Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що після розірвання шлюбу між її сином [PERSON] та [PERSON] їхня малолітня донька [PERSON], [INFO], залишилася проживати з відповідачкою, яка перешкоджає позивачу як бабусі, брати участь у спілкуванні з онукою, що порушує її законні права, а також негативно впливає на психоемоційний стан та розвиток і виховання дитини, порушує також законні права малолітньої дитини. Просила усунути їй перешкоди для її участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки [PERSON], шляхом визначення способів її участі у спілкуванні з онукою у формі особистих періодичних побачень та спільного відпочинку, визначити час для спілкування з онукою: у вівторок другого тижня місяця з 15-00 до 20-00 год., у четвер четвертого тижня місяця з 12-00 до 20-00 год.; визначити час для її спільного відпочинку з [PERSON] щорічно з 01 серпня по 04 серпня. В судовому засіданні позивач та її представник свої уточнені вимоги підтримали, пояснили, що відповідач перешкоджає позивачеві у спілкуванні з онукою, чим порушує її законні права. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що необхідно врахувати розпорядок роботи дошкільного дитячого закладу, який відвідує її донька [PERSON], та який працює до 18 год. Крім того, необхідно врахувати те, що батьку дитини також за рішенням суду визначені дні побачень та спільного відпочинку з донькою. Представник третьої особи покладався на розсуд суду, просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, та у них 06.05.2014 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та про народження (а.с.9,10). Позивач є бабусею малолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2017 року визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], у формі періодичних побачень за місцем проживання батька дитини: першої суботи та неділі першого тижня місяця з 09-00 год. суботи до 20-00 год. неділі; за місцем проживання матері кожної другої та третьої середи місяця з 18-00 до 20-00 год.; в присутності матері дитини 14 днів на оздоровлення дитини в літній період за попередньою домовленістю між батьками; у присутності матері дитини у святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. (а.с.74). Це рішення набрало законної сили. Позивач забезпечена житлом, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері (а.с.8, 39-47). Відповідач не дозволяє позивачу забирати малолітню дитину [PERSON] з дитячого садочка, про що свідчить її письмова заява на імя завідувача ДНЗ № 2 «Ясочка» від 31.08.2016 року, в заяві позивач посилається на неприязні стосунки, що склалися між ними (а.с.72). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, пояснили суду, що є родичами позивача, їм особисто відомо, що відповідач не дозволяє бабусі бачитися та спілкуватися з онукою [PERSON], і ці перешкоди у спілкуванні почалися після розірвання шлюбу між відповідачкою та сином позивачки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є хрещеною матірю [PERSON], і раніше бабуся приходила в гості до онуки, спілкувалася з нею, дарувала їй іграшки, але останнім часом погіршилися стосунки між мамою та бабусею дівчинки, чула, як вони в присутності дитини зясовували між собою стосунки, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини, тому відповідачка не бажає, щоб бабуся зустрічалася з онукою. Відповідно до ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Статтею 159 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд встановив, що право позивача порушене і підлягає захисту, оскільки позивач позбавлений можливості спілкуватися з онукою, брати участь у її вихованні. Відповідачка перешкоджає позивачу у вільному спілкуванні з дитиною, а також позбавляє її можливості брати участь у вихованні малолітньої дитини. Позивач позитивно характеризується за місцем проживання, має задовільні житлово-побутові умови для спілкування з онукою за місцем свого мешкання. Крім того, встановлено, і це підтверджується також показами свідків у судовому засіданні, що позивач має бажання і досвід доглядати за малолітньою дитиною, з якою у неї існують міцні родинні стосунки. На думку суду, відповідач не надав переконливих доказів в обґрунтування своїх заперечень та не спростував доводи позивача, отже, позов підлягає частковому задоволенню. Суд повинен враховувати при розгляді даної справи також інтереси малолітньої дитини. Отже, враховуючи всі обставини справи, вік дитини, яка не може самостійно використовувати засоби телефонного, електронного чи іншого виду звязку для спілкування з бабусею, а також самостійно відвідувати її для особистого спілкування з нею, суд вважає, що необхідно в задоволення позовних вимог усунути позивачу перешкоди для її участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки [PERSON], шляхом визначення способів її участі у спілкуванні з онукою у формі особистих періодичних побачень та спільного відпочинку, визначити час для спілкування. При цьому суд враховує, що дитина відвідує дитячий садочок, режим роботи якого встановлений до 18 години, а також те, що за рішенням суду вже визначені дні для особистого спілкування та спільного відпочинку дитини з її батьком. Таким чином, необхідно визначити час для спілкування [PERSON] з онукою [PERSON]: у вівторок другого тижня місяця з 17-00 до 20-00 год., у четвер четвертого тижня місяця з 17-00 до 20-00 год., та визначити час для її спільного відпочинку з онукою [PERSON] щорічно з 01 серпня по 04 серпня, з урахуванням стану здоровя дитини та інших обставин, що мають істотне значення. В дні побачень [PERSON] має право самостійно забирати онуку [PERSON] з дитячого дошкільного закладу. В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: partial