overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 21.02.2013р.н. На теперішній час позивач проживає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що неповнолітня дитина сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а також враховуючи, що відповідач визнав повністю позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що сторони знаходились у фактичних шлюбних стосунках з вересня 2011р., від яких вони мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з вересня 2014 року фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з вересня 2011р., від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], 17.07.2013р.н. На теперішній час позивач проживає разом зі своєю донькою, займається її вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що неповнолітня донька сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06 вересня 1997 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №627. Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились з 2003 року, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та несумісністю характерів, що призвело до втрати поваги та розпаду сім'ї. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Позивач просив позов задовольнити, відповідач позов визнав в повному обсязі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідност.197 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони шлюбні відносини припинили з 2003 року, однією сім'єю не мешкають і сукупність даних обставин дає підстави суду вважати, що сім'я розпалася і її збереження не можливо, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 лютого 2002 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №49. Подружні відносини припинились з травня 2007 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та несумісністю характерів, що призвело до втрати поваги та розпаду сім'ї. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 20 грудня 1975 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано Миколаївським сел. РАЦС Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, почуття любові між сторонами втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені, примирення між сторонами не є можливим, у звязку з чим позивач просила суд шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 24). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, фактичне місце його перебування невідомо, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 20 грудня 1975 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Миколаївським сел. РАЦС Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58 (а.с. 5). Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені, примирення між ними не є можливим. Вирішуючи позовні вимоги, судом враховано, що ч. 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони фактичні сімейно-шлюбні відносини припинили, проживають окремо. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 01 червня 1996 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , 1997 року народження . На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося , вони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01 червня 1996 року виконавчим комітетом Городище Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 03. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити . Відповідач вимоги позивача визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що 01 червня 1996 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано виконавчим комітетом Городище Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 03 ( а.с.4). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.9) . Позивач вказала суду , що спільне життя у них не склалося , вони не мають спільних інтересів , на життя дивляться по різному. Протягом останніх п'яти років відповідач зловживає спиртним та допомоги по веденню господарства не надає , вихованням та забезпеченням сім'ї не займається . Починаючи 01.11.2013 рокусімейно-шлюбні відносини між ними припинено. В даний час вони проживають окремо . Відповідач в судовому засіданні ствердив обставини справи наведені позивачем та вказав що не заперечує проти розірвання шлюбу. За наведених підстав суд вважає , що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та в першу чергу інтересам дитини. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України , слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 08 грудня 1995 року вони зареєстрували шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. На протязі останніх п'яти років сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районого управління юстиції Київської області, актовий запис № 228. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд шлюб розірвати. Відповідач двічі на виклик суду в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, докази чого знаходяться в матеріалах справи. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд визнав наявних у справ матеріалів та доказів достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 08.12.1995 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районого управління юстиції Київської області, актовий запис № 228 ( а.с.7). Від спільного проживання сторони мають повнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Позивач вказала суду , що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не мають спільних інтересів , на життя дивляться по різному. На протязі останніх п'яти років відносини між ними постійно погіршувалися, відповідач веде паразитичний спосіб життя, вживає алкогольні напої. Він постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних відносин , не дбає про взаємоповагу . Позивач примирення вважає неможливим. За наведених підстав суд вважає , що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та в першу чергу інтересам їх дитині . Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніьої дитини, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 03.09.2011 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №434. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він не працює, зловживає спиртними напоями, підіймає руку на неї та дитину. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вперше. Спільним майном є автомобіль, який вона бажає поділити. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, додатково пояснивши, що з середини червня 2015 року вони припинили подружні стосунки, у наданий для примирення строк не помирилися. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Соченко». Відповідач повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації та фактичним місцем проживанням, проте конверти повернулися до суду з обох адрес за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 434. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надіслав суду заперечень проти позову, у наданий для примирення строк подружжя не помирилося, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 28.09.1994 року у відділі актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб, актовий запис №775. Дітей від шлюбу не мають. Фактично їхні з відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з травня 2013 року, однак до теперішнього часу проживають за однією адресою. Причиною розпаду сімї стало несумісність характерів та різні погляди на життя та побут. Вважає, що їхня сімя розпалася остаточно та її збереження буде неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає, шлюб розриває вперше. У судове засідання позивач не зявилася, направила суду заяву від 21.07.2015 року в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна. не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-26 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 вересня 1994 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 775. Від шлюбу дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони з травня 2013 року припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень на позов не надіслав, збереження шлюбу суперечить її інтересам, бо шлюб існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач у травні 2016 р. звернулася в суд з позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача до 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2008 року з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно до досягнення ними повноліття, на користь матері [PERSON] 04 липня 2010 р. дочці [PERSON] виповнилось 18 років і виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на її утримання біло закінчено та на теперішній час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. З увагою на матеріальне і сімейне становище відповідача, на кількість осіб, що мають право на утримання від нього, суд вважає справедливим стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

Outcome: approved