Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 13 лютого 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 22618,40 грн. заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 17 січня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду підписом у заяві про те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил строк дії договору 12 місяців з моменту підписання, який автоматично лонгується на такий же термін, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує про припинення дії договору. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання, за ним рахується заборгованість 22618,40 грн., яка визначена станом на 31.12.2016 року, і складається з: 980,00 грн. заборгованості за кредитом; 16620,14 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3465,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. штрафу фіксованої частини і 1053,26 грн. штрафу процентної складової. Дану заборгованість позивач просить стягнути. Представник позивача в судовому засіданні участі не приймав, просив розглядати справу його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач [PERSON] останнє відоме місце проживання - м. Білозерське Добропільський район, в судове засідання не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Справу розглянуто заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 17 січня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно заяви позичальника від 17 січня 2013 року, він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно розрахунку, наведеному позивачем, станом на 31.12.2016 року рахується заборгованість 22618,40 грн., яка складається з наступного: 980,00 грн. заборгованості за кредитом; 16620,14 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3465,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. штрафу фіксованої частини і 1053,26 грн. штрафу процентної складової. Заборгованість відповідача у зазначеному позивачем розмірі за тілом кредиту, відсоткам підтверджена і підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до вимог статті 1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальника при порушенні ним строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів сплатити банку штраф. Умовами визначено два види штрафу: у фіксованому розмірі 500 грн. і процентній складовій 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії, що становить 1053,26 грн. Однак суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача штрафу у вказаному розмірі. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] згідно паспорта [NUMBER], виданого 25 жовтня 2010 року Добропільським МРВ УМВСУ в Донецькій області, зареєстрована в м. Білозерське\~Донецької області. Тому на підставі вказаного закону вона має бути звільнена від сплати штрафів, нарахованих після 14 квітня 2014 року. Крім того, суд на підставі вказаного Закону, задовольняє частково вимоги про стягнення заборгованості по пені в сумі 600 грн. В іншій частині в розмірі 2865,00 грн. суд відмовляє, оскільки пеня була нарахована після 14 квітня 2014 року. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 18200,14 грн. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 1287,45 грн. На підставі ст.ст. 1054, 526 ЦК України,

Outcome: partial