Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 10 506,74 грн та судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем по справі - [PERSON] 11.04.2017 був укладений договір № 60080790074 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 6s 32GB Rose Gold», встановленою вартістю 18 645,00 грн, та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 3 107,50 грн до 20 числа кожного місяця, всього 5 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. Відповідач не виконав у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, сплативши 11.04.2017 - 3 107,50 грн, 20.05.2017 - 3 107,50 грн, 01.07.2017 - 3 263,00 грн, 22.08.2017 - 6 526,00 грн, тому станом на 01.07.2019 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 10 506,74 грн, яка складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару - 3 278,03 грн; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2 Договору - 7 228,71 грн, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року відкрито провадження у цій справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам роз`яснено право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду. Позивач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 08 серпня 2019 року. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 23 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) № 2017022301, за п.п. 1.1, 1.3 якого постачальник постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами, процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідно Договору з клієнтом (а.с. 13). 11 квітня 2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № 60080790074 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 6s 32GB Rose Gold», встановленою вартістю 18 645,00 грн та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 3 107,50 грн до 20 числа кожного місяця, всього 5 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору (а.с. 4-12). Згідно із п. 8.1 Договору відповідач отримує товар від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру. Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу № 1 від 13.03.2015, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. У відповідності до п. 9.1 Договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. За матеріалами справи убачається, що відповідачем здійснено часткове виконання умов Договору № 60080790074 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 11.04.2017 та сплачено 11.04.2017 - 3 107,50 грн, 20.05.2017 - 3 107,50 грн, 01.07.2017 - 3 263,00 грн, 22.08.2017 - 6 526,00 грн. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 01.07.2019 року заборгованість відповідача за Договором № 60080790074 від 11.04.2017 становить 10 506,74 грн та складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару - 3 278,03 грн; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2 Договору - 7 228,71 грн, - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача. (а.с. 5). Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, оскільки відповідачем не в повній мірі виконано зобов`язання за Договором № 60080790074 від 11.04.2017, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 10 506,74 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду із цим позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved