Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк, звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 11694,70 грн. за кредитним договором, а також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, відповідачка звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 22.12.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку. У звязку з чим позивач вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативи банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. При цьому позивач посилається на ч.1 ст. 634 ЦК України згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку серед яких: офіційний сайт банку, СМС-повідомлення, клієнтські виписки, інші канали інформування. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Позивач зазначає, що виконав свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту. Відповідач у порушення своїх зобовязань за договором своєчасно не сплачував за кредитом, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 11694,70 грн., яка складається з наступного: 2098,32 грн. заборгованість за кредитом, 3675,55 грн. заборгованість за процентами; 4887,75 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. фіксована частина штрафу; 533,08 грн. штраф (процентна складова). У якості доказів ПАТ КБ «Приватбанк» у позові зазначає розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а. с. 5 -зворот). Позивач надав суду письмову заяву розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час, місце та дату судового засідання належним чином, причин неявки суду не пояснив, заяв та клопотань від нього не надходило. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши зібрані письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 22.12.2011 року відповідачка, [PERSON], підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, (копія, а. с. 11). У даній заяві зазначені прізвище, імя та по батькові особи, місце його проживання, паспортні дані, телефони, сімейний стан, розмір заробітної плати і надрукований текст, що особа згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, обслуговування і кредитування. Також в заяві зазначено, що особа бажає оформити на своє імя платіжну картку «Універсальна» та обраний ліміт 300 гривень (а. с. 11). Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст\~договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року № 61-787св18. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів, що між ним та відповідачем укладений кредитний договір, оскільки у єдиному підписаному відповідачем документі, анкеті-заяві, йдеться про укладення договору про надання банківських послуг, міститься інформації, що особа бажає отримати платіжну картку, при цьому позивач не надав жодної інформації, що відповідачка отримала цю платіжну картку, відсутній будь-який письмовий доказ, засвідчений підписом відповідачки, що вона отримала кредитну картку. У заяві зазначений ліміт 300 гривень, тоді як позивач у своїй заяві зазначає, що відповідачка отримала 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту. Дослідивши позовну заяву, суд встановив, що і у позові позивач не зазначає, на яких умовах укладений кредитний договір, не зазначений виданий номер кредитної картки, не зазначає кредитного ліміту, процентної ставки, строку користування, що взагалі унеможливлює для суду складання і перевірку суми заборгованості. Також відсутні в матеріалах справи будь-які докази того, що відповідачка дійсно отримала кредитну картку. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду роздруківку з програмного забезпечення про рух коштів з наступних карткових рахунків: виписку з карткового рахунку 4149**** **** 2500 (кредитний ліміт 3937,11 грн., витрати по карті складають 46102,25 гривень (а. с. 46-49), виписку з карткового рахунку 4149 **** **** 5985 (кредитний ліміт не зазначений, витрати по карті складають 10416,72 грн.), виписку з карткового рахунку 4149 **** **** 3548 (кредитний ліміт не зазначений, витрати по карті складають 8296,82 грн.( а. с. 49), виписку по карті 4149 **** **** 9592, виписку по карті 4149 **** **** 3498, виписку по карті 9992 **** **** 9592 (а. с. 49-зворот). При цьому позивач надав довідку, що відповідачка отримала від банка чотири картки (термін дії до 2016 року та 2020 року). Ні з позову, ні з розрахунку, наданого позивачем (а. с. 9-10) не вбачається, за якою саме з цих карток наданий кредит, згідно якої картки складений розрахунок заборгованості. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування,\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона\~несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно того, що між позивачем та відповідачем 25.12.2013 року був укладений кредитний договір, відсутні докази, що відповідач отримав кредитну картку, відсутні докази встановлення відповідачу кредитного ліміту та докази користування відповідачем кредитною карткою. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. У звязку з відмовою в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed