Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить постановити рішення про стягнення у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0042/06/08-КЕ від 19.05.2006 р. в сумі 72143,30 грн. та сплачений судовий збір. 09 квітня 2014 року під час судового засідання від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник просить суд постановити рішення про стягнення у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0042/06/08-КЕ від 19.05.2006 р., яка станом на 07.04.2014 р. складає 123674,80 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 772,59 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх збільшення, підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити. Представник відповідачів, [PERSON] та [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності [PERSON] до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини, прийшов до наступного. Судом встановлено та в свою чергу підтверджується наявними у справі доказами, що 19.05.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»), в особі керуючого Одеської філії Акціонерний комерційний банк «Форум» Гордієнко Олексієм Павловичем, що діяв на підставі Довіреності №9125 від 28.12.2005 р. (далі за текстом - Банк) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник) був укладений Кредитний договір №0042/06/08-КЕ (далі - Кредитний договір). Згідно з умовами Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 50000,00 доларів США, строком по 20.07.2010 року (із змінами від 27.08.2007 р), а Позичальник, зобов'язаний в свою чергу повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15,0 % річних і виконати зобов'язання згідно з Кредитним договором у повному обсязі (п.1.1., 1.2., 1.3.). Згідно п. 2.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється Позичальником згідно з Додатком № 1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів), з 27.08.2007 р. згідно з Додатку № 2 (Графік повернення кредиту та сплати процентів), а з 19.05.2008 р. згідно з Додатку № 3 (Графік повернення кредиту та сплати процентів), до Кредитного договору. Порушення Позичальником Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового зменшення Банком стягнення на заставлене майно (із змінами від 19.05.2008 р. Додаткова угода № 2). Банк свої зобов'язання по Кредитному договору виконав належним чином, надавши кредит Позичальнику у порядку та розмірі передбаченому Договором, про що свідчить заява про видачу готівки №118934 від 19.05.2006 р., підписана Позичальником. Однак як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] своїх зобов'язань перед Банком за Кредитним договором №0042/06/08-КЕ від 19.05.2006 р., що стосується своєчасного та повного повернення кредиту, не виконав. Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України - до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України закріплено - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно п. 3.2.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язання. Відповідно до п. 3.2.5. Кредитного договору, Банк має право стягувати з Позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору. Згідно п. 4.1. Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% (відсотка) за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 4.4. Кредитного договору, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3. (крім п. 3.3.2.) Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 0,5 % (процентів) від суми кредиту. У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань перед Банком за Кредитним договором №0042/06/08-КЕ від 19.05.2006 р., у нього станом на 07.04.2014 р. (згідно заяви про збільшення позовних вимог) наявна заборгованість у розмірі 123674,80 грн., яка включає: - прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів - 4597 доларів США, що еквівалентно 53566,61 грн.; - прострочену заборгованість за нарахованими відсотками - 4242,16 доларів США, що еквівалентно 49425,27 грн.; - суму пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами розрахована за період з 23.09.2012 р. по 04.04.2014 р. - 1775,21 доларів США, що еквівалентно 20682,92 грн. Суд погоджується з розрахунками позивача та приймає їх, як належну підставу для задоволення позовних вимог в частині стягнення заявленої ним суми. Однак, відповідно до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача просить стягнути на корить Банка виниклу заборгованість у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посилаючись на укладені 27.08.2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON] Договори поруки, відповідно до яких останні відповідають перед Банком у повному обсязі за неможливість виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором №0042/06/08-КЕ від 19.05.2006 року. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р. роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має врахувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Судом встановлено, що позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором була подана до суду 14 лютого 2013 року, а вимоги щодо погашення боргу у зв'язку з настанням остаточного строку виконання зобов'язання за кредитом, а саме 21 липня 2010 року, жодному з поручителів направлені не були. Так, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо солідарного стягнення заборгованості з поручителів є неправомірними та необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Позивачем, в порядку ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 721,43 грн. (платіжне доручення №723789 від 22.01.2013 р.) та за подання уточнень до позовної заяви- 51,16 грн. (платіжне доручення №113055 від 07.10.2013 р.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» частково відповідають чинному законодавству України, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial