Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «БТА БАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БТА Банк» заборгованість за кредитним договором № 025/016/08-22-4 від 01 липня 2008 року в загальному розмірі 39 970,62 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сплатою процентів в розмірі - 16 600,05 гривень, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 969,86 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 5800,66 гривень, пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та % - 16 600,05 гривень; судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 липня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «БТА БАНК», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «БТА БАНК», та [PERSON] уклали кредитний договір № 025/016/08-22-4. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику у строкове платне користування (кредит) грошові кошти в розмірі 75 000 гривень строком кредитування починаючи з 01 липня 2008 року по 01 січня 2010 року включно. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 33,5 % відсотки річних, а також виконувати належним чином інші умови кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 025/016/08-22-4 (ДП-1) від 01 липня 2008 року, а також між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 025/016/08-22-4(ДП-2) від 01 липня 2008 року. В порушення умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, позичальник не виконував взяті на себе зобов'язання, а саме: не здійснює своєчасне погашення кредиту та процентів за користування ним, не сплачує позивачу пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, на підставі якої Дніпровським районним судом м. Києва 23 квітня 2010 року ухвалено рішення у справі № 2-1050/1/10 про стягнення заборгованості, що виникла станом на 20 грудня 2009 року, в загальному розмірі 88 106,55 гривень, яка включала: строкову заборгованість за кредитом - 5 202,58 гривень, прострочену заборгованість за кредитом - 59 728,74 гривень, строкову заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 1 203,73 гривень, прострочену заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 21 277,38 гривень, витрати по сплаті судового мита в розмірі - 874,12 гривень, витрати на інформаційне забезпечення судового процесу - 120,00 гривень. Станом на травень 2012 року рішення суду не було виконано. А тому позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором по донарахованим процентам та штрафним санкціям, на підставі якої 03 серпня 2012 року судом було винесене рішення в справі № 2604/13296/2012, яке було змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року у справі № 22ц/2690/14385/2012. Рішенням суду позов ПАТ «БТА Банк» було задоволено частково та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 17 квітня 2012 року, а саме: строкову заборгованість за сплатою процентів в розмірі 1 027,18 гривень, прострочену заборгованість за сплатою процентів в сумі 45 055,04 гривень, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 1 564,44 гривень, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 2 774,19 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі - 50 420,85 гривень, судовий збір в сумі 1 008,41 гривень. Вищевказані рішення суду в ході зведеного виконавчого провадження щодо примусового стягнення боргу за кредитним договором були виконані лише 06 березня 2013 року. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та несвоєчасним виконанням рішень суду сума заборгованості зросла. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 18 грудня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по процентам та штрафним санкціям за кредитним договором складає 104 096,39 гривень, яка включає: прострочену заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 16 600,05 гривень, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 969,86 гривень, 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 5 800,66 гривень, пеню, нараховану за несвоєчасне погашення кредиту та % - 80 725,82 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що 06 березня 2013 року лише було виконано рішення про стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки квартира була продана лише 28 грудня 2012 року. Згідно з даним рішенням суду, заборгованість відповідачів була розрахована станом на 17 квітня 2012 року. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях 15 травня 2014 року, 27 червня 2014 року позов не визнала, з підстав вкладених у запереченні (а.с. 69-70), додаткових поясненнях до заперечення (а.с. 100-101), додаткових поясненнях до заперечення (а.с.118-119), пояснила суду, що не розуміє звідки банком нараховано такі великі відсотки. В подальшому, в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях 15 травня 2014 року, 27 червня 2014 року позов не визнала, з підстав вкладених у запереченні (а.с. 69-70), додаткових поясненнях до заперечення (а.с. 100-101), додаткових поясненнях до заперечення (а.с.118-119), просила відмовити в його задоволенні. В подальшому, в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у поясненнях, пояснив суду, що рішення Апеляційного суду м. Києва було виконано 03 січня 2013 року. Виконання рішень здійснювалося у зведеному виконавчому провадженні. При цьому, позивач не вчинив жодної дії щодо реалізації майна, яке виступало забезпеченням кредитного договору, натомість звернуло стягнення на майно, що належить на праві власності [PERSON] Зазначив, що відповідачі отримували лист від ВДВС про необхідність отримання коштів у ВДВС, як залишок від продажу квартири на прилюдних торгах, але відповідачі дані кошти не отримували, так як прилюдні торги не визнали. В подальшому, представник відповідачів в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 025/016/08-22-4, відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 75 000 гривень 00 копійок на цілі, зазначені в пункті 1.4. цього договору, а позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредит банку. Відповідно до п. 1.2. Статуту, Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування ВАТ «БТА Банк» та приведення його статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» (а.с. 40-41). Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. ст. 1 кредитного договору, розмір процентів за користування кредитом складає 33,5 відсотків річних. Позичальник зобов'язаний повернути кредит банку до 01 січня 2010 року включно, частинами - у розмірах та у строки згідно з Графіком повернення кредиту, зазначеного у Додатку № 1 до цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з боку [PERSON], 01 липня 2008 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 025/016/08-22-4 (ДП-1) та № 025/016/08-22-4 (ДП2) (а.с. 13-16).. Відповідно до умов вказаних вище договорів поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору № 025/016/08-22-4 від 01 липня 2008 року, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися крім іншого порукою. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, 01 липня 2008 року між ВАТ «БТА Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № 025/016/08-22-4 (ДЗТ) товарів в обороті, згідно якого [PERSON], в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та можливих додаткових угод до нього, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про заставу» передає в заставу ВАТ «БТА Банк» належні йому на праві власності товари в обороті, а саме: товари в обігу (джинси в широкому асортименті), в кількості 1 478 ринковою вартістю 130 000 гривень (а.с.81-84). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані вимоги кредитного договору в частині надання кредитних коштів [PERSON], що підтверджується заявою на видачу готівки № 8283 від 01 липня 2008 року (а.с.11). Згідно п. 8.1. ст. 8 кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути банку кредит у термін, зазначений у пункті 1.3. цього договору згідно з графіком повернення кредиту, зазначеного у Додатку № 1 до цього договору. Повернення кредиту до цього терміну вважається достроковим. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ПАТ «БТА Банк» вже зверталося до суду з позовними вимогами до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2010 року, позов Відкритого акціонерного товариства «БТА Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «БТА Банк» заборгованість в розмірі 87 112 гривень 43 копійки, витрати по сплаті державного мита в сумі 874 гривні 12 копійок та витрати на інформаційне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень 00 копійок. А всього на загальну суму 88 106 гривень 55 копійок. В подальшому, ПАТ «БТА Банк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором по донарахованих процентах та штрафних санкцій, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2012 року було задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1027 грн. 18 коп. строкової заборгованості за сплатою відсотків, 45055 грн. 04 коп. простроченої заборгованості за сплатою процентів, 1564 грн. 44 коп. 3 % річних, 2774 грн. 19 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 5042 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 552 грн. 48 коп. судового збору, а всього 55 800 грн. 73 коп. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року, апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» було задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2012 року було скасовано в частині розміру стягнення пені з 5 042 гривень на 50 420 гривень 85 копійко та рішення викладено в новій редакції та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» 1 027 гривень 18 копійок строкової заборгованості за сплатою відсотків, 45 055 гривень 04 гривень простроченої заборгованості за сплатою процентів, 1564 гривень 44 копійки 3 % річних, 2774 гривні 19 копійок інфляційних витрат за несвоєчасне повернення кредиту, 50 420, 85 гривень пені за несвоєчасне погашення кредиту, а всього на загальну суму 100 841 гривень 07 копійок та судовий збір в сумі 1 008 гривень 41 копійка. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, з огляду на викладене, вбачається що з боку відповідача [PERSON] має місце порушення покладених на неї кредитним договором зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, сторона відповідачів посилалася на той факт, що рішення суду про стягнення боргу є виконаним та квартира, що належить [PERSON] реалізована на прилюдних торгах, при цьому банк затягуючи процедуру стягнення заборгованості не звернув стягнення на предмет застави, а подавав позов про стягнення донарахованих відсотків та штрафних санкцій. Так, як вбачається з акту продажу квартири з прилюдних торгів від 22 січня 2013 року, квартира [ADDRESS] була реалізована на прилюдних торгах вартістю у 241 258 гривень 50 копійок (а.с. 73). Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, посилання сторони відповідачів на неправомірність звернення позивачем до суду за захистом своїх прав не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки договірні відносини між сторонами припинені не були, звернення стягнення на заставлене майно є правом позивача, а рішення судів та реалізація майна, що належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, не звільняє відповідачів від обов'язку по сплаті відсотків, пені, 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням умов кредитному договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 18 грудня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по процентам та штрафним санкціям за кредитним договором складає 104 096,39 гривень, яка включає: прострочену заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 16 600,05 гривень, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 969,86 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 5 800,66 гривень, пеню, нараховану за несвоєчасне погашення кредиту та % - 80 725,82 гривень. Відповідно до частини першої статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає обов'язкової процесуальної співучасті. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, у цій справі лише від поручителів, які відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачами не надано суду доказів щодо спростувань вимог позивача в частині нарахування заборгованості за кредитним договором, з урахуванням відсотків, пені, 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, в тому числі доказів, що виконуються зобов`язання по кредитному договору та договорам поруки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню з відповідачів заборгованості по сплаті відсотків, інфляційних втрат, 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному статтею 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором по донарахованих процентах та штрафних санкціях підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідачів солідарно підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість на загальну суму 39 970,62 гривень. Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 113 гривні 23 копійки з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved