Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач у січні 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому з урахуванням уточнення просила змінити розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 20/100 часток квартири, а за відповідачем право власності на 5/100 часток квартири. Також позивач просила суд припинити право власності відповідача на 5/100 часток квартири і визнати за нею право власності на зазначені 5/100 часток квартири, стягнувши з позивача на користь відповідача вартість 5/100 частки квартири, яка складає 72 600,00 грн. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона [PERSON] є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої 1/4 частки квартири є відповідач [PERSON] . Оскільки спірна квартира знаходилась у аварійному антисанітарному стані та терміново потребувала ремонту, в 2020 році позивачем за власний рахунок було зроблено ремонт у квартирі, у зв`язку з чим ринкова вартість квартири збільшилась на 272 000,00 грн. Враховуючи вартість невід`ємних поліпшень, здійснених позивачем, остання вважає, що її частка у спірній квартирі збільшилась на 20% і становить 20/100 часток. Частка відповідача у спірній квартирі після здійснення ремонту зменшилась до 5/100 часток, у зв`язку з чим позивач вважає необхідним змінити розмір часток у праві власності на спірну квартиру шляхом визнання за нею права власності на 20/100 частин спірної квартири та за відповідачем 5/100 частин спірної квартири. Однак відповідач не проживає в квартирі, не сплачує платежі, спрямовані на утриманні житла, його особистих речей в квартирі немає. Кожній із сторін не може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним виходом, а виділ частки квартири відповідача не може мати місце, оскільки відсутня технічна можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На думку позивача, частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі. Фактично сторони не є членами родини, тому позивач вважає, що на заміну 5/100 часток неподільної квартири, яка фактично не потрібна відповідачу, останній отримає від позивача 72 600,00 грн грошової компенсації в рахунок припинення права спільної часткової власності. За вищевказаним позовом ухвалою суду від 11 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 13 квітня 2021 року судом закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, якою також позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в підготовче судове засідання 13 квітня 2021 року та в судове засідання 19 травня 2021 року не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання № 393 від 25.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анцифєровою А.М. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником іншої 1/4 частки квартири є [PERSON] (відповідач). Листом від 15 червня 2020 року відповідача було повідомлено позивачем про намір виконати ремонті роботи, надіслано їх перелік та запропоновано розділити витрати на ремонт відповідно до частки кожного співвласника. Як вбачається з договору на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт № 03 від 29.06.2020, актів виконаних робіт та квитанцій на придбання будівельних матеріалів, позивачем здійснено ремонт у квартирі [ADDRESS] , загальна вартість якого становить 426 618,22 грн. Згідно Висновку № 11/03/21 від 11.03.2021, що складений судовим експертом Стасюк М.Ю. за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість спірної квартири до здійснених поліпшень становить 1 180 000,00 грн. Після проведення капітального ремонту ринкова вартість квартири збільшилась і становить 1 452 000,00 грн. Вартість невід`ємних поліпшень, проведених у квартирі, становить 272 000,00 грн. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Як вказано у Постанові Верховного суду України № 6-1447цс17 від 08.11.2017 збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення. Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожного із співвласників. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок проведених ремонтних робіт виключно за рахунок коштів позивача, її частка у спірній квартирі збільшилась на 20% та становить відповідно 20/100 частин квартири, у той час як частка відповідача у спірній квартирі після здійснення ремонту зменшилась до 5/100 частин квартири. На підставі зазначеного суд вважає правильним змінити розмір часток у праві власності на спірну квартиру шляхом визнання за позивачем права власності на 20/100 частин спірної квартири та за відповідачем 5/100 частин спірної квартири. У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно технічного паспорту квартира є однокімнатною: житлова площа - 18,3 м.кв. Квартира розташована на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Відповідно до абзацу 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно технічного паспорту на квартиру кожній із сторін не може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним виходом, а виділ частки квартири відповідача не може мати місце, оскільки відсутня технічна можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Отже квартира є неподільною. Вказане також підтверджується Висновком № 12/03/21 від 12.03.2021, що складений судовим експертом Стасюк М.Ю. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено, що відповідно до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва виділити в натурі 5/100 частин квартири [ADDRESS] не вбачається можливим. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у квартирі та не сплачує коштів за її утримання, суд приходить до висновку про неможливість сторонами спільного володіння та користування майном. У абзацах 3-4 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 зазначено, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. У відповідності до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно Висновку № 11/03/21 від 11.03.2021 ринкова вартість спірної квартири становить 1 452 000,00 грн, а 5/100 частин квартири складає 72 600,00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 17 травня 2021 року позивачем здійснено попереднє внесення вартості 5/100 часток у розмірі 72 600,00 грн на депозитний рахунок суду, що підтверджується відповідною квитанцією. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, враховуючи правовідносини, що склалися між сторонами, на підставі вказаних норм закону суд вважає правильним та справедливим позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 183, 357, 360, 365 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved