Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

позивач ПуАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що має правові підстави для арешту та звернення стягнення на майно [PERSON], що знаходиться в іпотеці банку з метою виконання звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки [PERSON] не виконує належним чином укладений із банком кредитний договір. Просить зняти арешт з майна, яке перебуває в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль» , а саме квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] на який державним виконавцем накладений арешт на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 11.11.2009 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила повністю. Покликається на те, що вимога банку про звільненння майна з-під арешту є неправомірною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області в судовому засіданні позовні вимоги визнав , просить позов задовольнити. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб які не зявилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до договору іпотеки, [PERSON] передала ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у іпотеку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. З положень ст.3 Закону України «Про іпотеку», вбачається, що у разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку та зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2010 року ВП №22133355, винесеної державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівської міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-553, виданим 12.08.2010 року Шевченківським районним судом м.Львова. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 26052,45 грн. заборгованості за кредитним договором та 380,53 грн. судового збору та витрат на ІТЗ. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2011 року ВП №252428543, винесеної державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівської міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1424, виданим 20.01.2011 року Шевченківським районним судом м.Львова, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 550534,79 грн. заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з листа Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, на кв. [ADDRESS], накладено арешт на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 11.11.2009 року, що в подальшому унеможливлює виконання виконавчих документів, шляхом звернення стягнення на заставне майно боржника [PERSON] Частиною 1 ст.589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 1 ст.590 ЦК України, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з положень ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст.44 закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регламентовано, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Виходячи з положень ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved