Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 квітня 2008 року у розмірі 21 357,43 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 квітня 2008 року [PERSON] 18 квітня 2008 року отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 20 лютого 2014 року має заборгованість - 21 357,43 гривень, яка складається з наступного: 2732,63 гривень - заборгованість за кредитом; 10596,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6535,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 993,21 гривень - штраф (процента складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було надано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Згідно п.п. 6.5. п. 6 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.п. 6.6. п.6 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується у випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку. Згідно п.п. 8.6. п. 8. Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 18 квітня 2008 року станом на 20 лютого 2014 року відповідач має заборгованість - 21 357,43 гривень, яка складається з наступного: 2732,63 гривень - заборгованість за кредитом; 10596,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6535,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 993,21 гривень - штраф (процента складова). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем будь-яких заперечень на позовну заяву надано не було, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, комісії підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved