Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся в суд із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] 8 041 грн. 55 коп. надміру виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 15.10.2014 року йому було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 15.10.2014 р. по 14.04.2015 р. При зверненні за призначенням допомоги [PERSON] вказав про відсутність у нього або членів його сім`ї у власності житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції. В результаті проведеної спеціалістами Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перевірки встановлено, що [PERSON] 08.10.2014 року набув право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] З причини надання недостовірної інформації, виплата грошової допомоги [PERSON] була припинена. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505 кошти допомоги, що виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. Належна до повернення сума, що була надміру виплачена відповідачу [PERSON] становить 8041 грн. 55 коп., яку просить стягнути з нього Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені в позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, 22.12.2017 р. подала відзив на позовну заяву, в якому покликається на те, що відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. З акту комісії Сусолівської сільської ради від 26.06.2015 року, житловий будинок [ADDRESS] не придатний як житло, так як стіни даного будинку обвалені, дах зламаний, газ та світло відключені. Таким чином, зазначений житловий будинок не є житлом фізичної особи у розумінні ЦК України та у зв'язку із його нежитловим станом, у будинку відповідач після переміщення з окупованої території не проживав, не проживає і проживати не буде. Відтак, можна зробити висновок, що відповідач [PERSON] не повідомляв позивачу недостовірну інформацію про наявність житлового приміщення, оскільки вищезазначений будинок, що перебуває у власності відповідача, формально є житловим приміщенням, на момент призначення та в період отримання адресної допомоги відповідач проживав в іншому житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], і саме на проживання у цьому житлі [PERSON] скеровував надану йому адресну допомогу. Окрім цього, зазначає, що станом на день подання заяви до органу соціального захисту населення - 15.10.2014 р., відповідачу ще не було відомо про те, чи зареєстроване за ним право власності на будинок в реєстраційній службі, так як у відповідності до ч. 5 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію. Враховуючи те, що [PERSON], який звернувся в органи держаної реєстрації прав 08.10.2014 р., станом на 15.10.2014 р. ще не знав чи його заява буде задоволена, він не мав жодної правової підстави вказувати у заяві про призначення допомоги наявність у його власності вищезазначеного нерухомого майна. 05.01.2018 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача, у якій представник позивача Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради зазначає, що твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.02.2015 р. №33473746, зареєстроване право власності на вищевказаний житловий будинок за [PERSON] 08.10.2014 р. При звернення із заявою 15.10.2014 р. [PERSON] у відповідності до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505, повинен був повідомити Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про звернення 08.10.2014 р. в реєстраційні органи для реєстрації права власності на будинок, а в подальшому і про реєстрацію такого права. Окрім цього, зазначає, що акт комісії Сусолівської сільської ради від 26.06.2015 року не можна розглядати як належний доказ у справі, оскільки відповідач звертався із заявою про призначення грошової допомоги 15.10.2014 р. і відповідно йому була виплачена неправомірно грошова допомога за період з 15.10.2014 р. по 28.02.2015 р., а акт про непридатність для проживання житлового будинку складений лише 26.05.2015 р. Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.10.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У заяві відповідачем зазначено, що у нього та будь-кого з членів сім'ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції, немає транспортних засобів та немає на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму (а.с.5). На підставі заяви відповідача [PERSON], враховуючи вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505, рішенням Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 20.10.2014 р. призначено [PERSON] допомогу переміщеним особам на проживання на період з 15.10.2014 р. по 14.04.2015 р. та розпочато виплату допомоги в розмірі 1 768 грн. щомісяця (а.с.6,7). Під час перевірки правильності і повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, спеціалістами Сихівського відділу соціального захисту було виявлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.02.2015 р. №33473746. Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстровано 08.10.2014 року, тобто до звернення відповідача із заявою про виплату допомоги - 15.10.2014 р. (а.с.8-9). Згідно із актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 13.02.2015 р., отримувач соціальної допомоги [PERSON] несвоєчасно повідомив про обставини, що вплинули на виплату державної допомоги. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 8041 грн. 55 коп. (а.с.10). Таким чином, відповідачем під час звернення із заявою про виплату допомоги, було повідомлено недостовірну інформацію про наявність у нього житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції. Згідно акту, складеного 22.06.2015 року комісією в складі в.о. сільського голови [PERSON], завФАП [PERSON] та депутата сільської ради [PERSON], будинок за адресою: [ADDRESS] не придатний для житла (а.с.49). Суд не приймає до уваги покликання відповідача на те, що будинок [ADDRESS] не придатний для житла, оскільки вказаний будинок в передбаченому законом порядку непридатним для проживання на даний час не визнано. Окрім цього, слід зазначити, що вказаний акт складено лише 22.05.2015 р., а грошова адресна допомога виплачувалась в період з 15.10.2014 р. по 28.02.2015 р. Відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505 (далі - Порядок) надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Згідно із п. 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі рішення начальника Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 6 від 18.02.2015 року надання щомісячної допомоги відповідачу [PERSON] було припинено з 01.03.2015 р. та зобов'язано останнього повернути суму надміру наданої адресної допомоги (а.с. 11). Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за період з 15.10.2014 року по 28.02.2015 року відповідачу [PERSON] було виплачено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 8041 грн. 55 коп., яку відповідач добровільно повернути відмовляється та яка підлягає стягненню в судовому порядку. З врахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що відповідачем було подано недостовірну інформацію про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 8041 грн. 55 коп. надміру виплачених за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved