Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19 травня 2013 року на автодорозі «Північно-Східний об'їзд м. Київ» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобі марки «Renault» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Subaru» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало те, що відповідач в порушення п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції та скоїв ДТП. В результаті пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача за збиток заподіяний при експлуатації забезпеченого автомобіля була застрахована позивачем на підставі страхового полісу № АС/3099713 Позивач виконуючи договірні зобов'язання за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі заяви потерпілої особи від 23.08.2013 року, звіту про оцінку матеріального збитку № 16/08/13, від 16.08.2013 року, страхового акту № 49/29235/3.2.29 від 18.11.2013 року, відшкодував потерпілому [PERSON], заподіяний відповідачем збиток у розмірі 49 500 грн. 00 коп. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 49 500 грн. 00 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував про розгляд справи в порядку заочного розгляду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до заяви про страхове відшкодування від [PERSON], який просить виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну особою відповідальність якої застрахована в ПАТ СК «Країна», а саме за те, що 19 травня 2013 року стався страховий випадок, дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобі марки «Renault» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Subaru» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с 18). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2013 у вчинені вище зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, визнано винним відповідача [PERSON] (а.с.17). Згідно до звіту експерта про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу «Subaru» д.н.з. [NUMBER], збиток на ремонт автомобіля складає в розмірі 146 588 грн. 23 грн. (а.с. 19-70). Відповідно до платіжного доручення № 2645 від 18 листопада 2014 року ПАТ СК «Країна» перерахувала кошти [PERSON] в розмірі 49 500 грн. 00 коп. (а.с.72). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивач виконуючи договірні зобов'язання за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі заяви потерпілої особи від 23.08.2013 року, звіту про оцінку матеріального збитку 16/08/13, від 16.08.2013 року, страхового акту № 49/29235/3.2.29 від 18.11.2013 року, відшкодував потерпілому [PERSON] заподіяний відповідачем збиток в межах страхової суми. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язання вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у встановленому законом строку. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 16, 73), та у встановлений законом строк не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати в розмірі 495 грн. 00 коп., а тому сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved