості по черзі, а не тільки на користь ПАТ «Сумигаз». Під час здійснення виконавчих дій на користь ПАТ «Сумигаз» було зроблено запити, накладено арешт на рухоме і нерухоме майно в межах суми боргу, оголошено у розшук транспортні засоби, винесено постанову про звернення стягнення на зарплату. З жовтня 2014 р. утримання здійснюється з зарплати боржника. Відповідно до закону звернення на нерухоме майно здійснюється в останню чергу. Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON] категорично заперечувала проти задоволення позову, вважає його надуманим. Зазначила, що нею дійсно було посвідчено договори дарування земельної ділянки та будинку, які мати [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON], за попередньою згодою другого з подружжя - [PERSON] Будь-яких підозр, що договір є фіктивним у неї при посвідченні не виникло. У момент передачі нею документів обдаровуваному [PERSON] його мати передала ключі від будинку. Заборони на відчуження нерухомості не було. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши докази по справі, матеріали зведеного виконавчого провадження, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 20.05.2013 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 38040363 з примусового виконання виконавчого листа № 1806/9580, виданого 15.03.2013 р. Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» заборгованості у розмірі 24104,39 грн. (Т. 1 а.с. 9, 82). 08.08.2013 р. постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у вищевказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 24104,39 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу (Т. 1 а.с. 14, 83). Вказана постанова згідно Розносної книги для місцевої кореспонденції виконавчої служби передана до Реєстраційної служби, проте докази її отримання та виконання суду не надані (Т. 1 а.с. 84 - 85). Відповідно до довідки Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 28.08.2013 р. за [PERSON] було зареєстровано наступне нерухоме майно: житловий будинок по вул. Іллінська, 46 в м. Суми; нежитлове приміщення по вул. Білопільський шлях, 21 в м. Суми; житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 34 в м. Суми; житловий будинок по вул. Доватора, 27 в м. Суми (Т. 1 а.с. 12 -13). 15.07.2014 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 44038779 з примусового виконання виконавчого листа № 592/3111, виданого 09.07.2014 р. Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» судового збору у розмірі 243, 60 грн. (Т. 1 а.с. 15). Листом від 08.09.2014 р. [PERSON] повідомила ПАТ «Сумигаз» про її місце роботи заступник директора ПВКФ «ЛЕВ» та можливість направлення виконавчих листів для стягнення заборгованості за місцем роботи (Т. 1 а.с. 16, 171). 02.09.2015 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48616726 з примусового виконання виконавчого листа № 592/1850/15-ц, виданого 20.08.2015 р. Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» боргу розмірі 7910,51 грн. (Т. 1 а.с. 17). 12.01.2016 р. постановами державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції виконавчі провадження ВП № 44038779 та ВП № 44038779 обєднано в одне та приєднано виконавчі провадження № 48616726, № 44038779 № 38040363 до зведеного виконавчого провадження № 50435675 (Т. 1 а.с. 18 20, 243 - 250). [PERSON] повідомила виконавчу службу про зміну місця проживання з вул. Доватора, 27 в м. Суми на вул. Іллінська, 46 в м. Суми (Т. 1 а.с. 35). 05.11.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами вказаного договору [PERSON], за попередньою згодою свого чоловіка [PERSON] подарувала, а її син [PERSON] - прийняв в дар земельну ділянку, загальною площею 0,0417 га, розташовану за адресою: м. Суми, вул. Орджонікідзе, 34, кадастровий номер 5910136600:07:024:0001, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Т. 1 а.с. 66 67). Цього ж дня, 05.11.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами вказаного договору [PERSON], за попередньою згодою свого чоловіка [PERSON] подарувала, а її син [PERSON] - прийняв в дар житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями за № 34 по вул. Орджонікідзе в м. Суми (Т. 1 а.с. 68 69). З вищевказаних договорів дарування вбачається, що на час укладення оспорюваних правочинів, нерухоме майно, що було предметом цих правочинів в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна було відсутнє. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2013 р. у межах виконавчого провадження про стягнення на користь ПАТ «Сумигаз» з [PERSON] боргу відмовлено в наданні державному виконавцю дозволу на примусове входження до житла боржника за адресою: м. Суми, вул. Доватора, 27. Підставою відмови стало те, що боржник є власницею більше десяти транспортних засобів, власницею житлового будинку та нежитлового приміщення і наявність даного майна є більш ніж достатньою підставою для вчинення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості (Т. 1 а.с. 93). ПАТ «Сумигаз» з метою виконання боржником [PERSON] рішення суду звертався до суду. Так, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.10.2014 р. у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду і звернення стягнення шляхом продажу житлового будинку № 46 по вул. Іллінська в м. Суми на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження відмовлено (Т. 1 а.с. 90 - 92). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2014 р. [PERSON] зобовязано надати безперешкодний доступ представникам ПАТ «Сумигаз» до системи газопостачання та газових приладів за адресою: м. Суми, вул. Доватора, 27 для відключення газових приладів (Т. 1 а.с. 94). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2015 р. з [PERSON] на користь ПАТ «Сумигаз» стягнуто 3 % річних, інфляційні витрати і судовий збір, а всього 7910 грн. 51 коп. (Т. 1 а.с. 99 - 101). У звязку з невиконанням боржником рішень суду на користь ПАТ «Сумигаз» державним виконавцем направлялося подання до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області щодо вирішення питання про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, триває досудове розслідування (Т. 1 а.с. 111 113, 228). Відповідно до наданих представником відповідача платіжних доручень [PERSON] з 16.10.2014 р. сплачено заборгованість за виконавчим листом № 1806/9580 у загальному розмірі 7051 грн. (Т. 1 а.с. 118 - 145). Під час судового розгляду заборгованість боржником сплачується із заробітної плати у сумі 363 грн., що підтверджується наданими платіжними дорученнями (Т. 2 а.с. 2 - 6). Особовий рахунок у ПАТ «Сумигаз» за адресою: м. Суми, вул. Родини Линтварьових (Орджонікідзе), 34 відкритий на [PERSON], за рахунком мається пільга дитина війни 1 ч. Відповідно до обігової відомості за рахунком заборгованість сплачено у сумі 1515,84 грн. (Т. 1 а.с. 146). У заяві від 06.11.2014 р., на яку посилається позивач як на підтвердження фіктивності правочину, [PERSON] вказувала на арешт постановою державного виконавця від 08.08.2013 р. рухомого майна, пропонувала погашати борг у тому числі за рахунок погашення 20% з заробітної плати чоловіка [PERSON] Стягувач запропонував свої умови укладення мирової угоди (Т 1 а.с. 169 - 171). Судом також встановлено, що у будинку по вул. Орджонікідзе, 34 з вересня 2004 року зареєстрована та проживає [PERSON] - мати боржника [PERSON] Вказана обставина підтверджується будинковою книгою (Т. 1 а.с. 174 - 178). [PERSON] відповідно до кредитних договорів, укладених з ПАТ «Державний ощадний банк України» від 05.11.2015 р., 16.05.2016 р., отримувала кошти на придбання радіаторів, вікон з двокамерним енергоефективним склопакетом, укладала договори на заміну даху, встановлення воріт, укладення плитки за місцем проживання (Т. 1 а.с. 179 -189, 191 209, 212 - 213). 10.01.2016 р. [PERSON] уклав з ФОП [PERSON] договір оренди нежитлових приміщень по вул. Орджонікідзе, 34 для використання у підприємницькій діяльності (Т. 1 а.с. 210 - 211). Згідно інформації, наданої на запит суду, за адресою: м. Суми, вул. Родини Линтварьових (Орджонікідзе), 34 відкрито особові рахунки та укладено договори з [PERSON]: з КП «Сумижилкомсервіс» СМР, з 30.03.2006 р. - ПАТ «Сумиобленерго», з 18.11.2009 р. - з КП «Міськводоканал», ТОВ «Сумигаз збут» (Т. 2 а.с. 20, 22, 24, 35). 10.11.2016 р. [PERSON] за довіреністю від імені [PERSON] підписано Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: м. Суми, вул. Родини Линтварьових (Орджонікідзе), 34 (Т. 2 а.с. 33 - 34). Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом частини пятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобовязань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та пятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-1873цс16 від 19.10.2016 р. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Таким чином, визнання договору недійсним у звязку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача. При цьому судам необхідно оцінювати докази та враховувати те, чи обговорювали сторони істотні умови, чи здійснювались нотаріальне посвідчення та державна реєстрація правочину тощо. Згідно з частиною третьою статті 10 ЦПК України на кожну сторону покладається обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач, який звертається з вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину. Беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-605 цс16 від 25.05.2016 р. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» може оспорювати правочин як заінтересована особа, яка не була стороною правочину, незважаючи на те, що на час розгляду справи не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Звертаючись до суду із позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» зазначає, що оспорювані договори дарування є фіктивним, оскільки дії сторін під час їх укладання не були направлені на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, а на фіктивний перехід права власності на спірне нерухоме майно від боржника до її сина, а також, що в діях відповідачів був наявний умисел на укладення договорів дарування майна між близькими родичами з метою приховання цього майна від виконання за його рахунок грошових зобовязань, шляхом звернення стягнення на це майно. Судом встановлено, що [PERSON] відчужуючи 05.11.2014 р. належне їй на праві власності нерухоме майно своєму сину [PERSON], була обізнана про судове рішення про стягнення з неї заборгованості у розмірі 24104,39 грн. на користь ПАТ «Сумигаз». Під час укладення спірних договорів, подароване нерухоме майно під арештом чи заставою не знаходилось, зокрема постановою державного виконавця від 08.08.2013 р. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 24104,39 грн. Наявність боргових зобов'язань відповідача [PERSON] перед ПАТ «Сумигаз» на суму 24104,39 грн., не є підставою для неможливості реалізації нею свого права власності на нерухоме майно, вартість якого значно перевищує суму боргу, згідно з вимогами ст. 319 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що відповідач з жовтня 2014 року здійснювала погашення боргу перед позивачем з заробітної плати за місцем роботи. Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про фіктивність оспорюваних договорів дарування у звязку з не вчиненням відповідачем [PERSON] дій по фактичному утриманню нерухомого майна - не укладення з обслуговуючими організаціями договорів, оскільки за матеріальним законом визнання недійсним фіктивного договору пов'язане з наміром сторін створити правові наслідки правочину. Позивачу було відомо про належність [PERSON] на праві власності нерухомого майна, серед яких житловий будинок по вул. Іллінська, 46 в м. Суми; нежитлове приміщення по вул. Білопільський шлях, 21 в м. Суми; житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 34 в м. Суми; житловий будинок по вул. Доватора, 27 в м. Суми. З метою виконання боржником рішення суду про стягнення боргу ПАТ «Сумигаз» звертався до суду, зокрема з заявою про зміну порядку та способу виконання рішення суду і звернення стягнення шляхом продажу житлового будинку № 46 по вул. Іллінська в м. Суми на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження. Проте, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з 2013 року позивач мав намір отримати борг за рахунок звернення стягнення на житловий будинок по вул. Орджонікідзе, 34 в м. Суми ПАТ «Сумигаз» суду не надав. Позивач, який звертається з вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести суду відсутність у учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину. Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що сторони оспорюваних правочинів на момент їх вчинення не передбачали реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; їх дії були б направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно, з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів. Вирішуючи наявний спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у позові обставин щодо фіктивності оспорюваних договорів дарування, а відтак у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Орджонікідзе, 34 та земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:07:024:001, укладені між [PERSON] та [PERSON], посвідченні приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 05.11.2014 р., застосувавши наслідки недійсності правочинів, повернення сторін за договорами дарування в первісний стан - слід відмовити за необґрунтованістю. Вжиті ухвалою суду від 08.08.2016 р. заходи забезпечення позову заборону вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням нерухомого майна підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed