Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач у лютому 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25.06.2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 310М, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 47000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% на рік з кінцевим терміном повернення 25.06.2013 року. Вимоги до відповідачки що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» та з відповідачем [PERSON] договорів поруки. Відповідачка [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 27.02.2012 року у розмірі 20781,92 доларів США, яка складається з: 19624,27 доларів США заборгованість за кредитом, 1072,14 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 85,51 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 310М від 25.06.2008 року у розмірі19530,36 доларів США та стягнути з відповідачів солідарно суму у розмірі 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені. Ухвалою суду від 22.10.2012 року заочне рішення суду від 19.03.2012 року було скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов про розірвання договору Ухвалою суду від 22.07.2013 року зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання договору поруки припиненим була залишена без розгляду. Ухвалою суду від 24.11.2015 року зустрічна позовна заява [PERSON] про розірвання договору була залишена без розгляду. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» при новому розгляді справи подала до суду уточнену позовну заяву, в якій посилається на те, що в період з березня по вересень 2012 року [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 310М від 25.06.2008 року було внесено суму у розмірі 5634,65 доларів США. Станом на 07.02.2013 року загальний розмір заборгованості становить 20973,30 доларів США, яка складається з наступного: 16806,94 доларів США заборгованість за кредитом, 3490,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 765,52 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просили стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 19721,74 доларів США, що складає 157576,67 грн. та з відповідачів солідарно 10000 грн. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 310М від 25.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 47000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% на рік з кінцевим терміном повернення 25.06.2013 року. 25.06.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 310М від 25.06.2008 року, якою визначено розмір пені за порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України. Відповідачка неналежно виконувала умови договору виникла заборгованість станом на 07.02.2013 року загальний розмір заборгованості становить 20973,30 доларів США, яка складається з наступного: 16806,94 доларів США заборгованість за кредитом, 3490,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 765,52 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором Відповідно до п. 2.3.3. кредитного договору № 310М від 25.06.2008 року при порушенні кредитором будь-яких зобовязань, передбачених договором, банк має право вимагати від кредитора дострокового погашення кредиту. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] становитиме 20973,30 доларів США, що складає 167576,67 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зобовязання за кредитним договором № 310М від 25.06.2008 року забезпечено порукою згідно договору поруки № 310МР від 25.06.2008 року, укладеного з [PERSON] Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.10 2013 року, яке набрало чинності, договір поруки, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.06.2008 року № 310 МР було визнано припиненим. Тому відповідно до ст. 61 ЦПК України у суду відсутні підстави стягнення заборгованості за кредитним договором № 310 М від 25.06.2008 року з [PERSON] Зобовязання за договором № 310 М від 25.06.2008 року було забезпечено порукою згідно договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ «Акцент-Банк». Відповідно до розяснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Пунктом 15 даної Постанови визначено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» підлягає закриттю., повідомивши позивача, що розгляд даних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача стягується сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial