Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 30 березня 2013 року в розмірі 28119 гривень 35 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2013 року між ТОВ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003262737. В свою чергу, 18 грудня 2013 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №18/12/2013. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит для придбання товару та послуг в сумі 24450 гривень 08 копійок на строк до 30 березня 2016 року включно зі сплатою за користування кредитом процентної ставки, розмір якої становить 0,01% річних. Однак відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитним договором, що станом на 24 березня 2014 року становить 28119 гривень 35 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву, з якої вбачається, що вона просить розглянути справу за її відсутності на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином, через оголошення у газеті «Урядови кур'єр». Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2013 року між ТОВ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003262737. Крім того, з матеріалів справи, видно, що 18 грудня 2013 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №18/12/2013, відповідно до якого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до позивача перейшли всі права АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит для придбання товару та послуг в сумі 24450 гривень 08 копійок на строк до 30 березня 2016 року включно зі сплатою за користування кредитом процентної ставки, розмір якої становить 0,01% річних. Також, встановлено, що факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом зобов'язанням АТ «ОТП Банк» про прийняття рішення про надання споживчого кредиту [PERSON] на придбання у ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» товару, копією рахунки-фактури №ФБ-0725-01599 від 30 березня 2013 року, копією приймання-передачі товару від 30 березня 2013 року та копією видаткової накладної №ФБшФТ-19845 від 30 березня 2013 року. У зв'язку з тим, що відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, за ним утворилась заборгованість за кредитним договором, що станом на 24 березня 2014 року становить 28119 гривень 35 копійок, у тому чисті: - залишок заборгованості за кредитом - 24450 гривень 08 копійок; - відсотки за користування кредитом - 3669 гривень 27 копійок; Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту укладений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28119 гривень 35 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 281 гривні 19 копійок. На підставі викладеного, 610-611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved