Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Заявник зазначає, що у цей час відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть померлої на території України, яка контролюється державними органами влади, оскільки документ, який стосується підтвердження факту смерті матері не відповідає законодавству України, виданий органом, не передбаченим законодавством України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті його матері [PERSON] в м. Донецьк. Встановлення даного факту необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, заявник заяву підтримав. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 21 березня 2019 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 12). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Донецьк є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №46 від [INFO] року, [PERSON], [INFO], місце проживання: [ADDRESS], померла [INFO] року, причина смерті: захворювання правої нирки (а.с.14). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто документи, видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [INFO], яка померла [INFO] року у Донецьк.

Outcome: approved