Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.04.2013 р. сторони уклали договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 26.04.2014 р. між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №1903139 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до уомв якого банк відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний», надає платіжну картку та встановлює клієнту кредит у розмірі 4 000,00 грн., зі сплатою 24 % річних щомісячно. Термін дії кредиту встановлюється на відповідний період платіжної картки. Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач зобов'язання за укладеним договором не виконує, починаючи з листопада 2016 р. у визначений договором термін не сплачує кредит та проценти, у зв'язку з чим, станом на 17.09.2018 р. розмір заборгованості складає 5147,69 грн., з яких: сума заборгованості - 3953,75 грн., проценти - 556,73 грн., пеня - 24,80 грн., комісія - 19,00 грн., інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 351,88 грн., інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів - 79,90 грн., 3 % річних на суму кредиту - 136,16 грн., 3 % річних на суму процентів - 25,47 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 26.11.2018 р. розгляд справи за клопотанням позивача призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 21-22). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, документи по справі отримав належним чином, а тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 18.04.2014 р. [PERSON] звернувся до позивача із заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи. Відповідач підтвердив, що ознайомився з тарифами банку, правилами користування БПК, умовами кредиту і погодився їх виконувати, з умовами кредитування ознайомлений. Банком вирішено встановити ліміт кредиту в розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 13). 26.06.2014 р. сторони уклали додатковий договір №1 до договору №1903139 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 5), відповідно до п. 1.1.якого банк відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (в т.ч. «Арсенал»). Банк надає клієнту платіжну картку. Процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 0,50 % річних. Банк встановлює клієнту кредит у сумі 4 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 26,00 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Пунктом 4.2 договору визначено, що клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та правилами. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим кредитом здійснюється щомісячно. Клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа наступного місяця за звітним або на початку операційоного дня, за ступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно договору. В разі порушення строку сплати платежів за договором, клієнт зобов'язаний cплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (п. 4.4.). Встановлено що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2018 р. становить 5147,69 грн., з яких: сума заборгованості - 3953,75 грн., проценти - 556,73 грн., пеня - 24,80 грн., комісія - 19,00 грн., інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 351,88 грн., інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів - 79,90 грн., 3 % річних на суму кредиту - 136,16 грн., 3 % річних на суму процентів - 25,47 грн. (а.с. 8-11). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 5147,69 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved