Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Антей» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.07.2014 року між сторонами по справі було укладено договір продажі та поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №82К. Відповідно до видаткової накладної №РП-07/0007 від 01.07.2014 року (замовлення - рахунок-фактура №СФ-0000804 від 01.07.2014 року) відбулась поставка товару на суму 107 842,56 грн., яку відповідачем не було оплачено, незважаючи на те, що п.4.1 договору покупець зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок не пізніше як до 10.10.2014 року. Згідно банківської виписки БВ-0000185 від 27.05.2015 року відповідачем було оплачено лише частину суми поставки у розмірі 3 000 грн., таким чином сума заборгованості за поставлений товар становить 104 842,56 грн. Окрім того, позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню курсова різниця у розмірі відповідно до п.4.1. договору 89 089,48 грн.; пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу відповідно до п.7.3. договору у розмірі 24 467,09 грн.; 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 3 145,28 грн.; інфляційні втрати відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 54 447,16 грн.; штраф 10% відповідно до п.7.4. договору у розмірі 10 784,26 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 286 775,83 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Ніколаєнко Б.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.07.2014 року між сторонами по справі було укладено договір продажі та поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №82К (а.с.7-10). Згідно п.1.1 договору в строки, визначені договором, постачальник зобов'язується продати та поставити засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплати його ціну, сплативши за нього визначену договором грошову суму. Відповідно до видаткової накладної №РП-07/0007 від 01.07.2014 року (замовлення - рахунок-фактура №СФ-0000804 від 01.07.2014 року) відбулась поставка товару на суму 107 842,56 грн. (а.с.11). У відповідності до п.4.1 договору оплата товару покупцем здійснюється у безготівковій формі за ціною та у строки, вказані в специфікації, видаткових накладних, шляхом перерахування вартості товару на поточний банківський рахунок постачальника в терміни, зазначені в специфікаціях до цього договору. Остаточний розрахунок за весь поставлений по цьому договору товар покупець зобов'язаний здійснити не пізніше як до 10 жовтня 2014 року. Згідно банківської виписки БВ-0000185 від 27.05.2015 року відповідачем було оплачено лише частину суми поставки у розмірі 3 000 грн. (а.с.12), таким чином сума непогашеної заборгованості за поставлений товар становить 104 842,56 грн. Як вбачається з змісту 3 розділу 3 договору зобов'язання за цим договором існують та підлягають до сплати в грошовій одиниці України. У випадку коли на день проведення розрахунку курс долара США до гривні, згідно офіційного курсу НБУ, зміниться більше, ніж на 1%, сума належна до сплати в гривнях визначається з урахуванням курсової різниці. Статтею 611 ЦК України визначаються правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема сплату неустойки (штрафу, пені). Згідно п.7.3. договору у разі прострочення строків оплати товару відповідно до п.4.1. покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки до повного виконання стороною своїх зобов'язань. У випадку невиконання чи неналежного виконання покупцем своїх зобов'язань щодо оплати товару відповідно до умов цього договору та/або специфікації покупець сплачує постачальнику договірну неустойку у розмірі 10% від вартості несвоєчасного оплаченого/неоплаченого товару (п.7.4. договору). У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і три проценти річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання в силу прямої дії ч.2 ст.625 ЦК України. А тому, з огляду на вищевикладене, у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати коштів у розмірі 104 842,56 грн. - основного боргу за поставлений товар, 89 089,48 грн. - курсової різниці; 24 467,09 грн. - пені; 10 784,26 грн. - штрафу; 3% річних - 3 145,28 грн.; 54 447,16 грн. - інфляційні, а всього 286 775,83 грн. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 4 301,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2024 від 12.10.2015 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved