Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №94535347000 від 15.06.2018 у розмірі 45769,21 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 15.06.2018 між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір №94535347000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 15.12.2020 включно. 25.09.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвєстохіллс Веста» був укладений Договір факторингу № 146 відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвєстохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвєстохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94535347000 укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] .. 26.09.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвєстохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-09/19/1 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвєстохіллс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами, в тому числі за спірним договором. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. За період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість в повному обсязі не погашена. Відповідно до розрахунку загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 15.09.2021 становить 44385,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 14 623,88 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 12 629.01 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 13 982,16 грн.; заборгованість з комісії - 3 150,00 грн.; заборгованість з пені - 0 грн.. Крім того, враховуючи, що відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Договору № 94535347000 від 15.06.2018, то у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.09.2021 розмір 3% річних становить 330,54 грн., а витрат від інфляції - 1 053,62 грн.. Таким чином загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 45769,21 грн.. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/7126/21. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення боргу за кредитним договором та відшкодування сплаченого судового збору визнав. Заперечував щодо стягнення 20000,00 грн. витрат на надання правової допомоги. Заслухавши думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2018 між позичальником, яким є [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір № 94535347000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 15.12.2020 включно. Відповідно до п. 3.8. Кредитного договору процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 77% річних. Разом з тим, пунктом 3.9. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 84,00% річних, що діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується для всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 15000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 15.06.2018 №0611872349 та випискою по рахунку відповідача. 25.09.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» був укладений Договір факторингу № 146, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №4535347000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 15.06.2018, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] .. 25.09.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-09/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №4535347000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 15.06.2018, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] .. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» - наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» втратили такі права. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. За період користування кредитними коштами відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, однак належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 94535347000 від 15.06.2018 та довідок-розрахунків вказаної заборгованості по окремих періодах та платежах, за [PERSON] рахується заборгованість станом на 15.09.2021 в розмірі 45769,21 грн., яка складається з: 14623,88 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту, 12629,01 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 3150,00 грн. - заборгованості з комісії, 13982,16 грн. - нарахованих відсотків згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 330,54 грн. - нарахованих 3% річних та 1053,62 грн. - втрат від інфляції. З урахуванням викладеного, даючи оцінку вказаному вище розрахунку заборгованості за кредитним договором, зважаючи на те, що відповідач в судовому засіданні не заперечував факту отримання та користування кредитними коштами на визначених у договорі умовах, жодних зауважень щодо нарахованої заборгованості від нього не надходило, а також те, що позивач підтвердив своє право вимоги на вказану заборгованість, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 94535347000 про надання споживчого кредиту від 15.06.2018 у розмірі 45769,21 грн.. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0293820001 від 20.10.2021. Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААБ № 089734 від 02.10.2013 відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За таких обставин, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано договір про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №27 від 04.06.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021, а також платіжне доручення №0261660000 від 18.06.2021 на суму 200000 грн., в якому в графі «Призначення платежу» вказано «сплата за надання правової допомоги згідно договору № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021. Без ПДВ». Однак надані позивачем документи не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 137-138 ЦПК України на підтвердження надання професійної правничої допомоги, оскільки з моменту укладення договору про надання правової допомоги (05.03.2021) до подання позовної (02.11.2021) пройшов значний проміжок часу, обсяг наданої правової допомоги не відповідає складності справи, а з наданого платіжного доручення №0261660000 від 18.06.2021 на суму 200000 грн. не вбачається, що позивачем була сплачена вартість наданої правової допомоги саме у даній справі. Тому суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Вердикт Капітал» вартості такої правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved