overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач у грудні 2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка у 1990 р. була зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності позивачу. При цьому, позивач зазначає, що відповідачка була поселена у зазначений вище гуртожиток без отримання спеціального ордера. Далі, позивач зазначає, що відповідачка понад шість місяців в гуртожитку не проживає, не з'являється, особистих речей в гуртожитку не зберігає, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію за вказаною адресою не отримує, у зв'язку з чим, на думку позивача, відповідачка втратила право користування вказаним приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 33). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином (а.с. 22, 23, 26, 29, 32), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається як за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрації підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою на надану жилу площу. Відповідно до ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] є гуртожитком та на праві власності належить позивачу ТОВ «ВК Комунальник» (а.с. 14, 15). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], проте, без належних правових підстав, а саме: спеціального ордеру (а.с. 3). Згідно ч. 2 ст. 132 Житлового Кодексу України, інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Встановлено, що відповідно до акту складеного комісією ТОВ «ВК Комунальник» від 10.12.2015 р. відповідачка [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає та її особисті речі не зберігаються (а.с. 4). З урахуванням вищевикладеного, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач довів в судовому засіданні, надавши безперечні докази в підтвердження та обґрунтування останніх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач у грудні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO]. народила сина [PERSON]. Позивач зазначив, що з вересня 2015 р. час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, у зв'язку з неможливістю подальшого спільного проживання та збереження сім'ї, а тому позивач просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав, а відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-10 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ в\~ якій просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги вона обгрунтовує тим, дана квартира не приватизована та належіть Територіальній громаді м. Харкова. Відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає з січня 1991 року, квартирою не цікавиться та не сплачує нарахування по квартплаті та за комунальні послуги. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлений позов підтримала у повному обсязі. Відповідач по справі\~\~в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Треті особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин: Так судом встановлено наступне. Згідно довідки наданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №33 від 16.10.2015 року №3138 квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Харкова та в ній зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] /а.с. 7/ Відповідно до акту про не проживання від 03.12.2015 року [PERSON] не проживає та ого речі відсутні у квартирі [ADDRESS]./а.с. 10/ Оскільки у добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується , розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним .Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.\~\~\~\~ Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що [PERSON] (далі-Відповідач) є батьком [PERSON], [INFO] Сторони розірвали шлюб. Відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину - [PERSON], [INFO] у розмірі 5 730 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] фактично понесла додаткові витрати на лікування [PERSON] в сумі 11 468,60 грн. (а.с.19-46). Оскільки Відповідач, як батько повнолітньої, не приймає участі у додаткових витратах на дитину, суд вважає за можливо задовольнити позов. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], копіями квитанцій, фіскальних чеків та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 185 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що перебувала в шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила стягнути з Відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 350 грн., починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка знаходиться на утриманні Позивача (а.с.3). Відповідач, як батько дитини, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку (а.с.4). Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] Серія [NUMBER], копією довідки ОСББ «ТЕРРА НОВА 68» №21 від 30.11.2015 року, довідкою ВДВС Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області №03-55/852 від 12.11.2015 року про отримання аліментів та іншими матеріалами справи. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу [PERSON], суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 180, 181,184, 194 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 14.04.1995 року Приморським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №19. Від шлюбу на даний час мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він не працює, зловживає спиртними напоями. З 2003 року вони з чоловіком разом не проживають, дитина проживає з нею та після розірвання шлюбу бажає, щоб дитина також залишилася з нею. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ спільного сумісного майна немає, шлюб розриває вперше. У судове засідання позивач не зявилася, направила до суду заяву від 09.02.2016 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, на примирення не згодна, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 квітня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Приморським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 19. Від шлюбу наразі мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка проживає разом з позивачем в с. Долинське, по вул. Леніна, 116 Бердянського району Запорізької області. З позовної заяви вбачається, що сторони з 2003 року разом не проживають, щодо даної обставини та проти позову взагалі відповідач заперечень до суду не направив. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень на позов не надіслав, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.07.2005 року. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сім'ю та шлюб. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2005 року. Шлюб зареєстровано Гостомельською селищною радою міста Ірпеня Київської області, Україна, актовий запис № 42 (а.с.7). Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Також судом встановлено, що сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12\~114,56 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 25.01.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8\~700. 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~114,56 грн. та судові витрати у розмірі 1\~378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8\~700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 08.11.2016 року за ним склала 12\~114,56 грн., яка складається з наступного: -складова заборгованості кредиту за ставкою 3,6 % 11\~061,49 грн.; -штраф (фіксована складова) 500,00 грн.; -штраф (процентна складова) 553,07 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що в квартирі, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до мереж РЕМ, без порушення схеми обліку, на підставі чого був складений акт, відповідно до якого завдані позивачу збитки складають 4216 грн. 36 коп. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки, нараховані відповідно до акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином судовими повістками за останнім відомим місцем проживання (а.с. 9, 13-14, 18 -19). Враховуючи викладене вище, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі 59 по майдану Привокзальному, 5 в м.Житомирі, є споживачем електричної енергії та має відкритий особовий рахунок №5-266/115. Про зміну споживача електричної енергії за вищевказаною адресою енергопостачальника не повідомляли. Так, 27.09.2016р. в квартирі, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до електромереж, на підставі чого був складений акт про порушення ПКЕЕН №016123 та розрахунок розміру збитків, відповідно до якого завдані позивачу збитки складають 4216 грн. 36 коп. (а.с. 3, 4) Суд дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки та понесені судові витрати.

Outcome: approved