Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 7407с12 від 05.04.2007 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] отримав у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» кредит у розмірі 47000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, передбаченому в п.2.2.1 Кредитного договору (LIBOR (12m)+8,67%, але не нижче 14% річних), строком до 03.04.2014 року. Однак свої зобов'язання за Кредитним договором № 7407с12 від 05.04.2007 року відповідач [PERSON] належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 25.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 11208,67 доларів США, з яких: 10943,83 доларів США - основний борг, 264,84 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. За порушення умов Кредитного договору також нарахована пеня у розмірі 11384,21 грн., з яких 11259,14 грн. - пеня щодо погашення тіла кредиту, 125,07 грн. - пеня щодо сплати процентів. Позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 7407с12 від 05.04.2007 року у розмірі 11208,67 доларів США (тіло кредиту та проценти), пеню у розмірі 11384,21 грн., а також 1125,85 грн. судового збору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] було залишено без розгляду. Представник позивача за довіреністю Бажуков А.К. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що, дійсно, існує заборгованість за кредитним договором, однак з сумою заборгованості, яку просить стягнути позивач, він не погоджується, оскільки з часу одержання кредиту курс Долара США по відношенню до Української гривні значно зріс. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 533, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 7407с12 від 05.04.2007 року, відповідач [PERSON] отримав у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» кредит у розмірі 47000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, передбаченому в п.2.2.1 Кредитного договору (LIBOR (12m)+8,67%, але не нижче 14% річних), строком до 03.04.2014 року. Однак свої зобов'язання за Кредитним договором № 7407с12 від 05.04.2007 року відповідач [PERSON] належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 25.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 11208,67 доларів США, з яких: 10943,83 доларів США - основний борг, 264,84 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.15). Відповідно до положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). П.5.2 Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує банку пеню, передбачену Договором. Згідно п.2.4.2 у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у Графіку надання та погашення Кредиту, процентів та платежів за цим Договором, Позичальник сплачує Банку за кожен день прострочки, включаючи день проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами за цим Договором у повному обсязі. За порушення умов Кредитного договору також нарахована пеня у розмірі 11384,21 грн., з яких 11259,14 грн. - пеня щодо погашення тіла кредиту, 125,07 грн. - пеня щодо сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.15). При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК; разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач наполягав на стягненні заборгованості саме у іноземній валюті (Доларах США), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за Кредитним договором № 7407с12 від 05.04.2007 року у розмірі 11208,67 доларів США (тіло кредиту та проценти) та 11384,21 грн. (пеня). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 1125,85 грн.

Outcome: approved