Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач у липні 2019 року звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 24 571,39 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 30.10.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №2016809796, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 22 857,13 грн. на споживчі цілі та придбання послуг, зі строком повернення до 30.10.2019 року, з відсотковою ставкою 0,14% річних. Банк свої зобов`язання виконав, в той час як [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.06.2019 року має заборгованість на загальну суму 24 571,39 грн., у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 26.09.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомлення сторін. Двічі відповідач в судові засідання не з`явився, направляючи до суду клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 та від 13.10.2020 року №956. Зазначає, що впровадження на території України карантину для запобігання поширенню COVID-19 зумовлює для нього неможливість прибуття у судове засідання для участі у розгляді вказаної справи. Суд вважає неявку відповідача в судове засідання з неповажних причин, та вважає за можливе розглядати справу в його відсутності, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою про відкриття провадження в справі відповідачу відповідно до діючого процесуального законодавства, був наданий строк для подання відзиву на позов. Разом з тим, відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 16.07.2020 року в справі № 924/369/19, в зв`язку з послабленням протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», перешкоди в реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав усунуті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідача. Представник позивача у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного Відповідно до ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 30.10.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №2016809796, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 22 857,13 грн. на споживчі цілі та придбання послуг, зі строком повернення до 30.10.2019 року, з відсотковою ставкою 0,14% річних. З розрахунку, наданого позивачем до суду, вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 04.06.2019 року становить 24 571,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 15 761,81 грн., заборгованості за відсотками у сумі 1,70 грн., заборгованості за комісіями РО у сумі 6660,72 грн., плати за пропуск платежів у сумі 2147,16 грн. Цивільний кодекс України у ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved