Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Преміум актив» 27 грудня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 10 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Вказував, що відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 01 жовтня 2018 року загальна заборгованість перед позивачем складає 16541,10 грн. Позивач зазначав, що 01 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» укладено договір про надання послуг факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за договором від 10 червня 2018 року. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором № 3133214899-008588 від 10 червня 2018 в розмірі 16541,10 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 17 січня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Відзиву на позов не подав. Будь-яких клопотань, заяв з процесуальних питань сторони суду не подавали. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 3133214899-008588 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого відповідачу [PERSON] було надано в позику грошові кошти в розмірі 3000 грн. з виплатою процентів в розмірі 2 % за кожний день користування строком повернення не пізніше 23:00 10.07.2018 включно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено судом, позикодавець свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 10 червня 2018 року №2284 (а.с. 26). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов'язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кошти не повернув. Зокрема, станом на 01 жовтня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед позикодавцем, розрахована за умовами укладеного 10 червня 2018 року договору, складає 16541,10 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за кредитом, 6071,10 грн. заборгованість по процентам, 7470 грн. заборгованість за пенею. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.22-25). Також судом встановлено, що 01 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» укладено договір про надання послуг факторингу № 0110/1, за умовами якого позивачу передані права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що виникли згідно договорів, в тому числі і договору № 3133214899-008588. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» є повністю обґрунтованими та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Преміум актив» заборгованість за договором в сумі 16541,10 грн. Також з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 1762 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору та 1500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: approved