Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позиція позивача. Відповідно до уточненої позовної заяви (а.с. 171-177) [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» в якому просить: -поновити строк звернення до суду пропущений з поважних причин, щодо стягнення основної суми боргу, пені, 3% річних, інфляційних витрат за 2015-2016 роки; -стягнути з ТОВ «АФ «Пісчанська» заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки №610 від 30.06.2004 року за період з 2015 по 2020 року у розмірі 33091,50 грн, яка складається з основної суми боргу в сумі 27030,72 грн, пені в сумі 813,91 грн, 3% річних в сумі 1505,42 грн, інфляційних витрат 3741,45 грн; -припинити шляхом його розірвання договорів №610 оренди земельної ділянки за кадастровим номером 6323382500:11:000:0138 укладений між [PERSON] та ТОВ «АФ «Пісчанська», зареєстрований в Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №579 від 02 вересня 2004 року; -стягнути судові витрати на суму 9816,00 грн, що складається із судового збору в сумі 1816,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві представник позивача [PERSON] - адвокат Пілігрім П.О. зазначив, що 30 червня 2004 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» укладено договір №610 оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6323382500:11:000:0138 площею 5,2382 га, який зареєстрований в Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №579 від 02 вересня 2004 року. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серія ХР№144668. Крім того відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки згідно договору оренди №610 від 30.06.2004 року [PERSON] передав, а орендар ТОВ «АФ «Пісчанська» в особі керівника прийняв земельну ділянку загальною площею 5,2382 га згідно з кадастровим планом (схемою) земельної ділянкою. За користування орендованою земельною ділянкою, відповідач зобов`язується сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,5 відсотка, становить 905,00 грн на рік, яка сплачується не пізніше як у термін від 01.11. до 31.03. місяця кожного року. Вказує на те, що відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» зі змінами №725/2008 від 19.08.2008 року запроваджено орендну плату за земельні частки (паї) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (пай). Отже, згідно діючого законодавства, розмір орендної плати становить не менше 1810 грн на рік, тобто абз. 3 п. 2.11.1 Договору визначено, що орендна плата, враховуючи не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнта індексації грошової оцінки земель на дату її виплати. Так, з метою належного розрахунку орендної плати, для земельної ділянки за кадастровим номером 6323382500:11:00060138, розроблено та затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки землі. Згідно відомостей уточнення відповідача №126 від 14.06.2021 року, до дійсних договірних правовідносин застосовуються наступні коефіцієнти нормативно-грошової оцінки землі (із якою погоджується позивач та не доводить іншого): за 2015 рік - 3,997; за 2016 рік - 4,796; за 2017 рік - 4,796; за 2018 рік - 4,796; за 2019 рік - 4,796; за 2020 рік - 4,796. Отже, щорічний розмір орендної плати становить 1810 грн х коеф. НГО (розрахунок заборгованості наведено у Додатку 1). Згідно розрахунку у Додатку 1, розмір заборгованості з орендної плати за 2015-2020 роки становить 27030,72 грн, крім того, відповідач має заборгованість перед податковими органами в сумі 879,53 грн. Вказує на те, що в межах дійсного судового розгляду справи, за наявності витребуваних документів та відомостей, позивач здійснив власний розрахунок розміру орендної плати (Додаток №1), який вказує на її дійсний розмір. Отже, лише після складання розрахунку орендної плати (Додаток 1) від 02.08.2021 року позивачу стало достеменно відомо, що відповідач систематично ухиляється від здійснення виплат належної орендної плати в розмірі передбаченому Договором за 2015-2016 роки. Підставою для поточного уточнення позовних вимог за 2015-2016 роки є необізнаність позивача про методику розрахунку розміру орендної плати яку застосовує відповідач та яка не відповідає умовам договору та законодавству. Крім того, позивач умисно, із власних причин частково не виплачує орендну плату за 2015-2017 роки, а також припинено в повному обсязі виплату орендної плати за 2018-2020 роки. Право вимоги стягнення орендної плати у позивача до ТОВ «АФ «Пісчанська» за 2020 рік виникає з 01.04.2021 року. Також позивачем здійснено розрахунок пені розмір якої становить 813,91 грн, 3% річних розмір яких становить 1505,42 грн та інфляційних витрат розмір яких становить 3741,45 грн, загальна сума яких становить 6060,78 грн, розрахунок долучено до матеріалів справи у Додатку 2. Загальна сума позовних вимог складається із розміру невиплаченої орендної плати в сумі 27030,72 грн, а також пені та відповідальності за порушення грошового зобов`язання в сумі 6060,78 грн, та становить 33091,50 грн. Оскільки відповідач не сплатив орендну плату за 2015-2020 роки у строки визначені договором кожного року користування земельною ділянку та в повному розмірі вважає, що спірний договір відповідно до вимог земельного законодавства є припиненим. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 29.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 21.10.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою від 17.11.2021 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду щодо стягнення основної суми боргу, пені, 3% річних, інфляційних витрат за 2015-2016 роки. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Відповідач по справі подав відзив на позовну заяву в тому числі і на уточнену позовну заяву (а.с. 206-213) в яму зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги в уточненій позовній заяві не відповідають вимогам чинного законодавства і умовам Договору оренди земельної ділянки №610 від 30.06.2004 року у зв`язку є такими, що не підлягають задоволенню. 1. Вказує відповідач на те, що у нього відсутня заборгованість з орендної плати перед позивачем враховуючи наступне. 30.06.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки №610, який зареєстрований 02.09.2004 року. Згідно з пунктом 1.1. вказаного договору позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,2382 га. Відповідно до підпункту 2.11.1 пункту 2.11. Договору оренди №610 за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку оренду плату у грошовій формі, розмір якої з урахуванням 1,5 відсотка, становить 905,00 грн на рік. Орендар має право виплатити оренду плату авансом. За письмовою домовленістю сторін, орендна плата за користування земельною ділянкою може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. З суми нарахованої орендної плати орендодавцю, орендар утримує податок з доходів фізичних осіб. Орендна плата, враховуючи не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати. Тобто, розмір орендної плати становить 1,5 відсотка від нормативно грошової оцінки землі, до якої щорічно застосовується коефіцієнт індексації грошової оцінки земель. Таким чином сума належної до сплати орендної плати щорічно корегується відповідно до коефіцієнту індексації грошової оцінки земель. Згідно до п. 4.1 Договору оренди зміна умов Договору можлива за взаємною згодою сторін. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що будь-які зміни або доповнення до цього Договору здійснюється в письмовій формі. Змін чи доповнень до Договору оренди №610 стосовно розміру орендної плати не вносились. За 2015 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1467,33 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 8600,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 1290,00 грн.; - утримано військовий збір - 129,00 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 3,997; - фактично сплачено було 7181,00 грн., з них грошовими коштами сплачено 5294,10 грн., у натуральній та відробітковій - 1 886,90 грн.; переплата орендної плати за 2015 рік становить (7 181,00 - 1 181,21) 5999,79 грн. За 2016 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 10318,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 1857,23 грн.; - утримано військовий збір - 154,77 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - фактично сплачено було 8 306,00 грн., з них грошовими коштами сплачено 5329,09 грн., у натуральній та відробітковій - 2976,91 грн.; - переплата орендної плати за 2016 рік становить (8306,00 - 1417,44) 6888,56 грн. За 2017 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 14907,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 2683,26 грн.; - утримано військовий збір - 223,61 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - фактично сплачено було 12220,63 грн., з них грошовими коштами сплачено 4629,13 грн., у натуральній та відробітковій - 7591,50 грн. - переплата орендної плати за 2017 рік становить (12220,63 - 1417,44) 10803,19 грн. За 2018 рік; - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2018 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. За 2019 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1 760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2019 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. За 2020 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1 760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2020 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. На сьогоднішній день переплата з орендної плати по Договору оренди № 610 за період за 2015 по 2020 роки становить: - між сумою нарахованої орендної плати відповідно до Договору і фактично нарахованої - в розмірі 28836,09 грн.; - між сумою орендної плати, що належала до сплати відповідно до Договору і фактично сплаченої - в розмірі 19439,22 грн. Згідно зі ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, виключення з цього правила можуть бути прямо встановлені у договорі, акті цивільного законодавства, звичаях ділового обороту або коли реалізація боржником такого права суперечитиме суті зобов`язання. Договір оренди № 610 не містить імперативного припису, який би встановлював заборону для Орендаря сплачувати орендну плату авансом. Більш того, положення підпункту 2.11.1 пункту 2.11. цього Договору оренди надають Орендарю право виплачувати Орендодавцю орендну плату авансом. Реалізація цього права Орендарем не потребує попередньої згоди Орендодавця. Також, не передбачено такого обмеження ні в законодавстві, ні в правилах ділового обороту у сфері користування землями приватної власності. Сплата орендної плати до спливу встановленого договором строку, в рахунок майбутніх періодів користування, але в межах строку дії договору, не суперечить змісту зобов`язання Орендаря. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди земельної ділянки № 610 у розмірі 33091,50 грн., за період з 2015 по 2020 року, яка складається з основної суми боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат, є необґрунтованою, оскільки станом на сьогодні за орендною платою має місце переплата. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду 22 січня 2020 року в справі № 387/193/19 (провадження № 61-15879св19), від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18) та від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17 (провадження № 61-32303св18). Крім того відповідач вказує на те, що представник позивача невірно застосував коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель під час розрахунку орендної плати та надає власний розрахунок. Також вказує на те, що посилання позивача на Указ президента від 02.02.2020 року №92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» в розрахунку орендної плати є безпідставним, оскільки вказаний Указ має рекомендаційний характер, і є підставою для перегляду розміру орендної плати, установленого умовами договору, а не для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати до 3%. Верховним судом України та Верховним Судом неодноразово висловлені чіткі позиції щодо рекомендованого характеру вищевказаного Указу, що підтверджується постановами від 25.06.2011 р по справі №6-17цс11, від 06.04.2016 №3-130гс10, від 18.01.2018 №519/161/16ц. Аргументи учасників судового процесу в судових засіданнях. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пілігрім П.О. в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у заявах по суті справи та просив задовольнити позов в повному обсязі. Крім того в судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що отримані позивач кошти за оренду земельної ділянки не є переплатою, а є просто орендною платою за користування земельної ділянкою, оскільки вважає, що орендна плата повинна бути у розмірі 3% від нормативного грошової оцінки земельної ділянки, а не 1,5% відсотки як зазначає позивач, так як відповідач повинен був в односторонньому порядку підвищувати орендну плату без укладання додаткових угод відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)». Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити з підстав викладених відповідачем у заявах по суті справи. Позиція суду. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХР №144668 [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2385 га кадастровий номер 6323382500:11:000:0138, яка розташована на території Мартинівської сільської ради, КСП «Червона Україна» (а.с. 10). З копії договору оренди земельної ділянки №610 від 30.06.2004 року вбачається, що між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2382 га кадастровий номер 6323382500:11:000:0138 строком на 24 роки, який зареєстрований в Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №579 від 02 вересня 2004 року (надалі по тексту Договір) (а.с. 7-8). Відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди №610 від 30.06.2004 року [PERSON] передав, а ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» прийняло, земельну ділянку 5,2382 га (а.с. 9). За умовами п.2.11.1 п.2.11 Договору №610 відповідач взяв на себе зобов`язання за користування вказаною у цьому Договорі земельною ділянкою, сплачувати Орендодавцю щороку оренду плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,5 відсотка, становить 905,00 грн на рік. Орендар має право виплатити Орендодавцю орендну плату авансом. За письмовою домовленістю Сторін, орендна плата за користування земельною ділянкою може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг Орендодавцю) формах. З суми нарахованої орендної плати Орендодавцю, Орендар утримує податок з доходів фізичних осіб. Орендна плата, враховуючи не виплачену, підлягає застосуванню коефіцієнту індексації грошової оцінки земель на дату її виплати. Відповідно до п. 2.11.2 п. 2.11 Договору №610 орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін від 01.11 до 31.03. місяця кожного року. Підпунктом 3.2.3 п. 3.2 Договору №610 передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. Розділом 4 Договору №610 передбачено, що однією з підстав розірвання договору оренди є рішення суду на вимогу однієї із сторін Договору оренди земельної ділянки у разі невиконання Сторонами їх обов`язків за Договором. Згідно пункту 4.1 Договору №610 зміна умов Договору можлива за взаємною письмовою згодою Сторін. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Договору здійснюються у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи зміни чи доповнення до спірного Договору №610 оренди, в тому числі і стосовно розміру орендної плати, не вносились. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно пунктів 5, 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі». Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписами статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право зокрема самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, а також у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». За змістом наведених норм, істотним слід визнавати таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності. Позивач [PERSON] не заперечує договірних відносин з ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» відносно земельної ділянки кадастровий номер 6323382500:11:000:0138 на підставі Договору оренди №610 від 30.06.2004 року укладеного між ТОВ «Агрофірма «Пісчанська». Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В той же час обґрунтовуючи підстави для дострокового припинення договору оренди, позивач зазначив, що відповідачем порушено зобов`язання щодо строків та розміру оплати за користування земельною ділянкою відповідно до Договору №610 та сплачував орендну плату не повному обсязі за 2015-2020 роки, при цьому за період з 2015 року по 2017 рік частково не сплачував орендну плату, а за 2018-2020 роки припинено взагалі виплату орендної плати, тобто відповідач системно не сплачує орендну плату. Вважає, що відповідач має перед ним заборгованість за користування земельною ділянкою за 2015-2020 роки в розмірі 27030,72 грн (відповідно до наданого позивачем розрахунком), у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що передбачено Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паї)» від 02.02.2002 (зі змінами від 19.08.2008). Відповідно до спірного договору та чинного законодавства однією із підстав розірвання договорів оренди землі може бути невиконання однією із сторін умов договорів. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміни або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договорі, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв обороту. Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «АФ «Пісчанська» від 12.04.2021 року про нарахування та виплату орендної плати за період 2015-2020 роки орендодавцю [PERSON] за період з 2015 року по 2020 року була нарахована та виплачена наступна орендна плата (а.с. 90). За 2015 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1467,33 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 8600,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 1290,00 грн.; - утримано військовий збір - 129,00 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 3,997; - фактично сплачено було 7181,00 грн., з них грошовими коштами сплачено 5294,10 грн., у натуральній та відробітковій - 1886,90 грн.; переплата орендної плати за 2015 рік становить (7181,00 - 1 181,21) 5999,79 грн. За 2016 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 10318,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 1857,23 грн.; - утримано військовий збір - 154,77 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - фактично сплачено було 8306,00 грн., з них грошовими коштами сплачено 5329,09 грн., у натуральній та відробітковій - 2976,91 грн.; - переплата орендної плати за 2016 рік становить (8306,00 - 1 417,44) 6888,56 грн. За 2017 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 14907,00 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 2683,26 грн.; - утримано військовий збір - 223,61 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - фактично сплачено було 12220,63 грн., з них грошовими коштами сплачено 4629,13 грн., у натуральній та відробітковій - 7591,50 грн. - переплата орендної плати за 2017 рік становить (12220,63 - 1417,44) 10803,19 грн. За 2018 рік; - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2018 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. За 2019 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1 760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2019 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. За 2020 рік: - сума орендної плати згідно договору з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі становила 1760,79 грн.; - фактично було нараховано орендну плата з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, військовим збором та коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки землі на суму 1760,79 грн.; - утримано податку з доходів фізичних осіб - 316,94 грн.; - утримано військовий збір - 26,41 грн.; - коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки землі - 4,796; - орендна плата за 2020 рік не сплачувалася у зв`язку з наявною переплатою за попередні роки. На сьогоднішній день переплата з орендної плати по Договору оренди № 610 за період за 2015 по 2020 роки становить: - між сумою нарахованої орендної плати відповідно до Договору і фактично нарахованої - в розмірі 28836,09 грн.; - між сумою орендної плати, що належала до сплати відповідно до Договору і фактично сплаченої - в розмірі 19439,22 грн. З інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 01.06.2021 року вбачається, що [PERSON] протягом 2015-2020 років отримав доходи від ТОВ «АФ «Пісчанська» за надання майна в оренду за 2015-2020 року у наступному розмірі (а.с. 179). -у 2015 році: 2 квартал 2015 - 1071,86 грн; 3 квартал 2015 - 1187,90 грн; 4 квартал 2015 - 6340,24 грн; -у 2016 році: 2 квартал 2016 - 2444,10 грн; 3 квартал 2016 - 1253,91 грн; 4 квартал 2016 - 9746,70 грн; -у 2017 році: 1 квартал 2017 - 273,91 грн; 2 квартал 2017 - 5314,29 грн; 3 квартал 2017 - 6466,00 грн; 4 квартал 2017 - 273,91 грн; -у 2018 році: 4 квартал 2018 - 1760,79 грн; -у 2019 році: 4 квартал 2019 - 1760,79 грн; -у 2020 році: 4 квартал 2020 - 1760,79 грн. Загальна сума отриманого доходу за надання майна в оренду ТОВ «АФ «Пісчанська» становить 39655,19 грн, при цьому в матеріалах справи на підтвердження надання майна в оренду позивачем - ТОВ «АФ «Пісчанська» мається копія спірного договору №610, інших доказів надання позивачем майна в оренду відповідачу матеріали справи не містять. За умовами Договору №610 відповідач взяв на себе зобов`язання за користування вказаною у цьому Договорі земельною ділянкою, сплачувати Орендодавцю щороку оренду плату у грошовій формі, розмір якої, з урахуванням 1,5 відсотка, становить 905,00 грн на рік. Орендар має право виплатити Орендодавцю орендну плату авансом. Суд в черговий раз звертає увагу, що згідно пункту 4.1 Договору №610 зміна умов Договору можлива за взаємною письмовою згодою Сторін. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що будь-які зміни та доповнення до Договору здійснюються у письмовій формі. При цьому матеріали справи не містять доказів про внесення будь-яких змін чи доповнення до Договору оренди в тому числі стосовно розміру орендної плати не вносились. За умовами договору оренди, укладеного між відповідачем та [PERSON] , орендна плата становить 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому з пояснень представника позивача, із змісту позовних вимог вбачається, що позивач застосовує у розрахунках орендну плату виходячи із розміру 3% вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, між тим, суд вважає, що обов`язку сплачувати орендну плату в такому розмірі у відповідача не виникло враховуючи наступне. Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Пунктом 1 Указу Президента № 92/2002 у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, визнано, що одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки є забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Указом Президента України № 725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування. Між тим, в тексті відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін. Отже, Указ Президента України № 92/2002 у редакції зі змінами, внесеними Указом Президента України № 725/2008, має рекомендаційний характер, був прийнятий після укладення спірного договору та є підставою для перегляду розміру орендної плати, установленої умовами договору, а не для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 704/1559/15-ц. Оскільки, будь-якої додаткової угоди до спірного договору оренди землі №610 з приводу зміни розміру орендної плати, а саме збільшення до 3% від нормативно грошової оцінки землі між сторонами не укладалося, тому орендна плата повинна сплачуватися відповідачем саме в розмірі передбаченому договором оренди землі 1,5% від нормативно грошової оцінки землі. Крім того також суд вважає, що представник позивача та сам позивач невірно застосував коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель під час розрахунку орендної плати. Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Держгеокадастр України, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року. Держгеокадастр України не пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування податкові органи, власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. Отже, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель розраховується Держгеокадастром України на підставі індексів споживчих цін за попередній рік та публікується не пізніше 15 січня поточного року. Тобто коефіцієнт індексації за поточний рік стає відомим лише на початку наступного року. Тому, наприклад, коефіцієнт індексації за 2014 рік було опубліковано Держгеокадастром України листом від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15, за 2015 рік листом від 11.01.2016 р. № 6-28-0.22-201/2-16, і так далі. Таким чином, виходячи з того, що відповідно до умов пп. 2.11.1 п. 2.11. Договору оренди №610 для розрахунку орендної плати підлягає застосуванню коефіцієнт індексації грошової оцінки земель чинний на дату її виплати. Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується, по-перше, кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Тобто показник кумулятивного значення коефіцієнту індексації за певний рік є результатом добутку коефіцієнтів індексації за попередні роки починаючи з дати проведення нормативної грошової оцінки землі. По-друге, коефіцієнт індексації застосовується до нормативної грошової оцінки землі, а не до орендної плати, як це робить позивач в своєму Розрахунку заборгованості з орендної плати (Додаток № 1), коли він суму базової орендної плати (стовпчик 15 Розрахунку) отримує шляхом множення мінімальної оренди (стовпчик № 13 Розрахунку) на коефіцієнт індексації (стовпчик 14). Тобто спочатку нормативно грошова оцінка землі множиться на коефіцієнт індексації, і вже з отриманого добутку розраховується 1,5 відсотки орендної плати. По-третє, позивач у своєму Розрахунку заборгованості з орендної плати (Додаток № 1) не врахував, що зазначена в п. 1.3. Договору оренди № 610 нормативно грошова оцінка землі в сумі 60 338,00 грн. була розрахована з врахуванням коефіцієнту індексації 2,465, чинного на час укладення цього Договору. Відповідно до листа Держкомзему України від 15.01.2004 р. N14-22-7/297 цей показник кумулятивного значення коефіцієнту індексації було визначено виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996 рік - 1,703, за 1997 рік - 1,059, за 1998 рік 1,006, за 1999 рік - 1,127, за 2000 рік - 1,182 та за 2001 рік - 1,02. Як наслідок, вказана у Договорі оренди №610 сума нормативної оцінки землі була отримана шляхом множення нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.07.1995 р., що зазначена в технічній документації, на кумулятивний результат коефіцієнту індексації 2,465, який відповідно до вказаного листа підлягав застосуванню при справлянні орендної плати у 2004 році. Також суд звертає увагу на те, що кумулятивні значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 2014 р. (3,997) та за 2015-2020 рр. (4,796) були визначені виходячи з добутку коефіцієнтів індексації починаючи з 1996 року, в тому числі враховуючи ті показники, на підставі яких було розраховано кумулятивний результат коефіцієнту індексації 2,465. А тому застосування показників кумулятивного значення коефіцієнтів індексації за 2014- 2020 роки до вже проіндексованої станом на 2004 р. суми нормативної оцінки земельної ділянки, вказаної у п. 1.3. Договору оренди № 610, призведе до подвійного застосування одних і тих же показників коефіцієнтів індексації (за 1996 рік - 1,703, за 1997 рік - 1,059, за 1998 рік 1,006, за 1999 рік - 1,127, за 2000 рік - 1,182 та за 2001 рік - 1,02). З метою уникнення цього подвійного застосування необхідно при розрахунку орендної плати показники кумулятивного значення коефіцієнтів індексації за 2014-2020 рр. застосовувати до базової нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.07.1995 р., що зазначена в технічній документації з нормативної грошової оцінки. Або якщо у разі грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.07.1995 р. є невідомою, необхідно до суми, вказаної у п. 1.3 Договору оренди №610, застосовувати щорічні показники коефіцієнтів індексації починаючи з показника за 2005 р. та закінчуючи показником чинним на дату виплати орендної платим, а саме: 1)орендна плата за 2015 р.: - 60338,00х(1,035x1,028x1,152x1,059x1,0x1,0x1,0x1,0x1,249)=97821,71 грн.; - 97821,71x1,5% = 1467,33 грн. 2) орендна плата за 2016 р.: - 60338,00х(1,035x1,028x1,152x1,059x1,0x1,0x1,0x1,0x1,249x1,200)=117386,05 грн.; - 117386,05x1,5% = 1760,79 грн. 3) орендна плата за 2017 р.: - 60338,00х(1,035x1,028x1,152x1,059x1,0x1,0x1,0x1,0x1,249x1,200х1,0)=117386,05 грн.; - 117386,05x1,5%= 1760,79 грн. 4) орендна плата за 2018 р.: - 60338,00х(1,035х1,028х1,152х1,059х1,0х1,0х1,0х1,0х1,249х1,200х1,0х1,0)= 117386,05 грн.; - 117386,05x1,5%= 1760,79 грн. 5) орендна плата за 2019 р.: - 60338,00х (1,035x1,028x1,152x1,059x1,0x1,0x1,0x1,0x1,249x1,200x1,0x1,0x1,0) =117386,05 грн.; - 117386,05x1,5%= 1760,79 грн. 6) орендна плата за 2020 р.: - 60338,00х( 1,035х 1,028х 1,152х 1,059х 1,0х1,0х1,0х1,0х1,249х1,200х1,0х1,0х1,0х1,0х 1,0)= 117386, 05 грн.; - 117386,05x1,5%= 1760,79 грн. Де, 60338,00 грн. - це нормативна оцінка землі станом на дату укладення Договору оренди № 610, а 1,5 % - встановлений цим Договором розмір орендної плати. Відповідно до листа Держгеокадастру України № 22-28-0.222-171/2-21 від 06.01.2021 року (а.с. 200): -1,035 - це коефіцієнт індексації за 2005 р.; -1,028 - це коефіцієнт індексації за 2007 р.; -1,152 - це коефіцієнт індексації за 2008 р.; -1,059 - це коефіцієнт індексації за 2009 р.; -1,0 - це коефіцієнт індексації за 2010, 2011, 2012, 2013 рр.; -1,249 - це коефіцієнт індексації за 2014 р.; -1,200 - це коефіцієнт індексації за 2015 р. -1,0 - це коефіцієнт індексації за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 рр. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 рік не індексувалася. Отже, розмір коштів, фактично отриманих позивачем за спірним договором оренди №610 від 30.06.2004 року є значно більшим ніж суми, які б були сплачені у разі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою щороку, крім того станом на 01.01.2021 року мається залишок переплати за оренду земельної ділянки за спірним договором. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України в чому полягає порушення прав позивача та яка суттєва шкода його інтересів спричинена внаслідок дій відповідача позивачем не надано, також не надано доказів того, що відповідач має заборгованість перед ним по орендній платі за 2015-2020 роки, що свідчить про відсутність передбаченого у ст. 651 ЦК України істотного порушення відповідачем договору оренди, необхідного для його розірвання. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи, що судом не встановлено факту систематичної несплати орендної плати, як і не доведено позивачем, що йому відповідачем завдана шкода, яка значною мірою позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав заявлених в позові про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних витрат та розірвання договору оренди. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, за таких обставин судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed