Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Представник [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] і [PERSON] солідарно на її користь грошову суму 1845245,5 (один мільйон вісімсот сорок п'ять тисяч двісті сорок п'ять гривень) гривень 50 копійок., з [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь 1515150 (один мільйон п'ятсот п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят) гривень, з [PERSON] і [PERSON] солідарно на її користь 968 660 (дев'ятсот шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 коп. а також сплачені суми судового збору пропорційно до сум боргу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобов'язання, а саме позикові зобов'язання, що підтверджується розписками [PERSON] від 02.05.2011 року, від. 01.06.2012 року, від 01.03.2013 року від 15.01.2014 року. Відповідно до вказаних розписок [PERSON] поручителями у якого були [PERSON], [PERSON] [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 218500 (двісті вісімнадцять тисяч п'ятсот) доларів США грн., що відповідно до офіційного курсу НБУ на момент звернення до суду позивача складає 2829575, 00 (два мільйона вісімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) гривень і зобов'язувалася їх повернути до 10.04.2014 року. Однак своє зобов'язання відповідач так і не виконав. Відповідачі позов визнали в повному обсязі, не заперечували проти його задоволення, пояснивши, що на даний час не в змозі виконати дане боргове зобов'язання в зв'язку із відсутністю коштів. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, представлені розписки позичальника повністю підтверджують укладення договору позики та його умов. Розписки являються письмовими документами, які містять відомості про те, що відповідач має борг перед позивачем і зобов'язується його повернути до 10.04.2014 року. На даний час відповідач не повернув позивачу позичені кошти, аргументуючи це тим, що він не має змоги погасити борг, поручителі, які несуть солідарну відповідальність не заперечили, щодо заявлених вимог, та пояснили що вони також не в змозі сплатити позику в зв'язку з відсутністю у них грошових коштів. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, беручи до уваги відповідні законодавчі норми, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини договірного зобов'язання, а саме позикового зобов'язання, які відповідають загальним принципам приватного права та актам цивільного законодавства України. Проаналізувавши встановлене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України позивачу повністю присуджуються понесені ним судові витрати - судовий збір (державне мито). На основі викладеного,

Outcome: approved