Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» суму кредитної заборгованості у розмірі 12 621,59 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 16 березня 2020 року між банком та [PERSON] шляхом подання Заяви-Договору укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» та договір №2019/ОВР/052-000283. Відповідно до укладеного договору, Банк відкрив Клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «ЕКО-кредитка» , на якому встановлена орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн., можлива сума кредиту 300 000,00 грн., щомісячний платіж по кредиту 7,00%, мінімум 50,00 грн., пільговий період 30 днів, відсоткова ставка 42,00% річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00%; строк дії договору 12 місяців. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, за ним перед банком виникла сума заборгованості за кредитним договором. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. 01 квітня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 28 квітня 2021 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 08 травня 2021 року. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2020 року між банком та [PERSON] шляхом подання Заяви-Договору укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» № 2020/І_С/052-000629. Відповідно до укладеного договору, Банк відкрив Клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «ЕКО-кредитка» , на якому встановлена орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн., можлива сума кредиту 300 000,00 грн., щомісячний платіж по кредиту 7,00%, мінімум 50,00 грн., пільговий період 30 днів, відсоткова ставка 42,00% річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00%; строк дії договору 12 місяців. Крім того як встановлено в ході судового розгляду, звертаючись до суду з вказаним позовом позивач в позовній заяві про стягнення заборгованості посилається на Заяву - Договір № 2019/ОВР/052-000283, яка відсутня у матеріалах справи. Також в розрахунку заборгованості та вимозі про дострокове повернення кредиту, які містяться в матеріалах справи, вказаний Договір №2020/ОВР/052-000283 від 16.03.2020 р., відповідно за невиконання умов якого нараховується позивачем заборгованість в розмірі 12 621,59 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у позові Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що саме кредитний договір №2020/ОВР/052-000283 від 16.03.2020 р. був укладений з відповідачем, оскільки матеріали справи містять розбіжності між обґрунтуванням позову та доказами на підтвердження кредитної заборгованості. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed