Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору № 369-Ш/ФО від 11.12.2017 [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному п. 2.1 кредитного договору. Згідно з п. 1.6. кредит надано строком на 24 календарних місяці з 11.12.2017 по 10.12.2019. За п. 4.1. протягом строку, визначеного п.1.6., відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами у розмірах, порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів. ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Крім того, пунктом 7.2. цього договору визначено, що закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Відповідно до п. 5.4.1. кредитодавець має право вимагати від позичальника виконання умов договору. Між тим, відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 01.05.2019 сума до повного погашення фінансового кредиту за договором складає: 55929,13 грн.: кредит - 38872,53 грн.; 40% річних від суми кредиту за кожен день - 14959,36 грн.; пеня - 2097,24 грн. Також вказує, що 21.05.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією-вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте вказану претензію було проігноровано. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ « Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ». Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 55929,13 грн., за кредитним договором 369-Ш/ФО від 11.12.2017, яка складається з наступного: кредит - 38872,53 грн.; 40% річних від суми кредиту за кожен день - 14959,36 грн.; пеня - 2097,24 грн. Крім того, судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/5798/19 (а.с. 15). Ухвалою суду від 31.07.2019 вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. До того ж, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 18). У судове засідання представник позивача ТОВ « Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 21.11.2019 представником позивача - адвокат Грушевий Ю.В. подане клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 11.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» - кредитодавець і [PERSON] (позичальник) укладений договір про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 369-Ш/ФО, згідно з п.п. 1.1., 1.4., 1.5, 1.6 якого, кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит на наступних умовах: сума кредиту 50000,00 грн., строк кредиту 24 місяці, а саме з 11.12.2017 по 10.12.2019; тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - споживчі цілі. Відповідно до п. 1.7 даного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання цього договору. Згідно з п. 1.9 цього договору датою видачі кредиту є дата зарахування на банківський рахунок позичальника, вказаний у заяві про отримання кредиту, відповідної суми коштів, передбаченої п. 1.1 договору, списаної з рахунку кредитодавця, або дата отримання зазначеної суми коштів у касі кредитодавця. Згідно з п. 2.1 даного договору, плата за користування кредитом становить 45,0 % річних від суми виданого кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 26,7% процентів. Пунктом 4.1. даного договору, визначено, що протягом строку передбаченого в п. 1.6 договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах та в строки, визначені згідно графіка платежів, що є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Крім того, пунктами 5.1.2, 5.1.3 договору визначено, що позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням. Повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін, визначений п. 1.6 цього договору, із урахуванням строків, передбачених графіком платежів. Відповідно до п. 5.4.3 договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредитом у випадку наявності: використання позичальником кредиту не за цільовим призначенням; затримки сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці. Згідно з п. 8.3 даного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати чергових платежів, визначених цим договором, невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,05 відсотка, починаючи з 31 календарного дня такого прострочення, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Згідно з графіком платежів, який є додатком до договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 369-Ш/ФО від 11.12.2017, встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, дата першого погашення - 10.01.2018, сума погашення - 1346,68 грн., погашення відсотків - 1849,32 грн., дата останнього погашення - 10.12.2019, сума погашення 2912,04 грн., погашення відсотків 107,71 грн. (а.с. 8). Відповідно до паспорту фінансового кредиту, який є додатком № 2 до договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 369-Ш/ФО від 11.12.2017 відповідачу надано інформацію, що тип кредиту - фінансовий кредит, сума/ліміт кредиту - 50000,00 грн., строк кредитування - 24 місяці, мета кредитування - споживчі цілі, процентна ставка - 45,0 % річних, тип процентної ставки - фіксована, реальна процентна ставка - 26,7 % річних, пеня - від простроченої суми за кожен день прострочення починаючи з 31-го календарного дня, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 0,05%. (а.с. 9). Згідно з претензією-вимогою № 4 від 21.05.2019 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, адресованої відповідачу [PERSON] , ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» вимагала сплатити всю суму заборгованості, яка складає 55929,13 грн.: кредит - 38872,53 грн.; 40% річних від суми кредиту за кожен день - 14959,36 грн.; пеня - 2097,24 грн., в десятиденний термін з дня одержання вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості щодо [PERSON] , станом на 01.05.2019, сума до повного погашення фінансового кредиту за договором складає 55929,13 грн.: кредит - 38872,53 грн.; відсотки від суми кредиту за кожен день - 14959,36 грн.; пеня - 2097,24 грн. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості. Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України ). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як зазначено у ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики, згідно з умовами договору. Судом достовірно встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» (Кредитодавець) та фізичною особою [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів для фізичних осіб № 369 - Ш /ФО від 11.12.2017. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50000,00 грн., строком на 24 місяці, на споживчі цілі. Погашення кредиту має відбуватися за графіком щомісячно. Договором визначено, умови надання позики, зокрема що: плата за користування кредитом (проценти) становить 45% річних від загальної суми виданого кредиту. Позикодавець повністю виконав свої зобов`язання за вказаним договором та надав відповідачу кредит в розмірі 50000,00 грн. Згідно з п. 8.3 даного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати чергових платежів, визначених цим договором, невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,05 відсотка, починаючи з 31 календарного дня такого прострочення, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, станом на 01.05.2019, неповернутою залишається сума кредиту у розмірі 38872,53 грн., крім цього, несплаченими залишаються відсотки у розмірі 14959,36 грн. та пеня у розмірі 2097,24 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Таким чином, стягненню з відповідача у повному обсязі підлягає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 38872,53 грн. та процентами у розмірі 14959,36 грн. Крім того, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» за наданим розрахунком заборгованості нараховано пені на загальну суму 2097,24 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №369-Ш/ФО від 11.12.2017 в загальній сумі 55929,13 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення № 3078 від 12.07.2019), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved