Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач у вересні 2017 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є донькою відповідача. З 01.09.2017 р. позивач вступила до Київського університету туризму, економіки і права, факультет ресторанно-готельної справи, навчається на денній формі навчання. На даний час вона не працює, весь свій час витрачає на навчання, її мати також не працює, за навчання необхідно сплачувати близько 18 000,00 грн., а тому позивач потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача кошти на утримання на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, у розмірі 30 % від усіх видів доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її участі, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові (ас. 17). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки. Відповідач до суду повторно не з'явився, який про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним (ас. 12, 16), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 5). 22.06.2000 р. Шлюб між батьками позивача було розірвано (а.с. 6). Відповідно до довідки від 18.09.2017 р. №61/17, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету «Туризму, готельного та ресторанного бізнесу» Київського університету туризму ,економіки і права. Термін навчання складає з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], на день постановлення даного рішення, досяг свого повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 постановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання факультету «Туризму, готельного та ресторанного бізнесу» Київського університету туризму ,економіки і права, термін навчання складає до 30.06.2021 р., а тому вона не має доходів і потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з продовженням навчання. Суду не було надано доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу дочці. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання на період її навчання в розмірі 30 % від усіх видів доходів щомісячно.

Outcome: approved