Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, з урахуванням поданих уточнень, тим, що 25.08.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум-готівка). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну кредитну картку MC DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту її випуску та встановив ліміт в розмірі 200 000,00 грн. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 20.07.2020 становить 158 199,91 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 158 199,91 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 2373,00 (а.с.1-3). Окрім того, позивач просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 09.09.2020 позов залишено без руху, а після усунення позивачем вказаних недоліків, згідно із ухвалою від 16.10.2020 у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.52). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на останню відому адресу місця реєстрації відповідача, окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були повернуті за закінченням встановленого строку зберігання. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 25.08.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум-готівка). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну кредитну картку MC DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту її випуску та встановив ліміт в розмірі 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 26 % річних. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором (а. с. 18,19). У анкеті-акцепті зазначено, що відповідач підписанням акцепту підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, а також, що він ознайомився з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, надання та користування іншими послугами банку згідно з договором, в тому числі, зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач належно виконав умови кредитного договору, видав відповідачеві кредитну картку, відкрив картковий рахунок та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 200000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, сплати відсотків за користування ним, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором становить 158199,91 грн, у тому числі, заборгованість за тілом кредиту у сумі 124039,44 грн, просрочка по тілу: 30 057,74 грн, відсотки за кредитом 2149,92 грн, неустойка 1958,81 грн. Спростування наведеного розрахунку відповідачем не надано, очевидних помилок у розрахунку не виявлено. Разом з цим, слід зазначити, що за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві позичальника, а також у оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 25.08.2019 зазначено, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором, пропонується застосовувати умови Програми «Моментальна розстрочка на карту», що вказані у Додатку № 4 до договору. У розділі ІІІ Додатку № 4 до договору визначаються такі умови Програми «Моментальна розстрочка на карту»: сума кредиту, процентна ставка, строк користування кредитом, комісійні винагороди (у випадку їх наявності), порядок сплати кредиту за Програмою «Моментальна розстрочка на карту». Проте позивачем не було надано суду умови Програми «Моментальна розстрочка на карту». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови програми «Моментальна розстрочка на карту», відсутність у анкеті-заяві та оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії домовленості сторін про сплату неустойки (пені, штрафів) за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ «Альфа-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування ними. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 156247,10 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 124039,44 грн, просрочка по тілу: 30 057,74 грн, відсотки за кредитом 2149,92 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2373,00 грн., позовні вимоги задоволено частково 156247,10 грн (99% від 158199,91 грн.) Відповідно до задоволених позовних вимог, судовий збір за розгляд справи складає - 2349,27 грн.

Outcome: partial