Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач у серпні 2018 року звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 06 листопада 2015 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. 11 вересня 2018 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито загальне позовне провадження по даній справі. 30 жовтня 2018 року у судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва задоволено клопотання відповідача про надання часу на примирення подружжя та ухвалою суду надано строк на примирення до 30 січня 2019 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила розірвати шлюб, зазначила, що на теперішній час проживає з іншим чоловіком. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив у позові відмовити у повному обсязі, зазначав, що хоче зберегти сім'ю, оскільки кохає свою дружину. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши сторін, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 06 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2986 (а.с.4). [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оболонським районним судом м. Києва було надано сторонам 3 місяці для примирення. Однак, після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач наполягала на розірванні шлюбу, вказавши, що вжиті судом заходи не поновили їхню сім'ю. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови від 21.12.2007 № 11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки вони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги, між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, оскільки остання наполягає на розірванні даного шлюбу. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved