Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач, ТОВ «Кредитні ініціативи», звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов обґрунтовує тим, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Кмерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1, 2.2 якого банку відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів. Разом з тим, 28.11.2012 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1 та 2..2 якого клієнт (ТОВ ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право вимоги якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 05.11.2007 року № 030/11.07/71-408К позичальником по якому є [PERSON]. Відповідно до умов вищезазначеного договору, укладеного між банком та [PERSON], банк зобов»язався надати позичальнику кредит в сумі 70 000 доларів США, а останній зобов»язався повернути кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, визначених кредитним договором. Банком повністю виконані взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, в свою чергу, позичальник взяті на себе зобов»язання не виконував і станом на 01.03.2013 року мав прострочену заборгованість: за кредитом - 70 139,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 560 622,39 грн.; по відсоткам - 13 243,54 долари США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 105 855,62 грн., а також у зв»язку із систематичним порушенням боржником своїх обов»язків по сплаті кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, йому нарахована неустойка: пеня - 36 437,56 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 291 245,42 грн. Всього сума заборгованості складає 957 723,43 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між тими ж сторонами укладено іпотечний договір, відповідно якого [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та належить йому на праві власності. Сторони оцінили предмет іпотеки в 75 638 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату підписання договору становила 381 972 грн. Умовами договору визначено положення, згідно якого іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки, на виконання умов кредитного договору та договору іпотеки, відповідачу направлялась вимога, а саме «Повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки», але на дату подання позову вимога не виконана. Посилаючись на вищезазначені обставини, норми діючого законодавства просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] та належала [PERSON] на праві власності на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 030/11.07/71-408К від 05.11.2007 року, яка станом на 01.03.2013 року складала 957 723,43 грн. шляхом проведення прилюдних торів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предметі іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3 441,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що [INFO] відповідач по справі [PERSON] помер і ухвалою суду від 16.06.2014 року до участі в справі в якості відповідачів залучено правонаступників померлого - спадкоємців [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином через засоби масової інформації - газету «Народне слово», про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності суду не подавали. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача у заяві не заперечував. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 030/11.07/71-408К від 05.11.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] на умова платності, строковості та повернення, отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США, зі строком повернення до 04.11.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між тими ж сторонами укладено іпотечний договір, відповідно якого [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та належить йому на праві власності. Сторони оцінили предмет іпотеки в 75 638 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату підписання договору становила 381 972 грн. 05.05.2011 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до вищезазначеного кредитного договору, відповідно до якого банк здійснив реструктуризацію кредиту, визначивши строк користування кредитом до 04.11.2022 року, сторонами було визначено, що на час укладення цього договору розмір строкової заборгованості за кредитом склав 70 139,17 доларів США, розмір щомісячного платежу - 508 доларів США. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В зв»зку з неналежним виконанням позичальником умов договору банк звернувся в суд про стягнення заборгованості з відповідача і заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.06.2012 року позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі та стягнуто з останнього на користь банку заборгованість за кредитним договором № 030/11.07/71-408К від 05.11.2007 року у розмірі 78 667,83 долари США, що за курсом НБУ еквівалентно 628 532,36 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 10.11.2014 року вказане рішення залишено без змін. Таким чином рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.06.2012 року набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Кмерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1, 2.2 якого банку відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів. Разом з тим, 28.11.2012 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1 та 2..2 якого клієнт (ТОВ ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право вимоги якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов»язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов»язкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 05.11.2007 року № 030/11.07/71-408К позичальником по якому є [PERSON]. Як вбачається із наданого до позовної заяви розрахунку, позичальник взяті на себе зобов»язання не виконував і станом на 01.03.2013 року мав прострочену заборгованість: за кредитом - 70 139,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 560 622,39 грн.; по відсоткам - 13 243,54 долари США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 105 855,62 грн., а також у зв»язку із систематичним порушенням боржником своїх обов»язків по сплаті кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, йому нарахована неустойка: пеня - 36 437,56 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 291 245,42 грн. Всього сума заборгованості складає 957 723,43 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказане кореспондується і п.11 договору іпотеки від 05.11.2007 року, яким визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов»язання повністю або частково, в т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов»язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов»язанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов»язання (як основного боргу, так і процентів за ним). При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель направляє іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов»язання та зобов»язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору тридцяти денний строк починає підліковуватись з дати, що зазначена у квитанції, яка надається іпотекодержателю відділення зв»язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення основного зобов»язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі, що отриманий іпотекодавцем особисто у іпотекодержателя. Відповідачу направлялась вимога, а саме «Повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки» 29.03.2013 року вих. № S-1.2/5КИ, квитанція від 04.04.2013 року, але на дату подання позову вимога не виконана. Статтею 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Пунктом 12 договору іпотеки визначено, що за вибором іпотеко держателя застосовується одни із способів звернення стягнення на предмет іпотеки - за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і ухвалою суду від 16.06.2014 року до участі в справі в якості відповідачів залучено правонаступників померлого - спадкоємців [PERSON] (проживає в [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає в [ADDRESS]), які звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори 11.01.2014 року та знали про наявність вказаної справи в суді, своїх заперечень проти позову не надали. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягненню з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи, підтверджені наданою суду квитанцією в сумі 3 441,00 грн. пропорційно з кожної. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved