Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач прус [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ѕ частки земельної ділянки в порядку спадкування та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що: Заповіт, який посвідчено 29.08.2013 О.Г. Бондар секретарем Ліщинівської сільської ради Хрисіинівського району Черкаської області зареєстрований в реєстрі 29.08.2013 за №11, слала спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області, по-батькові, якої у цьому ж таки заповіті, в тому числі зазначено, як « [PERSON] », а у державному Спадковому реєстрі її по-батькові зазначено, як « [PERSON] » та, що даний заповіт належить їй [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 14.09.2001 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), як спадкоємцю за цим заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] в с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області. Визнати за нею, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 14.09.2001 Уманським MB УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , право приватної власності на 3/4 частки земельної ділянки цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5093 га, кадастровий номер: 7124683500:03:002:0109, розташовану в адміністративно- територіальних межах села Ліщинівка Уманського району Черкаської області та, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II- ЧР №034168 зареєстрованого Ліщинівською сільською радою Христинівського району Черкаської області 25.09.2002 за №243. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до якого зокрема відноситься земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га розташована на території с. Ліщинівка Уманського (колишнього Христинівського) району Черкаської області. На вигадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт посвідчений 29.08.2013 Бондар О.Г. секретарем Ліщинівської сільської ради Христинівського району Черкаської області та, який зареєстровано в реєстрі за №11 (далі Заповіт). Після складання зазначеного вище Заповіту, його було зареєстрованого в установленому на то порядку Черкаською філією державного підприємства «Інфдрмаційний центр» Міністерства юстиції України 29.08.2013 за №11. Згідно Заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті, належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га розташовану на території с. Ліщинівка Уманського (колишнього Христинівського) району Черкаської області, заповіла мені. Спадщину після смерті матері [PERSON] , як за заповітом так і за законом, вона прийняла про що подала відповідну заяву до Бевзюк В.П. приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області. Нарівні з нею, як спадкоємець першої черги за законом, заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] подав її брат - Заінтересована особа по справі [PERSON] . Приватним нотаріусом Христинівського району Черкаської області Бевзюк В.П. їй відмовляється у видачі після спливу шести місяців з дня смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із неможливістю ідентифікувати спадкодавця за Заповітом, через розбіжності у написанні її по-батькові у свідоцтві про смерть та у Заповіті, а також через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на вказану вище земельну ділянку - а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №034168 зареєстрованого 25 вересня 2002 року Ліщинівською сільською радою Христинівського району Черкаської області за №243. Так згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.01.2021 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . В той же самий час у Заповіті, існує запис - дослівно «Заповіт записаний нею, секретарем, зі слів [PERSON] », тобто допущено помилку замість вірного запису її по-батькові [PERSON] , його записано, як [PERSON] . Далі більше, під час внесення відомостей із державної реєстрації Заповіту, Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, також було допущено помилку у написанні по-батькові спадкодавця і знову ж таки, замість вірного запису Алімпіївна, здійснено запис, як [PERSON] . Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 11.08.2021 року відрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В підготовче судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій вказав, що позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати у його відсутність Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до якого зокрема відноситься земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га розташована на території с. Ліщинівка Уманського (колишнього Христинівського) району Черкаської області. На вигадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт посвідчений 29.08.2013 Бондар О.Г. секретарем Ліщинівської сільської ради Христинівського району Черкаської області та, який зареєстровано в реєстрі за №11 (далі Заповіт). Після складання зазначеного вище Заповіту, його було зареєстрованого в установленому на то порядку Черкаською філією державного підприємства «Інфдрмаційний центр» Міністерства юстиції України 29.08.2013 за №11. Згідно Заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті, належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га розташовану на території с. Ліщинівка Уманського (колишнього Христинівського) району Черкаської області, заповіла мені. Спадщину після смерті матері [PERSON] , як за заповітом так і за законом, вона прийняла про що подала відповідну заяву до Бевзюк В.П. приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області. Нарівні з нею, як спадкоємець першої черги за законом, заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] подав її брат - Заінтересована особа по справі [PERSON] . Приватним нотаріусом Христинівського району Черкаської області Бевзюк В.П. їй відмовляється у видачі після спливу шести місяців з дня смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із неможливістю ідентифікувати спадкодавця за Заповітом, через розбіжності у написанні її по-батькові у свідоцтві про смерть та у Заповіті, а також через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на вказану вище земельну ділянку - а саме Державного акту на право приватної власностіна землю серії ІІ-ЧР №034168 зареєстрованого 25 вересня 2002 року Ліщинівською сільською радою Христинівського району Черкаської області за №243. Так згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.01.2021 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . В той же самий час у Заповіті, існує запис - дослівно «Заповіт записаний нею, секретарем, зі слів [PERSON] », тобто допущено помилку замість вірного запису її по-батькові [PERSON] , його записано, як [PERSON] . Далі більше, під час внесення відомостей із державної реєстрації Заповіту, Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, також було допущено помилку у написанні по-батькові спадкодавця і знову ж таки, замість вірного запису [PERSON] , здійснено запис, як [PERSON] . Позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла, то необхідно встановити факт та визнати за нею право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved