Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач у грудні 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18219,83 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість: 17620,39 грн. заборгованість за кредитом; 19,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11150,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12363,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2057,69 грн. штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року, у розмірі 43711,53 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Відповідач відзив на позов не подавав. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 р., апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», задоволено, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19.09.2019 року про залишення позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою представника позивача - скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.11.2019 року самовідвід судді Полтавського районного суду Кіндяка І.С. задоволено, справу передано до канцелярії суду на авторозподіл для вирішення питання її розгляду іншим суддею. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника АТ «Акцент-Банку», проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (правонаступником є АТ «Акцент-Банк») та [PERSON] підписана заява позичальника №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року, відповідно до умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 18219,83 грн. на споживчі цілі, а саме: на придбання побутової техніки тощо, мобільних телефонів, інших споживчих товарів тривалого використання (а.с.5,11). Відповідно до заяви позичальника №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року строк кредиту становить 24 місяці, з 29.08.2016 року по 28.08.2018 року, включно. Відсоткова ставка (фіксована) 0,12% річних; щомісячний платіж у сумі 760,12 грн., з 01.03.2017 року у сумі 1379,59 грн., період сплати з 25 по 29 число кожного місяця (а.с.5, 47). При порушенні позичальником строків погашення заборгованості понад 210 днів, щодо зобов`язань, строк яких не настав, терміном повернення кредиту є 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 211 дня порушення, вважається простроченою (а.с.5, 47). При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки (а.с.5, 47). Відповідно до довідки про умови кредитування Акцент-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту від 29.08.2016 року, підписаної позичальником, сукупна вартість кредиту складається з наступних складників: вартість товару 24980,83 грн.; перший внесок 6761,00 грн.; строк кредиту 24 місяці; сума кредиту 18219,83 грн.; винагорода за надання фінансового інструменту (одноразово) 0,00%; процентна ставка за кредитом (річна) нараховується на залишок суми кредиту 0,12%; винагорода за надання фінансового інструменту, щомісячно 3,4%; ефективна процентна ставка 56,26%; сума платежів за розрахунковий період 29393,53 грн.; абсолютне значення подорожчання кредиту 11173,7 грн. (а.с.11). Згідно з графіком погашення кредиту від 29.08.2016 року, підписаного позичальником вбачається, що щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту становить 11150,54 грн. (а.с.48). Заява позичальника №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на сайті банку, Тарифами складає між відповідачем і банком кредитно-заставний договір (а.с.5, 47). Згідно з розрахунком від 27.09.2018 року за [PERSON] значиться заборгованість у розмірі 43\~711,53 грн. в т.ч.: 17620,39 грн. заборгованість за кредитом; 19,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11150,46 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12363,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2057,69 грн. штраф (процентна складова). Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором, а саме - заборгованості за користування кредитом, процентами, комісією, пенею та штрафами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У заяві позичальника №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року, підписаній сторонами, погоджено суму кредиту 18219,83 грн., відсоткову ставку (фіксовану) 0,12% річних. Згідно з довідкою про умови кредитування Акцент-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту від 29.08.2016 року, підписаної позичальником, винагорода за надання фінансового інструменту (одноразово) складає 0,00%; винагорода за надання фінансового інструменту, щомісячно 3,4%; ефективна процентна ставка 56,26%. (а.с.11). Відповідно до графіку погашення кредиту від 29.08.2016 року, підписаного позичальником вбачається, що щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту становить 11150,54 грн. (а.с.48). У заяві позичальника встановлено його обов`язок сплатити пеню при порушенні зобов`язань із погашення кредиту, розмір якої зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг за кожний день прострочення. Разом з тим, розмір пені у грошовій сумі цією заявою не встановлено, як і не визначено зобов`язань позичальника щодо сплати штрафів та їх розмір. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім заборгованості за кредитом у сумі 17620,39 грн., за процентами за користування кредитом у сумі 19,77 грн., по комісії за користування кредитом у розмірі 11150,46 грн., просив стягнути з відповідача також пеню за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором у розмірі 12363,22 грн. та штрафи у сумі 500,00 грн. (фіксована частина), 2057,69 грн. (процентна складова). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АТ «Акцент-банк» посилався також на Умови та правила надання банківських послуг, як складову кредитно-заставного договору. Судом встановлено, що надані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» не містить підпису [PERSON] (а.с.6-10). Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника №ABH0RY149541215 від 29.08.2016 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Таким чином, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦПК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві позичальника №ABH0RY149541215\~від 29.08.2016\~року домовленості сторін про сплату пені та штрафів, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитно-заставного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 12\~363,22 грн.; за штрафом (фіксована частина) 500,00 грн.; за штрафом (процентна складова) 2057,69 грн. відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви позичальника\~№ABH0RY149541215\~від 29.08.2016\~року \~ не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача 17620,39 грн. заборгованості за кредитом, 19,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 11150,46 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 43711,53 грн.; позов задоволено на суму 28790,62 грн. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1160,63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial