Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Представника позивача [PERSON] адвокат Печінка П.В. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] є власником вищевказаної квартири, яку вона придбала у відповідача на підставі договору купівлі продажу від 19 вересня 2003 року. Відповідач обіцяв добровільно знятись з реєстрації, проте, цього не зробив. Із часу придбання позивачкою квартири відповідач в ній не проживає, не сплачує комунальних платежів, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Де відповідач проживає їй невідомо, після придбання нею квартири відповідач у ній жодного дня не проживав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратим право користування житловим приміщенням - квартирою у зв`язку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин. Представник позивача адвокат Печінка П.В. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а саме, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційній веб-сторінці суду, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , жителька [ADDRESS] , дійсно є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується копією договору купівлі продажу серії ВАО №070662, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №2819 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВВА №151170 від 22.09.2003 року. У вказаній квартирі відповідач залишається зареєстрованим, що підтверджується копією будинкової книги та повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 07.06.2019 року. Будучи зареєстрованим у спірній квартирі відповідач [PERSON] не проживає у ній з 2003 року по даний час, що підтверджується актами обстеження комісії у складі уповноважених осіб Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області від 14.09.2018 року та 13.12.2018 року. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає в спірній квартирі, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірну квартиру, не приходив, не користувався вказаним житлом. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом останній не звертався. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі відповідачем по справі суду представлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved