Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач у серпні 2015 року звернувся з позовом [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилалась на те, що [PERSON] є рідною матір'ю позивача - [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Заповітом від 24.04.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М., [PERSON] заповіла все своє майно рухоме та нерухоме [PERSON] Згідно вищевказаного заповіту позивач прийняв спадщину та зареєстрував за собою право власності на відповідну частку буд. [ADDRESS]. Позивач зазначає, що у спадкову масу також входить буд. [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 22.07.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] року його матері [PERSON], у зв'язку з тим, що така нотаріальна дія буде суперечити законодавству. Оскільки згідно довідки № 7850, виданої КП «ДМБТІ» 10.07.2015 року право власності на спірне домоволодіння станом на 31.12.2012 року зареєстровано в цілому за [PERSON]. Позивач в позовній заяві зазначає, що між його матір?ю - [PERSON] та її сестрою - відповідачем по справі [PERSON] було укладено усну згоду, відповідно до якої кожна з сестер отримає по ? частки за кожною спірного домоволодіння. З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом для подальшої державної реєстрації та факт прийняття спадщини за законом від померлої [PERSON] на все майно, у тому числі на ? частину житлового будинку [ADDRESS]; визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,4 га, розташованого за адресою: [ADDRESS]; зобов?язати реєстраційні органи зареєструвати за ним право власності на ? частку житлового буд. [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель та споруд згідно техпаспорту на споруду. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог, позивач за зустрічним позовом посилалася на те, що житловий будинок [ADDRESS] було побудовано [PERSON] та його дружиною [PERSON]. Зазначене подружжя мало двох дітей - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. [INFO] року померла [PERSON]. Заповітом від 03.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М., [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON] Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вона протягом всього життя проживає в спірному домоволодінні та з урахуванням вищевказаного просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS]. Представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) у судове засідання 29.12.2015 року не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, в попередніх судових засіданнях позовну заяву підтримував, зустрічну позовну заяву не визнав в повному обсязі. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в їх задоволенні, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягала. Суд, вислухавши пояснення відповідача (позивач за зустрічним позовом), вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] було побудовано [PERSON] та його дружиною [PERSON]. Зазначене подружжя мало двох дітей - [PERSON] та [PERSON] (мати позивача за первісним позовом). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 59). Його дружина [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, яка відкрилась після його смерті, як спадкоємці першої черги за законом. Право власності на ? частину спірного домоволодіння перейшло дружині [PERSON], як частина спільного майна подружжя, інша ? частина домоволодіння підлягала розподілу між [PERSON] та [PERSON], як між спадкоємцями першої черги за законом. Факт прийняття спадщини підтверджується реєстрацію спадкоємців в спірному домоволодінні. Згідно довідки № 7850, виданої КП «ДМБТІ» 10.07.2015 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23.12.1991 року, виданого Індустріальним відділом РКГ згідно рішення Індустріальної Ради народних депутатів від 595/2 від 13.12.1991 року, зареєстрованого БТІ в реєстрову книгу № 75 за реєстровим № 116 (а.с. 33). [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 60). Заповітом від 03.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М., [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON] (а.с. 49). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, яка складається з ? частин спірного домоволодіння після смерті матері - [PERSON] та ? частину після смерті батька [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та мешкала у спірному домоволодінні. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Посилання позивача за первісним позовом на існування усної домовленості між [PERSON] та [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, інших доказів позивачем не надано. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевказаних правових норм, суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину від своїх померлих батьків, яка складається з спірного домоволодіння. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем за первісним позовом вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved