Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Глобал Спліт» в особі директора із загальних питань Зорі А.С. звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому вказав, що 25 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAPNAСG.8018.001, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 69400,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 червня 2016 року та сплатити проценти за його користування. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 25 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.8017.001. Крім того, 25 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем [PERSON] також був укладений договір поруки № РХ029031.8103.001. При цьому, відповідно до п.2 вказаного договору поруки поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Зазначено, 25.06.2011 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна № ZXA019500.8015.002, відповідно до п.35.4 умов якого, в забезпечення заставодавцем зобов`язань за кредитним договором останній надав в заставу автомобіль марки GEELY MR, синього кольору, 2011 року випуску, номер шасі [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Разом з тим, 06.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Так, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання перед позивачем не виконує і станом на 20.06.2019 має заборгованість за договором в загальному розмірі 67 466,25 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 36 337,26 грн., сума заборгованості по відсоткам по кредиту - 30 628,65 грн., сума пені по кредиту - 500,34 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 вказана цивільна справа розподілена судді Шевченко Л.В. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором №IKAPNAСG.8015.001 від 25.06.2011 року в сумі 67 466 /шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят шість/ грн. 25 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 36 337,26 грн., сума заборгованості по відсоткам по кредиту - 30 628,65 грн., сума пені по кредиту - 500,34 грн. та в дольовому порядку судовий збір по 640 /шістсот сорок/ грн. 34 коп. з кожного. 18.05.2020 до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення від 20.08.2020 року по справі № 219/7020/19, у якій відповідач вказує, що не приймав участь у судовому засіданні та не подавав відзив на позовну заяву, оскільки взагалі не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про дату проведення судового засідання. Тому, він не мав об`єктивної можливості бути обізнаним про розгляд справи. Вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що позивач звернувся з вказаним позов після спливу позовної давності. Також зазначає, що банк йому, як поручителю, не надсилав вимогу щодо врегулювання спору ані протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання, ані в період звернення до суду. Таким чином в силу положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію. Таким чином вважає, що є достатні підстави для скасування заочного рішення від 20.08.2019 та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2020 року заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні. У судове засідання представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, разом з тим про причини неявки суд не повідомила. Однак, в судовому засіданні 16.09.2020 року наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від представника [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без учасників справи, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, вимоги вважає незаконними та такими, які порушують норми цивільного процесуального законодавства. Представник відповідача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] у заяві про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2019 року, просила суд застосувати строк позовної давності, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а. с. 161-163). На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKAPNAСG.8018.001 (а.с.9-13). Згідно умов вказаного кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит для придбання автомобіля в розмірі 69 400 грн. строком користування до 24 червня 2016 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 16,80 % річних. Згідно з п. 2.4. кредитного договору, період сплати кредиту, комісії, відсотків: з 01 по 10 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку до останнього дня місяця (включно). Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом (п. 2.7 кредитного договору). З графіку погашення кредиту встановлено, що сторони узгодили розмір щомісячного платежу - 1718 грн. (а.с. 13). Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п.1.1.3. цього Договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.3 кредитного договору). Згідно з п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Відповідач [PERSON] надала згоду на укладення її чоловіком - [PERSON] кредитного договору № IKAPNCG.8015.001 від 25.06.2011 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи письмова згода від 25.06.2011 року (а. с. 11 на звороті). Разом з тим, відповідно до договорів поруки № РХ029031.8017.001 від 25 червня 2011 року, № РХ029031.8103.001 від 25 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON] , включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.14-15). Згідно з п.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно довідки позивача у зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором відповідач [PERSON] станом на 20.06.2019 має заборгованість за договором в загальному розмірі в загальному розмірі 67 466,25 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 36 337,26 грн., сума заборгованості по відсоткам по кредиту - 30 628,65 грн., сума пені по кредиту - 500,34 грн (а.с.8). Однак, посилаючись у позовній заяві на договір застави рухомого майна № ZXA019500.8015.002 чомусь вказує, що він укладений не 25.06.2011 року з [PERSON] , а 30.05.2013 року з [PERSON] (арк.с.4). Позивач посилається на те, що 06.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення (а.с.27-29). Згідно з договором відступленням (купівлі-продажу) прав вимоги №146 від 06.03.2019 року, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», а ТОВ «Глобал Спліт» в свою чергу приймає права вимоги та їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.1. цього договору права вимоги, які ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступає ТОВ «Глобал Спліт» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та вказується, що Новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, на умовах та обсязі, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору (арк.с.27). Втім, замість додатку № 1 до Договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 06.03.2019 р. позивач надав суду роздруківку під назвою «Додаток № 1 до Договору № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 06.03.2019 р.» (а.с.29). У вказаному витягу з Додатку № 1 до Договору № 146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 6 березня 2019 року під номером 642 значиться [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір № 1KAPNСG.8015.001 від 25.06.2011, валюта кредиту - 980, договір застави № ZXA019500.8015.002 від 25.06.2011, тип застави - рухоме майно АВТО, предмет застави GEELY MK LB37624S8BL02934, застава вартість - 83 650 грн., номер та дата договорів поруки № РХ029031.8017.001 та № РХ029031.8103.001 від 25.06.2011 року, ПІБ поручителів - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), загальний залишок заборгованості на дату укладення договору 06.03.2019 р. - 775 837,15 грн, залишок по тілу кредиту на дату укладення договору 06.03.2019 р. - 67 466,25 грн, залишок по тілу кредиту на дату укладення договору 06.03.2019 р. - 30 628,65 грн, залишок по пеням і штрафам на дату укладання договору 06.03.2019 р. - 500,34 грн (а.с.29). Однак вказаний витяг з Додатку не містить підписів та печаток сторін. Крім того, з цього витягу незрозуміло з якої дати рахується заборгованість в сум і 36337,26 грн, яким чином розраховувалися відсотки на дату укладання договору відступлення права вимоги від 06.03.2019 року. Суд зазначає, що за п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. На підставі ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.514 ЦК Укрпаїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З обставин, викладених вище, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів щодо заміни кредитора у зобов`язанні за кредитним договором № IKAPNAСG.8018.001 від 25.06.2011. Щодо застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Ц України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини четвертої ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Отже, враховуючи дійсний зміст наведених норм, суд може застосувати наслідки спливу позовної давності передбачені ст.267 ЦК України та відмовити у позові з цих підстав, встановивши, що позивачем Банком строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення просила застосувати строк позовної давності. Згідно з п.1.1.2 кредитного договору від 25.06.2011 року термін користування кредитом до 24.06.2016 року (арк.с.9). Відповідно до п.12 договору поруки від 25.06.2011 року порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, тобто з 25.06.2016 по 24.06.2021 (арк. с. 14,15). Аналогічна правова позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року по справі № 408/8040/12. Отже за наслідком розгляду справи суд дійшов переконання, що відповідно до положень ч. 4 ст.559 ЦК України порука [PERSON] та [PERSON] за договором поруки від 25.06.2011 станом на день подання позову не припинилась. Позивач звернувся до суду з позовом через відділення пошти 21.06.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим підстав для застосування строку позовної давності немає. Суд зазначає, що право кредитора нараховувати передбачені договором від 25.06.2011 проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (24.06.2016 року) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст.1050 ЦК України. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, суд констатує, що нарахування за договором кредитування від 25.06.2011 відсотків за кредитом після 24.06.2016 року є неправомірним, оскільки після спливу визначеного таким договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені цим договором проценти за кредитом було припинено. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Втім, з довідки позивача (арк. с.8) не вбачається взагалі за який період станом на 20.06.2019 року розраховано заборгованість по відсоткам в сумі 30628,65 грн. Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт», заявлені до відповідачів, задоволенню не підлягають, оскільки під час судового розгляду справи позивач не скористався своїм правом і не надав оригіналу договору № 146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного 06.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», оригіналу Додатку № 1 до цього Договору, який би містив підписи та печатки банку та нового кредитора, належних і допустимих доказів наявності заборгованості в сумі 67466,25 грн. за кредитним договором від 25.06.2011р. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed