Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач у серпні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 29.02.2008 р. між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачем був укладений Договір відступлення права вимоги з правом вимоги за кредитними договорами, в тому числі відносно боржника [PERSON] 03.10.2006 р. з між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений кредитний договір за № 413/ПВ-06, також, 22.10.2007 р. був укладений Додатковий Договір № 1 про внесення змін та доповнень та 12.02.2008 р. був укладений Додатковий договір № 2 про внесення змін та доповнень, відповідно до яких відповідачу був наданий кредит в розмірі 59 000,00 грн. на строк до 07.02.2018 р. та оплатою по процентній ставці 14,00 % річних. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконуються належним чином, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 08.07.2015 р. становить 18 578,79 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 16 224,71 грн., прострочених відсотків - 1 107,84 грн., пені за прострочення сплати кредитних коштів - 254,71 грн. та інфляційних витрат - 991,53 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти постановлення заочного рішення (а.с. 47). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 47. 46), а тому, суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 29.02.2008 р. між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачем Державною іпотечною установою був укладений Договір відступлення права вимоги № 295/08 з правом вимоги за кредитними договорами, в тому числі відносно боржника [PERSON] (а.с. 28-31). В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2006 р. з між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений кредитний договір за № 413/ПВ-06, також, 22.10.2007 р. був укладений Додатковий Договір № 1 про внесення змін та доповнень та 12.02.2008 р. був укладений Додатковий договір № 2 про внесення змін та доповнень, відповідно до яких відповідачу був наданий кредит в розмірі 59 000,00 грн. на строк до 07.02.2018 р. та оплатою по процентній ставці 14,00 % річних (а.с. 6-11, 12-17, 18-23). Відповідно до п. 2.4. Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше як 491,67 грн. до 12 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с. 5), відповідачем [PERSON] порушуються умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08.07.2015 р. становить 18 578,79 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 16 224,71 грн., прострочених відсотків - 1 107,84 грн., пені за прострочення сплати кредитних коштів - 254,71 грн. та інфляційних витрат - 991,53 грн. Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язується, у випадку порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом сплати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості, оскільки відповідач, який повідомлявся судом належним чином будь-яких заперечень на позову, у разі їх наявності до суду не направив. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором в розмірі 18 578,79 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved