Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у розмірі 296\~453,33 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., жилою площею 48,0 зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011 шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» права власності. В обґрунтування позову зазначено, що 26 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 26 травня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» укладено договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року укладеного між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договори відступлення права вимоги за договорами іпотеки, у тому числі за договором іпотеки до кредитного договору № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 31.06.2006 року, що зареєстровано в реєстрі № 1373 та в реєстрі заборон № 21, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набула статусу іпотекодержателя відносно предмету іпотеки (жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 48,0 зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011), що виступає в якості забезпечення по кредитному договору та належить на праві власності [PERSON] У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань [PERSON] станом на дату відступлення права вимоги заборгованість складає 296\~453,33 грн. Безспірність заборгованості [PERSON] також встановлена рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року по справі № 185/497/15-ц, що складає 191\~496,56 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2016 року замінено стягувача з ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ «Українська факторингова компанія» по справі № 185/497/15-ц. Згідно п. 3.1.4. розділу 3 Іпотечного договору, у випадках невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього договору, та за рахунок вирученою від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на моент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Відповідно до розділу 5 Договору іпотеки, у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання чого, ТОВ «Українська факторингова компанія» 16.09.2016 року було направлено вимогу про усунення порушення, однак, поштовий конверт було повернуто, у звязку з закінченням терміну зберігання. Іпотечним договором передбачено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафним санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобовязання, який зазначено у кредитному договорі, у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого цієї іпотекою. А якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором або кредитним договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.. 38 закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.09.2009 року по справі № 2-1368/09 на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» про звернення стягнення на предмет, а саме: жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., жилою площею 48,0 кв.м., зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011, який належить на праві власності [PERSON], на підставі чого було видано виконавчий лист. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 13.07.2016 року замінено стягувача з ПАТ «[PERSON] банк Аваль» на ТОВ «Українська факторингова компанія» по справі № 2-1368/09. Проте, як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 15.07.2013 року реалізувати вказаний предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах не є можливим. У звязку з тим, що земельна ділянка на якій розташований будинок № 6 по вул. Грушевій у м. Токмак належить [PERSON]. Отже реалізувати предмет іпотеки через електронні торги на даний час не виявляється можливим. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.09.2009 року по справі № 2-1368/09 передбачено спосіб реалізації відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», тобто шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. На підставі чого, ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась до приватного нотаріуса [PERSON], проте останнім було постановлено відмову у вчинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що відсутні відомості про земельну ділянку на якій розташований житловий будинок № 6 по вул. Грушевій у м. Токмак та зазначено, що п.п. 2.1.2 п. 2 Гарантії Договору іпотеки, вбачається, що земельна ділянка не є власністю [PERSON] В даному випадку ТОВ «Українська факторингова компанія» позбавлена можливості здійснити продаж предметі іпотеки відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та реалізувати іпотеку через прилюдні (електронні) торги в межах процедури виконавчого провадження. ТОВ «Українська факторингова компанія» також позбавлена можливості зареєструвати право власності по застереженню в іпотечному договорі у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки згідно п. 2.7 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте такі відомості відсутні, оскільки вимога про усунення порушення не була отримана [PERSON], у звязку із закінченням терміну зберігання. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Станом на теперішній час, зобовязання за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року [PERSON] не виконуються, іпотека є дійною та чинною відносно житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., жилою площею 48,0 кв.м., зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011, що на праві власності належить [PERSON] Однак, ТОВ «Українська факторингова компанія» як іпотекодержатель вищевказаного обєкта позбавлена можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в межах, що визначені Законом України «Про іпотеку» та іпотечним договором. Позивач вважає, що з урахування наведених норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. 14 березня 2018 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів та надати до позовної заяви належним чином засвідчені копії письмових документів. На виконання зазначеної ухвали суду позивачем зазначено, що оригінали документів наявні у позивача та надано належним чином завірені копії документів. 03 квітня 2018 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, просив справу розглянути за відсутності представника та задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судові засідання призначені на 26.04.2018 року та 11.05.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив відзив на позовну заяву не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 травня 2006 року між акціонерним поштово-комерційним банком «Аваль» (кредитором) в особі начальника Токмацького відділення Запорізької обласної дирекції [PERSON] та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 014/17-07/2390-40, відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії (кредит) з лімітом 25\~000,00 грн., де під терміном «невідновлювана кредитна лінія» розуміється кредитна лінія, при якій при отриманні позичальником повної суми кредитних коштів і досягненні ліміту кредиту подальша видача кредитних коштів позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом на протязі дії кредитного договору. Згідно п. 1.2 вказаного договору кредит надається на 180 місяців з 30.05.2006 року по 30.05.2021 року. Пунктом 1.3 вказаного договору передбачено, що погашення кредиту в залежності від обраної програми кредитування може здійснюватися наступним чином: - згідно графіку погашення кредиту (додаток до договору) в розмірі 1/80 від суми ліміту отриманого кредиту згідно п. 1.1 цього договору, погашення відсотків за користування коштами здійснюється щомісячно; - згідно графіку погашення кредиту (додаток до договору) ануїтетними платежами. Процентна ставка за користування кредитом складає 16,50 % відсотки річних (п. 1.4 договору). На виконання умов кредитного договору № 014/17-07/2390-40 від 30 травня 2006 року між акціонерним поштово-комерційним банком «Аваль» (іпотекодержателем) в особі начальника Токмацького відділення Запорізької обласної дирекції [PERSON] та [PERSON] (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки від 31 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1373 та зареєстровано в реєстрі для реєстрації заборон за № 21. У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: жилий будинок, що знаходиться зав адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул.. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м., зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011, яке належить іпотекодавцю на підставі купівлі-продажу від 31 травня 2006 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу за 31.05.2006 року за р. № 1367. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 30\~000,00 грн., про що зазначено в п. 1.3. договору іпотеки. Згідно п. 1.4. договору іпотеки на строк дії договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця. Іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладення цього договору нікому не відчужений, під забороною (арештом), а також заставою, в тому числі податковою, не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, судового спору щодо нього не має, прав щодо нього у третіх осіб (за договорами найму, оренди тощо) як в межах України, так і за межами України немає (п. 2.1.1. договору іпотеки). В п. 2.1.2 передбачено, що земельна ділянка на якій розташований предмет іпотеки, не є власністю іпотекодавця. На підставах передбачених законодавством України на предмет іпотеки може бути звернене стягнення (п. 2.1.3. договору іпотеки). Згідно п. 5.1. договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем основного зобовязання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: - якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором неустойки (пені, штрафних санкцій); при ліквідації іпотекодавця, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом. Пунктом 5.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Способи задоволення вимог іпотекодержателя передбачені п. 5.5. договору іпотеки. В п. 5.5.1. договору іпотеки зазначено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателем про порушення зобовязань за цим або за кредитним договором встановлений іпотекодержателем вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Згідно п. 5.5.2. договору іпотеки передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду про продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна предметі іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавццем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута спеціальною організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому початкова ціна не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки визначається шляхом його оцінки. Іпотекодержатель має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем, який укладається за письмовою згодою з іпотекодержателем в порядку, визначеному статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». При цьому кошти за нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотеко держателя (п. 5.5.3. договору іпотеки). Пунктом 5.7. договору іпотеки передбачено, що право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених п. 5.5 договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю. Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, право іпотеки та відповідно цей договір припиняє чинність у разі: припинення зобовязання забезпеченого іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодержатель не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізація предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках передбачених чинним законодавством. Між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (первісний кредитор) та публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 114/19 від 26 травня 2016 року. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку № 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невідємною частиною. Пунктом 2.2. договору відступлення права вимоги № 114/19 від 26 травня 2016 року передбачено, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстрів боржників, складених за формою наведеною в додатку № 2 до договору. Згідно п. 2.3. договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотнього відступлення. Загальний розмір прав вимоги, що відступається, згідно попереднього реєстру боржників становить: 18\~652\~909 грн. 58 коп. (з урахуванням пені); 6\~361\~530 доларів США 50 центів (з урахуванням пені). Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в реєстрі боржників. 27 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (первісний іпотекодержатель) та публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (новий іпотекодержатель) враховуючи укладення між сторонами договору відступлення права вимоги № 114/19 від 26 травня 2016 року уклали даний договір про відступлення прав за договорами іпотеки, де первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобовязань за кредитними договорами та перелічені в додатку № 1 до цього договору у реєстрі іпотечних договорів. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відомості про нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договорами іпотеки, права вимоги за якими відступаються за цим договором, викладено в реєстрі іпотечних договорів (п. 1.1. вказаного договору). Згідно додатку № 1 до договору відступлення прав за договорами іпотеки до публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» перейшло право іпотекодержателя відносно предмету іпотеки (жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 48,0 зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011), що виступає в якості забезпечення по кредитному договору та належить на праві власності [PERSON] 26 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова Компанія» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 2. Відповідно до п. 2.1. договору відступлення права вимоги № 2 від 26 травня 2016 року первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку № 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невідємною частиною. Пунктом 2.2. договору відступлення права вимоги № 2 від 26 травня 2016 року передбачено, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. договору, та з моменту підписання сторонами реєстрів боржників, складених за формою наведеною в додатку № 2 до договору. Згідно п. 2.3. договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотнього відступлення. Загальний розмір прав вимоги, що відступається, згідно попереднього реєстру боржників становить: 18\~652\~909 грн. 58 коп. (з урахуванням пені); 6\~361\~530 доларів США 50 центів (з урахуванням пені). Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників № 2-1 від 27.05.2016 року до договору відступлення права вимоги № 2 від 26.05.2016 року право грошової вимоги за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року укладеного між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договори відступлення права вимоги за договорами іпотеки, у тому числі за договором іпотеки до кредитного договору № 014/17-07/2390-40 від 30.05.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 31.05.2006 року, що зареєстровано в реєстрі № 1373 та в реєстрі заборон № 21, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набула статусу іпотекодержателя відносно предмету іпотеки (жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 48,0 зареєстроване в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмак за реєстраційним номером 141852011), що виступає в якості забезпечення по кредитному договору та належить на праві власності [PERSON]. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року у справі № 185/497/15-ц (провадження № 2/185/902/15) позов публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] Аваль» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» достроково заборгованість за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30 травня 2006 року у сумі 191\~496грн. 56 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 21\~666 грн. 84 коп.; заборгованість по сплаті відсотків 23\~739 грн. 76 коп.; пені за невчасну сплату кредиту та відсотків 146\~089 грн. 96 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1914 грн. 97 коп.. Вказане рішення суду набрало законної сили 31 березня 2015 року та видано виконавчі листи у справі № 185/497/15-ц. Згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року у справі № 185/497/15-ц (провадження № 6/185/221/16) заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факториногова компанія» задоволено, замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду № 185/497/15-ц від 18 березня 2015 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/17-07/2390-40 від 30 травня 2006 року, а саме стягувача публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» замінено його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факториногова компанія». Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2009 року у справі № 2-1368/09 позов Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Грушева, буд. 6, загальною площею 61,9 кв. м., житловою площею 48,0 кв.м., зареєстрований в комунальному підприємстві «Абрис» м. Токмака за реєстраційним номером 14852011, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2006 року, посвідченого 31.05.2006 року за реєстровим номером 1367 приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу [PERSON] Застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки за процедурою продажу, передбаченою ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом ВАТ «[PERSON] Аваль» укладати договори купівлі продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та мати усі повноваження продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно з органів БТІ, нотаріату, необхідних для здійснення такого продажу, в порядку передбаченому договором іпотеки № 1373 від 31 травня 2006 року посвідченим приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу [PERSON] За рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна, у встановленому законом порядку задовольнити в повному обсязі вимоги Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в сумі 29745 грн. 47 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» витрати на сплату судового збору в розмірі 297 грн. 46 коп. Та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 250 грн., а разом 547грн. 46 коп.. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького районного управління юстиції від 28 листопада 2011 року виконавчий лист № 2-1368/09 виданий 09 серпня 2011 року Токмацьким районним судом про звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто стягувачу у звязку з тим, що правовий статус земельної ділянки на якій розташований будинок № 6 по вул. Грушовій у м. Токмак належить [PERSON], що в свою чергу є перешкодою для передачі на реалізацію нерухомого майна боржника, а саме будинок № 6 по вул. Грушовій у м. Токмак не може бути переданий на реалізацію, так як боржник [PERSON] не оформлював у встановленому чинним законодавством порядку земельну ділянку під окремо розташованим обєктом нерухомості. Згідно ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факториногова компанія» про заміну стягувача у виконанні рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2009 року по цивільній справі № 2-1368/09 задоволено, замінено стягувача у виконанні рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2009 року по справі № 2-1368/09 з Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно [PERSON]. Вказана ухвала суду набрала законної сили 19 липня 2016 року. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Як зазначалося вище, заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2009 року у справі № 2-1368/09 позов Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту задоволено. В рішенні суду зазначено спосіб реалізації предмета іпотеки. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 цього Кодексу. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15. Отже, аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з пунктом 3.1.4. договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 5.1. договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем основного зобовязання або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: - якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором неустойки (пені, штрафних санкцій); при ліквідації іпотекодавця, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом. Пунктом 5.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Способи задоволення вимог іпотекодержателя передбачені п. 5.5. договору іпотеки. В п. 5.5.1. договору іпотеки зазначено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателем про порушення зобовязань за цим або за кредитним договором встановлений іпотекодержателем вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Згідно п. 5.5.2. договору іпотеки передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду про продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна предметі іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавццем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута спеціальною організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому початкова ціна не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки визначається шляхом його оцінки. Іпотекодержатель має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем, який укладається за письмовою згодою з іпотекодержателем в порядку, визначеному статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». При цьому кошти за нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотеко держателя (п. 5.5.3. договору іпотеки). Пунктом 5.7. договору іпотеки передбачено, що право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених п. 5.5 договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю. Сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки. Так, договором іпотеки від 31 травня 2006 року укладеного з [PERSON] передбачено можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі договору про задоволення вимог лише в позасудовому порядку врегулювання спору. Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Іпотекодержатель своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення зазначеного договору в позасудовому порядку не реалізував. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем, оскільки сторони визначили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності іпотекодержателем, що виключає виникнення права власності на предмет іпотеки на підставі рішення суду, а відтак відсутні правові підстави для визнання права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем за рішенням суду. Такий висновок, узгоджується з правовою позицією висловленою в постанові [PERSON] палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц (провадження № 14-38цс18) щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотеко держателем. [PERSON] Верховного Суду зробила висновок, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed