Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6 269 грн. 79 коп. На обґрунтування свого позову зазначив, що 28.03.2017 між ПрАТ «СК «УНІКА» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі-потерпілий) було укладено договір добровільного страхування, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] . 20.04.2017 відбулось дорожньо-транспортна пригода (надалі-ДТП) за участю транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та траноспортни засобом «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (надалі-відповідач). 23.05.2017 [PERSON] постановою суду визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпіла сторона звернулась до позивача про страхове відшкодування та позивач здійснив виплату страхованого відшкодування у розмірі 18 613 грн. 94 коп. на користь потерпілої сторони. Транспортний засіб «Subaru» д.н.з. [NUMBER] був застосований у ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив виплату страхового відшкодування в поряду регресу на підставі рішення суду від 20.02.2018 у розмірі 12 344 грн. 15 коп. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу розмірі 6 269 грн. 79 коп. (18 613 грн. 94 коп. - 12 344 грн. 15 коп.), проте станом на день подачі позову виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. Судом на підставі п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274, ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте в позові вказав на те, що просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не прибув, причин своєї неявки суду не повідомив, відзив та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходили. З урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеною, викладеною в позові, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 28.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №030348/4600/0000178 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. 20.04.2017 о 18 год. 10 хв. в місті Києві по бул. І.Лепсе, 6 сталася ДТП, а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем Subaru, державний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний номер [NUMBER] , у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ДТП сталася в результаті порушення водієм [PERSON] п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 23.05.2017 у справі №760/7506/17, яка набрала законної сили, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 13). На підставі страхового акта №00222720 від 16.05.2017, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок вищевказаної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 18 613,94 грн. на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Лепсе», що підтверджується платіжним дорученням №019626 від 17.05.2017 (а.с. 27,28). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 18613,94 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Вина особи, яка керувала автомобілем «Subaru», державний номер [NUMBER] , встановлена у судовому порядку. З рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2018, вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Subaru, державний номер [NUMBER] , станом на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3590732. Вказаним договором (полісом) №АК/3590732 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн. З наявного в матеріалах справи звіту №02-26/04, складеного 26.04.2017 суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вбачається, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - автомобіля Volkswagen, державний номер [NUMBER] , у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу без урахуванням зносу при спірному ДТП складає 18 661, 94 грн., а вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, складає 13 344 грн. 15 коп. (а.с. 17). Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2018, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму страхового відшкодування у розмірі 12344 грн. 15 коп. (13344,15 грн. мінус 1000,00 грн. франшизи за полісом - в межах позовних вимог) ( а.с. 31). Отже, страховик відповідача (ПрАТ «Київський страховий дім») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик відповідача (ПрАТ «Київський страховий дім») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Оскільки розміру страхового відшкодування ПрАТ «Київський страховий дім» не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто відповідачем. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про компенсацію витрат пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 6 269 грн. 79 коп., особою винуватою в ДТП, законними та обґрунтованими. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідною квитанцією про сплату судового збору в розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved