Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Представник АТ «А-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ«АКЦЕНТ-БАНК» на АТ «АКЦЕНТ-БАНК», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «АКЦЕНТ- БАНК». 25.12.2015 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом, тим самим зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.08.2021 року має заборгованість в загальному розмірі - 21 554, 99 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13 914,63 грн.; заборгованість по відсоткам - 7640,36 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Також просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 16.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи з викликом осіб. Представник позивача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду. Надав до суду клопотання в якому зазначив щодо розгляду справи за відсутності представника банку, а також, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ПАТ «Акцент-Банк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на акціонерне товариство «Акцент-Банк».. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.12.2015 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів банку у АТ «А-Банк» (а.с. 8). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позивачем доданий витяг з умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів користування кредитною карткою «Універсальна GOLD», які відповідачкою не підписано (а.с. 9-14). Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за кожним з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії. Пунктами 2.1.1.2.15, 2.1.1.2.16 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовому боці картки, включно. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії) на основі звернення клієнта в банк, згідно з чинними тарифами. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом, наданим держателю, при наявності пільгового періоду, Держатель оплачує відсотки за пільговою процентною ставкою (0,01% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Як вбачається з витягу з Тарифів з обслуговування кредитних карток «Універсальна GOLD», пільговий період становить до 55 днів (діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу - 5% від заборгованості (не менше 100,00 грн., не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо ін. виник, але не більше залишку заборгованості), базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) - 3,7%, розмір прострочених зобов`язань по кредиту штраф 50 грн., кожен раз, коли виникає прострочення на суму від 100 грн.; штраф 100 грн., кожен раз, коли виникає прострочення на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, (з 01.06.2017 року - пеня за несвоєчасне погашення кредиту становить: 0,247% от суми загальної заборгованості + 50 грн., кожен раз, коли виникає прострочення на суму від 100 грн.; + 100 грн., кожен раз, коли виникає прострочення на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом встановлено тільки Тарифами користування кредитною карткою і Умовами та Правилами надання банківських послуг, які відповідачу не були відомі, оскільки вона їх не підписувала. Відповідач підписала лише анкету-заяву від 25.12.2015 року, яка містить лише анкетні дані позичальника, інформацію щодо працевлаштування, підпис позичальника та відповідальної особи банку, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей позичальника. Як вбачається з матеріалів справи за розрахунком банку станом на 18.08.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 21 554,99 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13 914,63 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7 640,36 грн. Взяті на себе зобов`язання за договором від 25.12.2015 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору остання зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалась ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позовні вимоги в частині стягненню з відповідача заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню, необхідно стягнути з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту у сумі - 13 914,63 грн., Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, їх розмір і порядок нарахування, банк посилався на витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент - Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Умовами ознайомився відповідач і з ними погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у банку, який є в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.12.2015 року шляхом підписання заяви-анкети, в якій відсутня базова процентна ставка. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991року №1023-XII« Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року№ 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із відповідачем АТ «А-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто частково задовольняє позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 13 914,63 грн. в іншій частині заявлених вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до платіжного доручення № 6005315362118 від 18.08.2021 року, позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн., Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - розмірі 1 465 грн. 37 коп.

Outcome: partial