Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0.177 га., яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Козинської селищної ради від 28.11.1996 року №103/36. Позивач звернувся до відповідача з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказаний будинок. відповідачем відмовлено позивачу у здійснені правочину, посилаючись на те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок не відповідає вимогам, або не мають змоги встановити відповідність заявлених прав документа та рекомендовано звернутися до суду. Відтак позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направивши суду клопотання про слухання справи в його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідача в судове засідання не з'явилася, направивши суду заяву в якій просить слухати справу в відсутності їх представника позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.19). Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №56. загальною площею 74.1 м2, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Козинською селищною радою 26.04.1995 року (а.с.9). Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,177 га. яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 02.04.1997 року, виданого на підставі рішення Козинської селищної ради від 28.11.1996 року № 103/36 (а.с. 11). Свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на підставі рішення Виконкому Козинської селищної ради за№44/17 від 22.11.1994 року. Дане свідоцтво зареєстровано 26.04.1995 року Обухівським БТІ. що підтверджується печаткою на зворотній стороні свідоцтва. 17 травня 2018 року, позивач звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Козинської селищної ради, Обухівського району, Київської області, Марченко Анастасії Володимирівни із письмовою заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №28143794 від 1 1.05.2018 року шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно па вищевказаний житловий будинок. 17 травня 2018 року позивачем отримано Рішення державного реєстратора Козинської селищної ради Обухівського району Київської області Марченко Анастасії Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 41140277 (а.с 12). Підставою для відмови є той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок не відповідає вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам та рекомендовано звернутись до суду. Усунути недоліки зазначені в рішенні державного реєстратора голова Козинської селищної ради та секретар відмовилися. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.ст.16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР). яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 ЦК України). Згідно зі ст. 190 України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспроможною річчю. Майнові права визначаються речовими правами. Згідно вимог ч.1 ст.380 ПК України, житловим будинком є будівля капітального типу. споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, не порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved