Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач, ТОВ «ОТП «Факторингова компанія «Вектор Плюс», звернувся у суд із позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , про визнання позивача іпотекодержателем кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001/0808/98-018, в його забезпечення із [PERSON] був укладений іпотечний договір № 2001/0808/98-018-Z-1, предметом якого була кв. [ADDRESS] . 28.02.2011р. за договором [PERSON] перевів борг на [PERSON] 28.11.2012р. за договором факторингу №15 ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «ОТП «Факторингова компанія «Вектор Плюс», право вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором. Також на підставі договору про відступлення права за іпотечним договором від 28.11.2012р. ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «ОТП «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги за іпотечним договором № 2001/0808/98-018-Z-1. В подальшому позивач дізнався, що іпотечне майно відчужено [PERSON] без його згоди, тому на підставі ст. ст. 3, 11, 23 ЗУ «Про іпотеку» просить визнати його іпотекодержателем. Відповідач - [PERSON] , у відзиві на позов та у судовому засіданні, через уповноваженого представника, проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначаючи, що позивач не довів суду, що він має право іпотекодержателя кв. [ADDRESS] . Також у судовому засдаінні представник вказував на неналежний спосіб захисту заявлений позивачем. Просив не приймати як доказ надані позивачем копії договорів - факторингу, відступлення прав іпотеки, оскільки копії не повні, містять пробіли, сторінки не підписані, витяги до договорі не підписані, а позивачем оригінали не надані. Співвідповідач - [PERSON] , в судове засідання не з`явився повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Ухвалою суду від 23.10.2018року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.11.2018року було переведено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 09.08.2019року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті, а також зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надати суду у судове засідання для огляду оригінали письмових доказів доданих до позову, а саме: кредитний догові №2001/0808/98-018 від 08.08.2008р. укладений між ВАС «Сведбанк» та [PERSON] (з додатковими угодами, які є його невід`ємною частиною); іпотечний договір №2001/0808/98-018-Z-2 від 08.08.2008р. укладений між ВАС «Сведбанк» та [PERSON] (з додатковими угодами та доповненнями, які є його невід`ємною частиною); договір про переведення боргу від 28.02.2011р.; договір факторінгу №15 від 28.11.2012р. укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» з реєстром заборгованості божників; договір про відступлення прав за іпотечними договорами, укладений 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» з додатком № 1 до договору. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані представником позивача нотаріально завірені копії договорів із додатками, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.08.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001/0808/98-018 (далі - кредитний договір). Згідно умов кредитного договору кредитор надав первісному позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 400000 (чотириста тисяч) 00 доларів США із кінцевою датою повернення кредитних коштів до 07.08.2018р., що не оспорюється сторонами. В подальшому було укладено сім договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору №2001/0808/98-018. 28.02.2011р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір про переведення боргу, за умовами якого [PERSON] переводить на [PERSON] , а [PERSON] приймає на себе всі права та обов`язки, які виникли на підставі кредитного договору №2001/0808/98-018. Також 28.02.2011р. між ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] , укладено додаткова угода до кредитного договору, якою збільшений строк погашення кредитних коштів до 07.08.2028р. В забезпечення належного виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №2001/0808/98-018, між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] 08.08.2008р. укладено іпотечний договір № 2001/0808/98-018-Z-1 (далі - іпотечний договір). За умовами іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру під номером [ADDRESS] . 31.12.2009р. та 28.02.2011р. між банком та [PERSON] було укладено два договори про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 2001/0808/98-018-Z-1 - №№1, 2. Відповідач не оспорював укладення зазначеного договору іпотеки та додатків до нього. Згідно позиції позивача, 28.11.2012 ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факториногова компанія «Вектор плюс» уклали договір факторінгу №15, за умовами якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладений з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників. За реєстром заборгованості боржників у п.128, зазначений боржник [PERSON] номер кредитного договору - №2001/0808/98-018. Також, як зазначено позивачем, 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факториногова компанія «Вектор плюс» укладений договір про відступлення права за іпотечними договорами. За п.1.2. первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1 до цього договору. Згідно додатку № 1 відступається право вимоги де іпотекодавцем є [PERSON] , номер в реєстрі №3094 Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на теперішній час право власності на кв. [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2017р. Позивач зазначає, що його згоди на продаж предмети іпотеки надано не було та [PERSON] порушила умови договору іпотеки, якими передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки без письмової згоди іпотекодавця. Разом з тим позивач обрав спосіб захисту - визнання його іпотекодержателем кв. [ADDRESS] , враховуючи положення ст. 23 ЗУ «Про іпотеку». Суд зазначає, що спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним. Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 Цивільного кодексу) та позасудові (статті 17-19 ЦК). У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 закону). Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» способами захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, в судовому порядку належним способом захисту прав іпотекодержателя є звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, та в рамках вказаного спору суд перевіряє наявність підстав передбачених ст. 23 ЗУ «Про іпотеку». Крім того, за положенням ст.12 ЗУ «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. До правочину, який в силу закону є недійсним, в судовому порядку можуть бути застосовані наслідки нікчемного правочину. Статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Виходячи з наведеного, законом визначені способи захисту прав іпотекодержателя, які позивачем не заявляються. З огляду на наведені висновки, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав іпотекодержателя. Крім того, судом витребувались у позивача оригінали зазначених правочинів разом із додатками, однак суду надані нотаріально завірені копії, які судом оглянуті під час судового розгляду. Представник відповідача [PERSON] наполягав у судовому засіданні, щоб суд не приймав як доказ надані в копіях документи, оскільки він ставить їх під сумнів. Відповідно до ч.1 ч.6 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Враховуючи не надання суду оригіналу договору факторингу із додатком, договору про відступлення прав за іпотечними договорами із додатком, ставлення під сумнів представником відповідача поданих копій, суд не бере до уваги копії договору факторингу №15 із витягом, копію договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012р., з витягом. Посилання представника відповідача [PERSON] на встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2017 у справі № 922/2417/17 обставини, судом не приймається, оскільки ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018р., визнано нечинним рішення суду Харківської області від 03.10.2017 , провадження у справі № 922/2417/17 - закрито. Також, суд не приймає посилання представника відповідача [PERSON] . на інші судові рішення у справах - №№922/558/17, 820/2007/17, оскільки вони стосуються інших правовідносин, вирішені за участю інших сторін та в об`ємі наданих доказів, тому не є приюдицією в розумінні ч.4 ст. 82 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed