Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач, фізична особа-підприємець [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому зазначила наступне. 20.05.2013 року між позивачем і відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів з розстроченням платежу. Згідно з актом приймання-передачі на доставлену металопластикову продукцію від 10.06.2013 року, відповідач отримав продукцію, претензій не мав. Згідно з п.4.2.3 договору, підписання акту приймання-передачі означає виконання зобовязань за договором. Відповідач зобовязався оплатити вартість виробів згідно із графіком погашення платежів. Загальна вартість заказу складає 3650 грн.Відповідно з графіком погашення платежів, погашення повинно було відбуватися наступним чином: 20.05.2013 р. передплата 200 грн., після монтажу вікон, - 3450 грн. Однак відповідач, в порушення умов договору, сплатив лише 1200 грн., а саме 200 грн. передплати, та 1000 грн. після монтажу.Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором у розмірі 2450 грн., пеню у розмірі 12544грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. У ході судового розгляду позивач уточнила розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача основний борг 2050 грн., пеню у розмірі 7482,50 грн., проценти за користування коштами 134,96 грн., втрати від інфляції 1180,80 грн., всього стягнути 10\~848,26 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивачки за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що позивач виконав умови договору, про що свідчить акт-приймання передачі виконаних робіт, однак відповідач не сплатив позивачу кошти за доставлену та встановлену металопластикову продукцію. Умовами договору передбачена відповідальність за невиконання умов договору, а саме пеня за кожен день прострочення платежу 1 % від загальної заборгованості, який становить 7482,50 грн., за 365 календарних днів прострочки від загальної суми боргу 2050 грн. Крім того, позивач за прострочення платежу на підставі ст.625 ч.2 ЦК України просить стягнути з відповідача проценти за користування коштами (3% річних) 134,96 грн., втрати від інфляції 1180,80 грн. Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що в акті приймання-передачі зазначено про залишок несплаченої заборгованості 1000 грн., що він визнає, однак не сплачував цей борг з причини не виконання договору в повному обсязі, а саме на момент підписання акту приймання-передачі на дверях балконного блоку відсутня ручка, щеколда для курців. Крім того, роботи по встановленню метало пластикових виробів були виконані з запізненням, не у строк, передбачений умовами договору. Заслухавши пояснення сторін по справі, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 20.05.2013 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] Н.М. і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів з розстрочкою платежу. Згідно зазначеного договору позивач зобовязалась доставити та встановити на адресу, зазначену відповідачем, металопластикові вікна, а відповідач зобовязався здійснити оплату за вироби згідно „Графіку погашення платежів. Загальна вартість оплати за договором складає 3650грн. 400 грн. (знижка), = 3250 грн. (а/с 79-82). Згідно з п.1.2 договору замовник зобовязується провести оплату вартості метало пластикових вікон у відповідності з „графіком погашення платежів, який є невідємною частиною даного договору. Згідно з графіком погашення платежу (а/с 100) 20.05.2013 р. відповідач сплатив передплату у розмірі 200 грн., після встановлення вікон повинен був сплатити 3450 грн. Згідно з п. 7.4 договору, за кожен день прострочення від суми заборгованості сплачується пеня у розмірі 1 %. Згідно з актом приймання-передачі на доставлену та встановлену металопластикову продукцію від 10.06.2013 р. (а/с 11) відповідач як „замовник зазначив, що претензій по доставленій продукції та установці не має, залишок 1000 грн. Про цей залишок несплаченої суми стверджував відповідач. Позивач не спростував доводи відповідача в цій частині, належни[ доказів щодо сплати відповідачем грошових коштів за договором ( платіжних доручень, квитанцій, чеків, виписки з рахунку) не надав. Інших доказів, які б свідчили про розмір несплаченої за договором суми, крім зазначення в акті від 10.06.2013 р. про залишок 1000 грн., матеріали справи не містять. Таким чином не сплачений відповідачем залишок коштів за договором складає 1000грн., що визнано відповідачем по справі, та підлягає стягненню з відповідача.. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу товару, які регулюються нормами зобов'язального права (глава 54 ЦК України). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з п. 7.4 договору, за кожен день прострочення від суми заборгованості сплачується пеня у розмірі 1 %. Відповідач свої зобов'язання не виконав, у встановлений договором строк не сплатив грошові кошти позивачу за метало пластикові вироби, а отже, позивач має право вимагати сплатити\~\~пеню, розмір якої встановлений договором, а саме (1 % від 1000 грн. залишку за 1 календарний рік 365 календарних дні (з урахуванням спеціального строку позовної давності,) - 3650 грн. Твердження відповідача про те, що він не сплатив кошти за договором з тієї причини, що позивач не встановив щеколди для курців на балконних дверях та порушив строки виконання договору, не спростовують вимог позивача, оскільки претензій з приводу цього він до позивача з моменту виконання умов договору не предявляв. Позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 134,96 грн. та втрат від інфляції 1180,80 грн. не підлягають задоволенню, оскільки приписи ст.625 ЦК України на дані правовідносини не поширюються. Згідно зч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial