Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

ПП «Астарта-Л звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0623 га кадастровий номер 6825089601:01:002:0922, яка знаходиться в с. Шаровечка Хмельницького району, вул. Дачна, 2-А, укладеного між відповідачами 13 листопада 2012 року, та державного акта серії ЯМ №608663 від 6 грудня 2012 року на право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №815743 від 8 квітня 2011 року, який визнаний недійсним на підставі рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, 29 квітня 2010 року між ПАТ Мегабанк та ПП «Астарта-Л був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №2, що по вул. Дачній в с. Шаровечка Хмельницького району. В ідповідно до вимог ст. 120 ч. 1 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 377 ч. 1 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). 13 листопада 2012 року на підставі у кладеного договору купівлі-продажу [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0623 га кадастровий номер 6825089601:01:002:0922, яка знаходиться в с. Шаровечка Хмельницького району, вул. Дачна, 2-А. Вказана земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №815743 від 8 квітня 2011 року. На підставі вказаного договору [PERSON] 6 грудня 2012 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №608663. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року визнано недійсним державний акт серії ЯЛ №815743 на право власності на земельну ділянку площею 0,0623 га кадастровий номер 6825089601:01:002:0922, виданий [PERSON] 8 квітня 2011 року. В звязку з цим укладений 13 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, як і державний акт на право власності [PERSON] на нею необхідно визнати недійсними. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved