Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Представник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить суд шлюб, зареєстрований 21.05.2004 між [PERSON] та [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн та стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати (витрати на правову допомогу), прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. В обґрунтування зазначила, що 21.05.2004 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейне життя у сторін не склалося через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. На зазначених вище підставах фактичні подружні стосунки припинилися з січня 2017 року. Побут та господарство сторонами ведеться роздільно, виконання спільних обов`язків подружжя відсутнє, різні погляди на сімейні відносини. Примирення з відповідачем, збереження сім`ї, позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Крім того, відповідачем 27.08.2019 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2004 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб від 04.05.2007, серія [NUMBER] , актовий запис № 505. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER] , актовий запис №2010. 26.04.2007 відповідач [PERSON] [INFO] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 26.04.2007 серія [NUMBER] , актовий запис №61. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.10.2019 встановлено, що 04.05.2007 внесено відомості про зміну імені, суть змін: прізвище нареченого: [PERSON] змінено на [PERSON] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В контексті ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 57400 грн, в ході розгляду справи представник позивача надала до суду клопотання, згідно якого просила стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом цивільної справи в розмірі 14381 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 24 липня 2019 року між АО «С.Т. Партнерс», в особі старшого партнера [PERSON], та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 4035_19-о, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. З Додаткової угоди № 1 до договору № 4035_19-о від 24 липня 2019 року вбачається, що витрати про надання правової допомоги становлять 2000 євро, у гривні згідно готівкового курсу продажу євро за готівковий курс гривні, встановлений банком, що обслуговує Адвокатське об`єднання. Однак, 07.10.2019 представником позивача подано клопотання про приєднання доказів, відповідно до якого остання просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 14381 грн. Відповідно до акту приймання передачі правової допомоги за Договором № 4035_19-о від 24.07.2019 укладеного між АО «С.Т. Партнерс», в особі старшого партнера [PERSON] , та [PERSON] , вбачається, що сума гонорару за надання правової допомоги, яка зазначена в п.1 цього Акту, становить 14381 грн. Вбачається, що відповідачем наданий суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, крім того як вбачається з відзиву відповідача, останній визнає та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 14381 грн з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved