Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.09.2007 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння. Протягом року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З вересня 2014 року відповідач переїхав до м. Києва. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Зараз їхній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний офіційний дохід. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Мірошніченко». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надійшло електронне повідомлення № 6 від 15.12.2015 р., згідно якого просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Судом визнано можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 21.09.2007 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1900 (а.с. 7). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів позову вбачається, що з вересня 2014 року між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у звязку з реєстрацією шлюбу своє дошлюбне прізвище [PERSON] не змінювала. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісяця, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову 17.11.2015 р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved