Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що вона являється спадкоємицею після померлої матері [PERSON] За час шлюбу з покійною відповідачем було набуте право власності на автомобіль Volkswagen Golf, д.н. ВМ4581 АЇ та гараж в кооперативі «Зарічний» м. Суми №789, розташований за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 21/3. Тому, остаточно уточнивши свої вимоги, просить визначити, що частка [PERSON], яка померла 03.05.2015 року, в праві спільної сумісної власності на автомобіль Volkswagen Golf, д.н. ВМ4581 АЇ становить 1/2 частку, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частку автомобіля Volkswagen Golf, д.н. ВМ4581 АЇ та стягнути вартість 1/4 частки автомобіля. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнений позов підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Представник відповідача заявив клопотання в разі задоволення позовних вимог відстрочити виконання рішення на 2 роки, оскільки відповідач являється пенсіонером, має незначні доходи та боргові збов»язання, має незадовільний стан здоров»я. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). 04 травня 2015 року [PERSON] померла. За час шлюбу з [PERSON] відповідачем був придбаний автомобіль Volkswagen Golf, д.н. ВМ4581 АЇ. Вказаний факт в судовому засіданні підтвердив відповідач, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Тобто, в праві спільної сумісної власності [PERSON] належить 1/2 частина автомобіля Volkswagen Golf, д. н. ВМ4581 АЇ. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Визначаючи частки в спадковому майні, суд виходить із приписів ст. 1267 ЦК України, якими визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З огляду на вищевикладене наявні підстави для визнання за позивачем права на спадкування 1/4 частини спірного автомобіля. Відповідно до ст. 183 ч. 3, 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. 20 січня 2017 року спірний автомобіль був проданий, що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу №5946/2017/299071 (а.с.49). Згідно висновку №2201 від 20 січня 2017 року ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf, д.н. ВМ4581 АЇ на дату оцінки складає 48919 гривень 95 копійок (а. с. 50-51). Отже, вартість 1/4 частини автомобіля становить 12230,00 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки відповідач ніяким чином не обґрунтував необхідність відстрочки саме на 2 роки. Факт існування боргових зобов»язань не може слугувати підставою для такого тривалого не виконання рішення. Суд вважає, що відстрочка виконання рішення на такий тривалий час не сприятиме меті судового захисту порушених прав споживача у справі. Те, що відповідач є особою пенсійного віку не є підставою для звільнення його від виконання судового рішення. Відповідно до вимог ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні. Крім цього відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахування уточнених позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1653 гривні 60 копійок. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат на оплату допомоги адвоката при складанні позовної заяви, оскільки квитанції про сплату не містять посилання на конкретну справу, в якій надавалася послуга, не вказано також яка саме послуга адвокатом була надана. Квітанції мають значну часову різницю між оплатою послуг та датою звернення до суду. Суд не може покласти в основу рішення и витяг з договору, оскільки факт оплати підтверджується не договором та квитанцією про оплату. На підставі викладеного,

Outcome: partial