Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

позов мотивований тим, що позивачеві на праві власності належить будинок №3 по вул. Яблуневій в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області. В даний будинок в 2006 році вселились: донька позивача [PERSON], відповідач [PERSON] та двоє їх дітей. 28.08.2012 року донька позивача та відповідач припинили сімейні відносини. Донька позивача забрала всі свої особисті речі та дитини і перейшла жити в батьківський будинок за адресою: с. Агрономічне, вул. Яблунева, 15. Цього ж дня відповідач був попереджений про виселення з будинку № 3 по вул. Яблуневій. 07.12.2012 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] Однак, незважаючи на попередження про виселення, відповідач із будинку не виселився, плату за використаний газ, електроенергію, телефонний зв`язок не сплачував. 04.01.2013 року через нотаріуса позивач попередив відповідача про виселення, однак оскільки його вимога не була задоволена, він звернувся до суду з позовом про виселення і позов був задоволений. В останні дні перед новим 2014 роком відповідач виселився сам, не попередивши позивача, як власника. Він відключив опалення, труби розморозилось. Проживаючи в будинку, з листопада 2012 року до кінця грудня 2013 року відповідач не платив за газ. З метою недопущення від`єднання будинку від газопостачання позивач погасив борг за використаний відповідачем газ на суму 3358,30 грн. і 31.12.2013 року доплатив ще 56,15 грн. Таким чином, за газ позивач заплатив загальну суму 3414,45 грн. Крім цього, останніх 2-3 місяці перед тим, як залишити будинок, відповідач не оплачував за спожиту електроенергію, тому в останні дні грудня 2013 року позивач сплатив борг за спожиту відповідачем електроенергію в сумі 272,15 грн. Крім цього, позивач вимушений був очистити вигрібну яму від нечистот і сплатив за це 300 грн. Також в останній місяць відповідач не оплачував стаціонарний телефон та Інтернет, тому в кінці грудня 2013 року позивач погасив заборгованість в сумі 121,61 грн. Позивач вважає, що його права як власника будинку порушені відповідачем, який проживав в будинку і не оплачував спожиті послуги, тому просив стягнути з [PERSON] завдані збитки, а також судові витрати. Підсудність справи Вінницькому міському суду визначена відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин, викладених у ньому. Просив задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений в приміщенні суду (а.с. 39), а також рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання ([ADDRESS] дана адреса зазначалась ним в інших справах як адреса фактичного проживання. Згідно інформації Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 29.12.2016 року, в реєстрі територіальної громади м. Вінниці інформація про відповідача відсутня а.с. 20, тому виклик відповідача був здійснений також шляхом поміщення оголошення в газеті «Вінниччина» від 03.03.2017 року. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності, письмових заперечень не подавав. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11.12.2006 року [PERSON] є власником цілого житлового будинку № 3 по вул. Садовій в с. Агрономічне Вінницького району (а.с. 5). Право власності зареєстроване в КП «ВООБТІ» 09.01.2007 року в реєстровій книзі № 8 за реєстровим № 420. Домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку, загальною площею 179,7 кв.м., в тому числі житловою площею 110,9 кв.м., вигрібної ями №2, криниці №1. Відповідач колишній зять позивача. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище «Котенко») Маряною Данилівною та [PERSON], зареєстрований 14.09.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1883 був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №212/13341/2012. Рішення суду набуло чинності 18.12.2012 року (а.с. 10). З 2006 року, за згодою власника, подружжя [PERSON] проживало у будинку за адресою с. Агрономічне Вінницького району, вул. Садова, 3. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати сам в будинку. Через приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 04.01.2013 року [PERSON] офіційно попередив [PERSON] про виселення з належного йому будинку №3 по вул. Садовій в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області (а.с. 6). Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03.07.2013 року № 128/1170/13-ц [PERSON] виселено із займаного ним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вул. Садовій в с. Агрономічне Вінницького району. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] вселився в будинок в 2006 році і станом на 03.07.2013 року ще проживав у ньому. Рішення набрало чинності, тому в силу ст. 61 ЦПК України ці обставини не потребують доказування. В судовому засіданні позивач визнав, що [PERSON] рішення суду про виселення виконав добровільно в кінці грудня 2013 року. Проживаючи в [INFO], що належить позивачеві і споживаючи житлово-комунальні послуги, плату за отримані послуги відповідач не вніс. Згідно оглянутої в судовому засіданні абонентської книжки по оплаті газопостачання № 924536 станом на грудень 2013 року утворився борг в сумі 3414,45 грн., який згідно наданих квитанцій сплатив [PERSON] 30.12.2013 року та 31.12.2013 року (а.с. 13, 14). Згідно рахунку на сплату електроенергії за період з 01.10.2013 року до 30.11.2013 року утворився борг по оплаті електроенергії на суму 272,15 грн., який позивач [PERSON] погасив 27.12.2013 року, що підтверджується квитанцією про оплату, яка була оглянута в судовому засіданні (а.с. 17). Сплата позивачем коштів за телефон в сумі 121,61 грн. підтверджена квитанцією від 27.12.2013 року (а.с. 15). Крім того, позивачем було сплачено 300 грн. за очищення вигрібної ями від нечистот (а.с. 8). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом і не подав обґрунтованих заперечень та доказів на спростування тверджень позивача. Оцінивши докази, надані позивачем, суд прийшов до висновку, що відповідач, проживаючи в будинку позивача № 3 по вул. Садовій в с.Агрономічне Вінницького району, і споживаючи послуги по газопостачанню, електропостачанню, телефонному зв`язку і користуючись каналізацією, не здійснив оплату спожитих послуг, разом з тим, позивач надав належні та допустимі докази в підтвердження того, що він за власний рахунок здійснив оплату цього боргу в загальній сумі 4108,18 грн. Оскільки відповідач був вселений в будинок за згодою позивача, проте не як член його сім`ї і договір найму із ним укладений не був, суд вважає, що правове регулювання відносин між [PERSON] та [PERSON] здійснюється на підставі норм Цивільного кодексу щодо права власності та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 16 ЦК України). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України.) Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Суд вважає, що збитки, завдані позивачу, підлягають відшкодуванню, тому загальна сума в розмірі 4108,18 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати (551,20 грн. судовий збір та 180 грн. витрати за розміщення оголошення про виклик відповідача в газеті «Вінниччина») також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved