Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за тілом позики - 109 224,70 грн.; 3% річних, які становлять - 6 011,30 грн.(виходячи з розрахунку зазначеного в уточненій позовній заяві) та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач [PERSON] отримав в позику грошову суму в розмірі 12 350,00 дол. США. Фактичне отримання відповідачем вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 17.09.2004 року, в якій зобов'язувався повернути суму боргу згідно затвердженого графіку повернення займу, строк останнього платежу встановлено до 30.07.2010 року. Проте до теперішнього часу відповідач повністю суму боргу не повернув. Представниця позивача у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачу грошову суму у розмірі 12 350,00 дол. США. Факт укладення між позивачем та відповідачем договору позику та передачі грошових коштів у сумі 12 350,00 дол. США та обов'язок відповідача [PERSON] повертати кошти, згідно до затвердженого графіку повернення займу. Строк останнього платежу встановлено до 30.07.2010 року. Погашення займу повинне було відбуватися в валюті - долари США з 20 по 30 число кожного місяця з відміткою в графіку повернення займу або через довірену особу позивача - [PERSON] (а.с.6). Відповідач віддав позику на загальну суму 3 900,00 дол. США. Розрахунки відбувалися по 100, 150, 200 дол. США щомісячно з вересня 2004 року по серпень 2006 року, а також в квітні, червні, серпні, вересні 2008 року. Кінцевий розрахунок до 30.07.2010 року відповідач не здійснив. Таким чином, позивач заборгував позивачу 12 350,00 дол. США - 3 900,00 дол. США = 8 450,00 дол. США (вісім тисяч чотириста п'ятдесят доларів США). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позику та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, суму заборгованості за договором позики в повному обсязі не повернута відповідачем в добровільному порядку до теперішнього часу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи офіційний курс НБУ станом на 10.09.2014 року (а.с. 58-51), який становить 12.926 грн. за 1 дол. США, стягненню підлягають грошові кошти у розмірі 109 224,70 грн. (12.926*8 450), які складаються з суми боргу за тілом позики. Розрахунок 3% річних здійснено за формулою: 3% річних = сума заборгованості * 3% річних/365 днів * кількість днів прострочення оплати. Однак, стягнення 6 011,30 грн. у вигляді 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок суми зроблено з гривневого еквівалента в той час, коли предметом позики (родова ознака) - є долари США. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача на його користь. А також представницею позивача при подачі уточненого позову не сплачено судовий збір, з урахування чого несплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial