Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, про стягнення заподіяної шкоди з [PERSON], а саме моральну шкоду в розмірі 90000,00 гривень та судові витрати, вказуючи, що відповідачем було спрямовано до ГУ ДФС України та Київського ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області звернення, відповідно до яких відповідач поширює недостовірну інформацію про позивача, яка на думку останнього, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Звернення відповідача містять інформацію щодо виробництва позивачем підроблених акцизних марок для лікеро-горілчаної продукції, іншої нелегальної продукції, що начебто позивач не показує в повному обсязі вироблену продукцію та приховує від оподаткування реальні доходи, має тіньове виробництво та не оформлених працівників. На підтвердження спростування вказаної інформації позивач посилається на довідку Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 2032/20-31-13-04-08/23914837 від 01.08.2016р. та довідку ГУ ДФС у Харківській області № 002458 від 10.08.2016р. Крім цього, позивач вказує, що неправдива інформація, яка міститься в заяві [PERSON], викликала у державних органів та у контрагентів підозру в чесності та порядності підприємства, що відображається на його репутації як порядного, законослухняного суб'єкта підприємницької діяльності, платника податків та ділового партнера. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що у своїх заявах він вказує достовірну інформую. Суд, дослідивши доводи позову, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач 29.07.2016 року звернувся до ГУ ДФС у Харківській області із заявою, в якій поширив інформацію про позивача, щодо ведення останнім злочинної діяльності, наявність не оформлених працівників, виробництво підроблених акцизних марок для лікеро-горілчаної продукції, виробництва іншої нелегальної продукції, приховування істинного обсягу виробленої продукції та приховування від оподаткування доходів, здійснення тіньового виробництва. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що вказана заява написана ним власноруч. З метою перевірки інформації, що викладена у зверненні (заяві) відповідача від 29.07.2016 року до фіскальної служби, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 09.08.2016 року №2053 та направлення на перевірку № 4642 від 10.08.2016 року, працівниками ГУ ДФС у Харківській області була проведена фактична перевірка господарського об'єкту, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Динамівський, 4, в якому здійснює діяльність TOB «АСС» (код ЄДРПОУ 23914837), за результатами якої ГУ ДФС у Харківській області було складено Довідку №002458 від 10.08.2016 року (а.с.11-12). Згідно вказаної Довідки ГУ ДФС у Харківській області №002458 від 10.08.2016 року працівниками податкового органу не було встановлено з боку ТОВ «АСС» жодного порушення дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с.13-15). Додатково підтвердженням відсутності порушень законодавства з боку позивача є довідка Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 2032/20-31-13-04-08/23914837 від 01.08.2016р., яка також була проведена по заяві відповідача, та відповідно до якої перевіркою офіційного оформлення найманих працівників ТОВ «АСС» (код ЄДРПОУ 23914837): м. Харків, пров. Динамівський, б. 4, порушень не встановлено (а.с.17-20). Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Стаття 201 ЦК України ділову репутацію визначає як особисте немайнове благо, яке охороняється цивільним законодавством поряд із життям, здоров'ям, ім'ям, честю, гідністю, авторством тощо. Відповідно до статті 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу та вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до п. 3 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Як свідчить лист ТОВ «ПРОФФІ-ТРЕЙД» від 10.08.2016 року, дії відповідача з поширення інформації про протиправну діяльність позивача призвели до зниження престижу та підриву довіри до діяльності позивача з боку його деяких партнерів та контрагентів. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Таким чином, ознаками негативності викладеної відповідачем у заяві від 29.07.2016р. інформації, є те, що відповідач вказує на порушення позивачем діючого законодавства, за що в окремих випадках передбачена кримінальна відповідальність. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Проте, жодних доказів на підтвердження достовірності інформації, поширеної відповідачем у заяві від 29.07.2016р., останнім до суду не надано. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ані Відповідачем ні результатами проведених за його заявою перевірок, не доведено жодного факту порушення позивачем чинного законодавства, що викладені ним у заяві від 29.07.2016 р., а саме: не доведено факту наявності не оформлених трудових відносин між позивачем та відповідачем, не доведено факту виробництва позивачем підроблених акцизних марок для лікеро-горілчаної продукції, іншої нелегальної продукції, не доведено фактів заниження обсягів виробленої продукції та приховання від оподаткування реальних доходів, факту наявності тіньового виробництва та не оформлених працівників. Крім того, підтвердженням недостовірності інформації, викладеної у заяві відповідача, є висновки про відсутність порушень з боку ТОВ «АСС», які викладені в довідці Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 2032/20-31-13-04-08/23914837 від 01.08.2016 р. та довідці ГУ ДФС у Харківській області № 002458 від 10.08.2016 р. Отже судом встановлено, що спрямування відповідачем заяви від 29.07.2016 року до ГУ ДФС у Харківській області є поширенням недостовірної інформації про позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що у вказаній заяві фактично містяться не припущення та перелік обставин, які можуть свідчити про можливі порушення діючого законодавства позивачем, а висловлено завідомо неправдиві твердження щодо ведення незаконної діяльності з боку ТОВ «АСС», то заява відповідача не може вважатись реалізацією ним конституційного права останнього, спрямованого на захист порушених прав, а насамперед свідчить про зловживання цим правом. Відповідно, суд робить висновок, що поширюючи недостовірну інформацію у заяві від 29.07.2016 р., відповідач, мав на меті саме завдати шкоди діловій репутації позивача, а не захистити власні права. Як наслідок, відповідач своїми незаконними діями - поширенням недостовірної негативної інформації про позивача, спрямованих на зниження престижу та підрив довіри до його діяльності, завдав останньому втрат немайнового характеру у вигляді приниження його ділової репутації. Втрати немайнового характеру (моральна шкода), які зазнав позивач у зв'язку з неправомірними діями відповідача, оцінені останнім в розмірі 90000,00 гривень. Вказана сума визнана судом обґрунтованою. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат вирішується у порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved