Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач, ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», звернувся в суд з позовом про звільнення з-під арештів нерухомого майна у виді домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], належного на праві власності [PERSON], згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №б/н від 11.09.2009 року, винесеного ВДВС Рівненського МУЮ, згідно ухвали Рівненського міського суду №2-204/10 від 01.06.2010 року про забезпечення позову шляхом арешту домоволодіння та земельної ділянки, Реєстраційні номери обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №10432467 та №10432575/. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.03.2008 року [PERSON] уклав із ВАТ «Сведбанк» Кредитний договір №1701/0308/98-007, за яким Кредитором були надані Позичальнику кредитні кошти із зобов'язанням їх повернення зі сплатою відсотків, комісії та інших платежів в сумі, строки на умовах, передбачених Договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений Іпотечний договір №1701/0308/98-007 від 12.03.2008 року із [PERSON], предметом якого є домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], належного на праві власності [PERSON]. Обтяження згідно вищевказаного Іпотечного договору відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по Кредитному договору та Іпотечному договору. 17.05.2015 Року Позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки накладені вищевказані арешти, які порушують права позивача, що має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Письмових заперечень відповідачів [PERSON], [PERSON] на позовну заяву суду не надано. Згідно письмового заперечення третьої особи Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, на виконанні перебував виконавчий напис №1562 від 20.08.2009 року приватного нотаріуса Кострикіна В.І. про звернення стягнення на нерухоме майно: домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS]. 29.065.2013 року державним виконавцем винесено постанову звільнення майна з-під арешту, згідно якої обтяження накладені постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2009 року були припинені. Враховуючи викладене позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту вказаного майна , який було накладено постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2009 року ВДВС РМУЮ безпідставні, до задоволення не підлягають. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просить їх задовольнити в повному обсязі. Вказуючи, що на час заявленого позову мали місце Реєстраційні номери обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №10432467 та №10432575, в тому числі на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2009 року ВДВС РМУЮ. Станом на теперішній час 07.09.2015 року о 18.52 годині внесений запис про припинення обтяження. У цьому зв'язку вказану вимогу залишає на розгляд суду, вимогу про звільнення від арешту на підставі ухвали Рівненського міського суду №2-204/10 від 01.06.2010 року про забезпечення позову шляхом арешту домоволодіння та земельної ділянки підтримує, просить задовольнити рішенням суду. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, в судове засідання повторно не з'явились, причину неявки не повідомили, клопотань чи заяв суду не надали. Суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів. Представник третьої особи в судове засідання не щз»явилась. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення третьої особи, письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2008 року [PERSON] уклав із ВАТ «Сведбанк» Кредитний договір №1701/0308/98-007, за яким Кредитором були надані Позичальнику кредитні кошти із зобов'язанням їх повернення зі сплатою відсотків, комісії та інших платежів в сумі, строки на умовах, передбачених Договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений Іпотечний договір №1701/0308/98-007 від 12.03.2008 року із [PERSON], предметом якого є домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], належного на праві власності [PERSON]. Обтяження згідно вищевказаного Іпотечного договору відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 28.11.2012 Року ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по Кредитному договору та Іпотечному договору. Судом також встановлено, що: згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №б/н від 11.09.2009 року, винесеного ВДВС Рівненського МУЮ, згідно ухвали Рівненського міського суду №2-204/10 від 01.06.2010 року про забезпечення позову шляхом арешту домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], Реєстраційні номери обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №10432467 та №10432575/. Викладені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами: крпіями Кредитного договору, Іпотечного договору, доказами відступлення права вимоги, витягом з реєстру заборгованостей боржників до Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, Договором про відступлення прав за Іпотечними договорами від 28.11.2012 року, витягом додатку до вказаного Договору, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об»єктів нерухомого майна. Згідно наданих третьою особою заперечень та додатків у вигляді: Постанови Державного виконавця ВДВС РМУЮ від 29.05.2013 року про закінчення виконавчого провадження №ВП 14704187, в п.2 якої «Припинена чинність арешту майна боржника, наведеного постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2009 року на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], та домоволодіння, що знаходиться [ADDRESS], та скасовано інші заходи примусового виконання рішення»; Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №43422575 від 07.09.2015 року із записом про реєстрацію припинення обтяження об'єктів нерухомого майна земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], та домоволодіння, що знаходиться [ADDRESS]. Вищенаведені докази із достовірністю підтверджують реєстрацію припинення обтяження об»єктів нерухомого майна, яке є Іпотечним майном позивача, та відсутність на час судового вирішення спору арешту на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №б/н від 11.09.2009 року, винесеного ВДВС Рівненського МУЮ. Із матеріалів цивільної справи Рівненського міського суду №2-2041/10, дослідженої в судовому засіданні встановлено, що 01.06.2010 року постановлена ухвала про забезпечення позову до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним шляхом накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться [ADDRESS]., ухвала направлена на виконання Першій рівненській державній нотаріальній конторі, виконана. В подальшому позовна заява залишена без розгляду ухвалою суду в порядку ст. 207 ЦПК України, при цьому ухвала про забезпечення позову від 01.06.2010 року судом не скасована, залишається чинною. Приписами статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»та пункту 5.3.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. В силу вимог статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідо до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження на підставі ухвали Рівненського міського суду 2-2041/10 від 01.06.2010 року зареєстроване 01.10.2010 року в 16.40 годині за №10432575 реєстратором Першою рівненською державною нотаріальною конторою і є чинним. Підстави для чинності вказаної оспореної ухвали суду про забезпечення позову та самого забезпечення у виді арешту нерухомого майна відпали з моменту вступу в законну силу ухвали в справі №2-2041/10 про залишення позовної заяви без розгляду. Частиною четвертою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту, накладеного на підставі ухвали Рівненського міського суду в справі №2-2041/10 від 01.06.2010 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №10432467 № 10432575 від 01.11.2010 року, нерухомого майна у виді домоволодіння загальною площею 100,3 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], за адресою [ADDRESS], належні на праві власності [PERSON], є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. В решті позовні вимоги до задоволення не підлягають На підставі наведеного,

Outcome: partial