Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 11983,04 грн., яка була сплачена позивачем [PERSON] - власнику пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля. У своїх вимогах посилається на вину [PERSON], підтверджену постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.09.2013 року, у вчиненні ним 25.08.2013 р. дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), в результаті якої автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], заподіяно технічних пошкоджень. Підставою стягнення страховиком коштів зі страхувальника вважає порушення останнім умов, визначених п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме - спричинення ДТП під час керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Тому позивач в порядку регресу просить стягнути із відповідача понесені ним фактичні витрати по сплаті страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 11983,04 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.09.2013 року [PERSON] 25.08.2013 року о 13 годині, біля будинку №184 по вул. Ленінградській м. Бердянську, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем [NUMBER], почав обїжджати автомобіль, який стояв у правого краю проїжджої частини, та не впевнився, що маневр буде безпечним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 державний номер АР 1391АЕ, під керуванням водія [PERSON], який рухався по своїй смузі руху. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] - власника автомобіля ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER], була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом №АЕ/1056261 ПрАТ «Страхова група «ТАС». Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №174 від 23.09.2013 року СПД [PERSON] було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER], у розмірі 13471,67 грн. Згідно розрахунку ПрАТ «Страхова група «ТАС» від 15.10.2013 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті склала 11983,04 грн. Відповідно до страхового акта №22190Р/08/2013 від 15.10.2013 року подія, що сталася 25.08.2013 року була кваліфікована страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС» як страховий випадок за ризиком дорожньо-транспортної пригоди та прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 11983,04 грн. 25.11.2013 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 11983,04 грн., що підтверджується відомістю №1251113 від 25.11.2013 року. 21.12.2015 р. на адресу відповідача було направлено регресну вимогу з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки (автомобілів), відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378,00 грн. відповідно до наданого платіжного доручення. Таким чином, з врахуванням наведених приписів закону та встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача в рахунок сплаченого страхового відшкодування 11983,04 грн. та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved