Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач через свого уповноваженого представника 17.08.2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в позові зазначив, що відповідач з позивачем уклали договір № АВН0F9130330994 від 22.08.2015 року. Згідно даного договору Відповідач отримав кредит в сумі 9243,30 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір (далі - Договір). Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідача в заяві. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак своїх обовязків відповідач не виконує, у звязку з чим у нього станом на 13.07.2016 року виникла заборгованість в розмірі 11463,98 гри. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 11463,98 гри., та судовий збір в розмірі 1\~378 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але в позовних вимогах просив слухати справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явивсь про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2015 року між позивачем ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про отримання кредиту у розмірі 9243,30 грн. Як встановлено, позивач ПАТ «Акцент-Банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 9243,30 грн. Однак, відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов»язання за Кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Як встановлено, відповідач ухиляється від виконання зобовязання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання та яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.4. кредитного договору, у випадку прострочення позичальником термінів платежів, вказаних в графіку платежів, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 (одного) відсотка за кожний день прострочення. Станом на 13.07.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 11463,98 грн. з них заборгованість за кредитом 8266,63 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3,78 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1571,35 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 600,13 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 522,09 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № АВН0F9130330994 від 22.08.2015 року та ухилення від їх виконання призвело до виникнення заборгованості, котра відповідно до умов Кредитного договору підлягає поверненню в розмірі 11463 грн. 98 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved