Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , останнім місцем проживання якої було село Павленки, Лубенського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, у вигляді сертифікату на право земельної частки(пай) площею 3,02 га, розміщеної в Лубенському (Хорольському) районі Полтавської області, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський Шлях», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (серія ПЛ № 0273267 від 28.03.1997 року. Після звернення до нотаріальної контори позивачу роз`яснено, що вона, як спадкоємець за законом, пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, тому на підставі ч. 3 статті 1272 ЦК України позивач просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. 14.06.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила суд розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно заповіту, посвідченого 05 вересня 1994 року виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, підписаним другим секретарем виконкому Н.Т. Власенко, зареєстрованого в реєстрі за № 66, [PERSON] , , заповідала все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, своєму сину- [PERSON] , повністю. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , був батьком позивачки [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру за № 64778069 від 19.05.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] померла [PERSON] , останнім місцем проживання якої було село Павленки, Лубенського району Полтавської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто у вигляді сертифікату на право земельної частки(пай) площею 3,02 га, розміщеної в Лубенському (Хорольському) районі Полтавської області, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський Шлях», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( серія ПЛ № 0273267 від 28.03.1997 року та інше майно. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся з заявою до нотаріуса про відкриття спадщини після померлої [PERSON] , однак з повідомлення від 21.08.2021 року Другої Харківської міської Державної нотаріальної контори слідує, що спадкоємець [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався до нотаріальної контори у визначений законом строк для прийняття спадщини, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, тому нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку позивачу. Норми права, застосовані судом. Предметом судового розгляду у цій справі є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно із статті. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом та законом, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно із статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що, що позивач [PERSON] дізналась про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на ім`я батька [PERSON] померлого [INFO] , лише у жовтні 2019 року, відповідно до якого спадкодавець залишила своєму сину все належне їй майно і заповіт ніким не було скасовано і не змінено. З метою оформлення спадкових прав позивач звернулась з заявою до нотаріуса про відкриття спадщини після померлої [PERSON] , однак з повідомлення від 21.08.2021 року Другої Харківської міської Державної нотаріальної контори слідує, що спадкоємець [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався до нотаріальної контори у визначений законом строк для прийняття спадщини, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, тому нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку позивачу. За наслідком судового розгляду суд прийшов висновку про наявність правових підстав для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач взагалі не була обізнана про наявність заповіту, що був нотаріально посвідчений виконавчим комітетом місцевої ради. При вирішенні цієї справи суд керувався правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 209/1795/18, від 26.06.2019 у справі № 565/11458/17. На підставі викладеного і

Outcome: approved