Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 900,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем в період з 2013 року по 2015 року перебувала в фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу та спільно проживали в м.Харкові однією сімєю. Від даних шлюбних відносин вона 30 вересня 2014 року народила дитину,сина [PERSON], батьком якого є відповідач, який шляхом подачі відповідної заяви до органів РАЦС визнав своє батьківство та дав згоду на внесення відомостей в актовий запис про народження дитини про нього, як батька [PERSON]. Після народження сина вона з відповідачем ще певний час проживала однією сімєю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та разом утримували свою дитину. У 2015 році їхні шлюбні стосунки припинилися, стали проживати окремо та вона переїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина в середньому по 500 гривень щомісячно за допомогою поштових переказів, але така допомога недостатня для повноцінного утримання дитини, хоча він має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним. Позивач отримує доходи у вигляді соціальної допомоги по безробіттю та від ведення домашнього господарства її матірю, яка надає відповідну допомогу своєму онуку. Відповідно до частин 2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 26.04.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано сторонам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення суду. Відповідач про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін бувналежним чином повідомленим у відповідності до ст. 128 ЦПК України за місцем його проживання, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, але не бажає зявлятися до суду, клопотання про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання від нього не надійшло,позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії I-ВЛ №381121, виданого 09 жовтня 2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сімї №536 від 11.04.2018, виданої виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, [PERSON]проживає в смт. Кириківка по провул.Вокзальний, 18/11 і має слідуючий склад сімї: сина - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею (а.с.7). З свідоцтва на право власності на житло, виданого 23 грудня 1993 року Великописарівським підприємством Агротехсервіс Великописарівського району Сумської області, слідує, що квартира, яка знаходиться за адресою: смт. Кириківка, провул.Вокзальний, 18/11 Великописарівського району Сумської області, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї, зокрема [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки за №11 від 17 квітня 2018 року, виданої Заводським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Барвінок» Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, [PERSON], [INFO], відвідує Заводський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Барвінок» Кириківської селищної ради, що знаходиться за адресою: вул.Правдинська, буд.30-А смт.Кириківка Великописарівського району Сумської області, з 23.08.2016. За харчування кошти сплачуються мамою [PERSON] регулярно (а.с.9). [PERSON] зареєстрована як безробітна у Великописарівському РЦЗ з 18 жовтня 2017 року та отримує дохід у вигляді соціальної допомоги по безробіттю, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонічного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 24 квітня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, вік, її матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним і приходить висновку, що розмір аліментів на дитину слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved