Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просила стягнути з ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на свою користь за період з 28 лютого 2019 року по 11 листопада 2020 року інфляційні витрати у розмірі 8 062,06 грн, 3 % річних у розмірі 7 778,73 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. У обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 14 грудня 2018 року у м. Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «TOYOTA AURIS», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зіткнення відбулося в наслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Цивільна - правова відповідальність [PERSON] була застрахована перед третіми особами у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», у зв`язку з чим останній повинен сплатити позивачу [PERSON] страхове відшкодування в межах ліміту у розмірі 100 000,00 грн та різницю у розмірі 52 122,81 грн непокритого відшкодування за Договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків. 27 лютого 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з чим позивач була позбавлена відповідачем права у визначений законом строк отримати страхове відшкодування за майнову шкоду, яка була завдана її майну внаслідок ДТП, яке сталося 14 грудня 2018 року, а також була вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 05 жовтня 2020 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/3603/19 (провадження № 2/756/1014/20) стягнено з ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь [PERSON] шкоду, заподіяну майну (страхове відшкодування) у розмірі 149 242,81 грн, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн та 880,00 грн, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, 3 400,00 грн витрат на правову допомогу та 1 521,24 грн судового збору. Після ухвалення Оболонським районним судом м. Києва рішення лише 11 листопада 2020 року та 13 листопада 2020 року відповідач перерахував на рахунок [PERSON] суму коштів у розмірі 149 242,81 грн. На думку позивача, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносини, не звільняє боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦK України. Окрім того внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку остання оцінює у розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також просив позов задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.10.2020 його довірителем виконано у повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] під час ДТП не зазнала ушкодження здоров`я, тому, на його думку, підстав для стягнення моральної шкоди немає. Додає, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. На його думку, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 грудня 2018 року у м. Києві з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «TOYOTA AURIS», д.н.з. [NUMBER] , трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] . Зазначені обставини встановлені рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/3603/19 (провадження № 2/756/1014/20) від 05 жовтня 2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільна - правова відповідальність [PERSON] була застрахована перед третіми особами за полісом ОСЦПВ АМ №5965998 та Договором добровільного комплексного страхування ризиків № AZ11-818327, програма «Автоцивілка Плюс». Даний договір діє лише за наявності діючого полісу ОСЦПВ серія та номер якого наведений вище. Частина 3 п. 22 цього Договору встановлює опис програми «Автоцивілка Плюс», за якою розмір страхового відшкодування визначається на підставі рішення суду або на підставі Акту товарознавчого дослідження. Пунктом 4 Договору зазначено Поліс ОСЦПВ АМ №5965998, відповідно до якого забезпечений ТЗ є «TOYOTA AURIS», реєстраційний номер [NUMBER] , а отже відповідач повинен сплатити позивачу страхове відшкодування в межах ліміту поліса ОСЦПВ АМ №5965998 у розмірі 100 000,00 грн та різницю у розмірі 52 122,81 грн непокритого відшкодування за Договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № AZ11- 818327, програма «Автоцивілка Плюс». 27 лютого 2019 року за вихідним № Г1400/1338 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. 05 жовтня 2020 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/3603/19 (провадження № 2/756/1014/20) позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної майну задоволено та стягнено з ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь [PERSON] шкоду, заподіяну майну (страхове відшкодування) у розмірі 149 242,81 грн, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн та 880,00 грн, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, 3 400,00 грн витрат на правову допомогу та 1 521,24 грн судового збору. Як вбачається з виписки по картковому рахунку позивача, відповідач сплатив на її користь страхове відшкодування лише 11 листопада 2020 року у розмірі 100 000,00 грн та 13 листопада 2020 року у розмірі 49 242,81 грн. Відповідно до ч. 1, 2 cт. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до cт. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до cт. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦK України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповіді до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що зобов`язання зі сплати страхового відшкодування відповідачем протиправно не виконувалося в період з 28 лютого 2019 року по 11 листопада 2020 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за вказаний період з інфляційних витрат у розмірі 8 062,06 грн та 3 % річних у розмірі 7 778,73 грн. Посилання відповідача на ті обставини, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на думку суду, не стосуються спору, що виник між сторонами. Суд наголошує, що у відповідача перед позивачем виникло зобов`язання зі сплати страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ АМ №5965998 та Договором добровільного комплексного страхування ризиків № AZ11-818327, програма «Автоцивілка Плюс», у зв`язку з чим правильним та справедливим є стягнення на користь позивача з відповідача за період з 28 лютого 2019 року по 11 листопада 2020 року інфляційних витрат у розмірі 8 062,06 грн та 3 % річних у розмірі 7 778,73 грн. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання вищевказаних вимог процесуального законодавства позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що вона дійсно понесла моральні страждання внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з чим суд вважає необхідним у цій частинні позову про стягнення моральної шкоди відмовити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 840,80 грн, який підтверджується долученою до справи квитанцією про його оплату. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Прохання позивача відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу не знаходить свого обґрунтування, та не підтверджені фактами реального надання правової допомоги саме по цій цивільній справі, не надано погодинного розрахунку наданої професійної правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акту виконаних робіт та документально підтверджених здійснених ним витрат, тому суд приходить до висновку про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 23, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України;

Outcome: partial