Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач у серпні 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за телекомунікаційні послуги у розмірі 4 754,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 березня 2010 року між сторонами була укладена угода №5137766/1.12176201 про надання послуг мобільного зв'язку та відкрило особовий рахунок [NUMBER] для оплати даних послуг. Згідно з умовами вказаного договору останньому надавались послуги зв'язку з їх щомісячною оплатою відповідно до виставлених позивачем рахунків, втім свої зобов'язання за вказаним договором виконувалися останнім неналежним чином, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01 серпня 2012 року до 01 березня 2013 року у розмірі 4 754,00 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. (а. с. 4) Представник позивача у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд даної цивільної справи за її відсутності, в клопотанні вказала, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані із викликом відповідача у судове засідання, а саме: вартість оголошення в засобах масової інформації у сумі (а. с. 30). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом надання оголошення в засобах масової інформації з викликом відповідача у судове засідання (а. с. 32), про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2010 року між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», найменування якого було змінено на ПрАТ «МТС Україна», та [PERSON] був укладений договір №5137766/1.12176201 про надання послуг мобільного зв'язку та відкрило особовий рахунок [NUMBER] для оплати даних послуг. Згідно з умовами вказаного договору відповідачу надавались послуги зв'язку з їх щомісячною оплатою відповідно до виставлених позивачем рахунків (а. с. 5-7, 8-10). Оскільки зобов'язання відповідача як користувача послуг зв'язку за вищезазначеним договором в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, його заборгованість перед позивачем станом на 02 жовтня 2013 року за період з 01 серпня 2012 року по 01 березня 2013 року становить 4 757,00 грн. (а. с. 13). У зв'язку з зазначеним позивач звертався на адресу відповідача з відповідною претензією, яка так і не була задоволена: заборгованість не була погашена (а. с. 14-15). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до договору та Правил користування мережами стільникового зв'язку ЗАТ «УМЗ», затвердженими наказом Генерального директора ЗАТ «УМЗ» №54 від 17 березня 1997 року, абонент зобов'язаний (до 15 числа кожного місяця) своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв'язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованими на його особовому рахунку. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача по даній справі обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення 4 754,00 грн. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою (а також з заявою про видачу судового наказу - а. с. 19) у сумі 243,60 грн., та витрати, пов'язані викликом відповідача у судове засідання у сумі 250,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved