Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якій просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 9 084,84 грн, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 серпня 2019 року у м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (відповідач). Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день ДТП була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-страхування». За завдану внаслідок ДТП відповідачем шкоду позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» сплатило на користь потерпілого страхове відшкодування у розмірі 9 084,84 грн. Проте після настання ДТП відповідач вчасно не повідомила страхову компанію та самовільно залишила місце пригоди, тому відповідно до законодавства України вона повинна була відшкодувати ПрАТ ««ПРОСТО-страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 9 084,84 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнавала та не заперечувала проти їх задоволення. У частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач просила суд відмовити, оскільки позивачем не доведено факт реальної сплати вказаних грошових коштів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2019 встановлено, що 26 серпня 2019 року в м. Києві відбулася ДТП, внаслідок якої відповідачем [PERSON] (транспортний засіб «Citroen», д.н.з. [NUMBER] ) було пошкоджено дорожній знак. Згідно зазначеної постанови відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, що призвело до пошкодження дорожнього знаку, та визнано такою, що скоїла ДТП та залишила місце пригоди (а.с.23-24). Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день ДТП була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-страхування», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6). Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування потерпілому за завдані відповідачем матеріальні збитки виплачене страховиком ПрАТ «ПРОСТО-страхування» у розмірі 9 084,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 06.12.2019 (а.с.35). Згідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позовдо страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Підпунктом ґ) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не доведено суду, що вона після настання дорожньо-транспортної пригоди не пізніше трьох робочих днів звернулася до страховика з відповідним повідомленням. Окрім того постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2019 визнано відповідача винною у залишенні місця ДТП. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином враховуючи те, що після здійснення ДТП відповідач залишила місце його скоєння та протягом трьох робочих днів не звернулася до страховика з відповідним повідомленням, на підставі вищезазначених норм законодавства, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у розмірі 9 084,84 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 2 102,00 грн, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.50). Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Окрім того прохання позивача відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн не підтверджені фактами реальної сплати ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на користь свого представника зазначеної суми грошових коштів саме за надану професійну правничу допомогу у справі за позовом до [PERSON] . У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного та ст. 1166 ЦК України, ст. 3, 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved