Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК ( далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») , звернувся 01.03.2017 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 17.07.2014 року сума якої складає 41248,37 грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 17.07.2014 року та відповідач кладений кредитний договір № б/н позивач надав відповідачу кредит в розмірі 14595,79 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 16.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 41248,37 гривень. Представник позивача [PERSON] ( довіреність №3262-К-Н-О від 17.01.2017 року, чинна до 31.12.2019 року) у судове засідання не зявився, при зверненні до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити , не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, знятий з реєстрації за рішенням суду (за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 21.03.2017 р.), про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №46 (1845) від 20.06.2017 року ; заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23.08.2006 року [PERSON] звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н, в якій виявив намір оформити на своє імя карту «Універсальна» з кредитним лімітом по платіжній картці в розмірі 3 000 грн.(а.с.5 зворот). Підписана банком та відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в спільно з відповідними Умовами і Правилами становлять договір про надання банківських послуг. До позову була надана Генеральна угода від 17.07.2014 року укладена між позивачем та відповідачем, в якій сторони домовились про реструктуризацію заборгованості, а саме зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання замовнику кредиту, а саме відсотки до 3050,27 грн., комісію на 0,00 грн., пеню 0,00 грн., штраф на 375,02 грн., заборгованість по договору з дати підписання генеральної угоди становить 15545,81 грн.(а.с.6). В п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.25 зворот). Згідно п.2.2 Генеральної угоди відповідач у разі порушення строків сплати заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобовязаннями, строк яких не настав, має сплатити, сторони домовилися, що строк повернення кредиту вважається 32- й день з моменту виникнення порушення , заборгованість з 32-го дня вважається простроченою, позичальник сплачує штраф 3425,29 грн. (а.с.6). У звязку з невиконанням [PERSON] умов зазначеного договору, заборгованість за ним згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 16.02.2017 року становить 41248,37 грн., яка складається з 14595,81 грн.\~заборгованість за кредитом, 6903,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 16347,24 грн.\~заборгованість за пенею та комісією, 3401,52 грн.\~ штраф (а.с.4,5). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами\~ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно до\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з кредитного договору №б/н від 23.08.2006 року, він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача в анкеті позичальника, проте останній ухилився від виконання своїх зобовязань по кредитному договору, що і призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими. Разом з цим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України. А комісія, відповідно до п.1.1.1.17 Умов та правил надання банківських послуг, сплачується саме за послуги Банку, зокрема сплату за користування кредитними коштами Банку, плати за відкриття (випуск), обслуговування рахунків/карт та сплату за інші послуги, які надаються Банком Клієнту. Проте, стягнення суми в якій обєднанні пеня та комісія, в даному випадку не може бути застосовано, оскільки за кожний із цих вимог нараховуються окремо відповідні суми. Проте позивач не надав відповідного розрахунку по кожній вимозі окремо, у звязку з чим в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити.\~\~ Враховуючи правову природу зобовязань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 14959,81 грн., по процентам за користування кредитом 6903,80 грн., штраф 3401,52 грн., в іншій частині позову відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 1600,00 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 250,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial