Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ «УкрСиббанк» були укладені кредитні договори від 08 вересня 2006 року № 110375160000, від 22 січня 2007 року №11109387000, від 14 лютого 2008 року № 1129838400. У встановлений вищевказаними договорами термін позивачем вносяться кошти на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Позивач є військовослужбов у військовій частині [NUMBER] (з дислокацією у м. Шепетівка) Служби безпеки України з 01.06.2001 року у званні старший прапорщик. Таким чином, позивач є співробітником-військовослужбовцем СБУ, та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] і на нього розповсюджується дія п. 15 ч.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зважаючи на вищевказані обставини, в червні 2014 року позивач звернувся до Подільського регіонального відділення АТ «УкрСиббанк», розташованому у м. Шепетівка, Хмельницької області з питаннями щодо не нараховування відсотків за кредитними договорами № 11037516000 від 08.09.2006 року, № 11109387000 від 22.01.2007 року, № 11298384000 від 14.02.2008 року та зарахуванням сплаченим ним відсотків з 18.03.2014 року для погашення основного боргу за вказаними кредитами. За результатами звернення позивачем отримана відповідь від банку від 21.07.2014 р., № 14-11/22664, в якій запропоновано йому звернутись у відділення банку з питанням проведення реструктуризації за кредитними договорами та укладеним відповідних додаткових угод. З метою врегулювання питання дотримання АТ «УкрСиббанк» вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в січні 2015 року позивачем було направлено до АТ «УкрСиббанк» повторне звернення з аналогічним питанням щодо процентів за кредитними договорами, копія якого направлялась до Національного банку України. В якості додатку до звернення позивачем надавались довідки на підтвердження проходження ним служби, видана командиром військової частини [NUMBER] . На повторне звернення позивача отримана відповідь від 30.01.2015 року відповідно до якої вказано, що позивач повинен надати для банку копію посвідчення співробітника Служби безпеки України. Національним банком України не було вжито жодних заходів щодо виявлених порушень законодавства України АТ «УкрСиббанк». Зважаючи на те, що службове посвідчення військовослужбовця Служби безпеки України використовується лише у встановлених Законом України «Про службу безпеки України» випадках і порядку та не підлягає копіюванню - 02.04.2015 року позивачем було направлено звернення до центрального відділення АТ «УкрСиббанк», додана відповідна довідка про проходження ним військової служби та в черговий раз поставлено питання з приводу зарахування сплачених ним процентів за користування кредитними коштами в період з 18.03.2014 року до суми основного боргу (тіла кредиту). Дане звернення АТ «УкрСиббанк» отримало 06.04.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте відповідь на нього позивачем не отримана, зарахування сплачених позивачем відсотків за кредитними договорами в зв`язку з чим позивач вимушений звертатися за захистом своїх прав в судовому порядку. У відповідності до умов кредитних договорів № 11037516000 від 08.09.2006 року, № 11109387000 від 22.01.2007 року, № 11298384000 від 14.02.2008 року місцем виконання даних договорів є відділення АТ «УкрСиббанк» № 522, що знаходиться за адресою м. Шепетівка, вул. К.Маркса (на даний час Героїв Небесної сотні), 26. Позивач просить суд зобов`язати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» вчинити певні дії, а саме: виконувати та в подальшому дотримуватись вимоги пункту 15 статті 14 Закову України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування з початку особливого періоду - з 18 березня 2014 року процентів за користування кредитами в рамках кредитних договорів від 08 вересня 2006 року № 110375160000, від 22 січня 2007 року № 11109387000. від 14 лютого 2008 року № 1129838400, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] ; здійснити зарахування сплачених [PERSON] процентів за користування кредитами за кредитними договорами від 08 вересня 2006 року № 110375160000, від 22 січня 2007 року № 11109387000, від 14 лютого 2008 року № 1129838400 з 18 березня 2014 року в суму основного боргу (тіла кредиту) за даними кредитними договорами. Постановити окрему ухвалу щодо діяльності ПАТ «УкрСиббанк» з порушенням діючого законодавства України та направити її на розгляд до Національного банку України для вирішення питання щодо призупинення банківської ліцензії для даної банківської установи. Стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача позов заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» були укладені кредитні договори від 08 вересня 2006 року № 110375160000, від 22 січня 2007 року № 11109387000, від 14 лютого 2008 року № 1129838400. Позивач є військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] (з дислокацією у м. Шепетівка) Служби безпеки України з 01.06.2001 року у званні старший прапорщик, що підтверджується довідкою від 29.05.2015 року № 1662. Позивач звернувся до відділення АТ «УкрСиббанк», з питаннями щодо не нараховування відсотків за кредитними договорами № 11037516000 від 08.09.2006 року, № 11109387000 від 22.01.2007 року, № 11298384000 від 14.02.2008 року та зарахуванням сплаченим ним відсотків з 18.03.2014 року для погашення основного боргу за вказаними кредитами. На звернення позивача отримана відповідь відповідача від 30.01.2015 року відповідно до якої вказано, що позивач повинен надати для банку копію посвідчення співробітника Служби безпеки України. Відповідно до Закону України «Про службу безпеки України» службове посвідчення військовослужбовця Служби безпеки України використовується лише у встановлених законом випадках і порядку та не підлягає копіюванню. За положеннями\~ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~- Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про оборону України»\~особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом в.о. Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого\~Законом України від 17.03.14 № 1126-VII, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з 18.03.2014 року настав особливий період. Згідно з п. 3 Прикінцевих положень вказаногоЗакону України від 20.05.14 № 1275-VII\~дія цього\~Закону\~в частині звільнення від штрафних санкцій і пені та припинення нарахування процентів за користування кредитом поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Так як позивач є військовослужбовцем і не відноситься до резервістів і військовозобов`язаних, суд визнає, що дія пункту 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції\~Закону України від 20.05.14 № 1275-VII) поширюється на позивача з початку особливого періоду, тобто з 18 березня 2014 року. Відтак з 18 березня 2014 року позивач має право на звільнення від сплати пені і процентів за користування кредитами, отриманими за Кредитними договорами, а Банк зобов`язаний припинити їх нарахування. Як встановлено судом, відповідач будучи обізнаним про статус позивача (а саме те, що він є військовослужбовцем) належним чином не виконав наведених вище приписів Закону та вчасно не припинив нарахування відсотків, чим порушив права позивача. Посилання представника відповідача про те, що позивачем не надано банку підтверджуючих документів, що позивач є військовослужбовцем саме з цього приводу суд не може взяти до уваги. Як вбачається із пояснень третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Національного Банку України, Національний банк України надіслав банкам лист від 02.09.2015 № 18-112/48620 щодо використання в роботі листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142 з роз`ясненнями щодо переліку документів, які підтверджують призив під час мобілізації та проходження військової служби, що надаються позичальниками банкам з метою звільнення від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом (стосується військовослужбовців та мобілізованих до Збройних Сил України). Вказані листи мають рекомендаційний характер для банків. При цьому, норма пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на думку Національного банку України є нормою прямої дії і є обов`язковою для виконання. \~ \~ \~ \~Отже на думку суду документ який надав позивач для банку а саме довідку від 29.05.2015 року № 1662 яка підтверджує, що позивач є військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] (з дислокацією у м. Шепетівка) Служби безпеки України з 01.06.2001 року у званні старший прапорщик, є належним та допустимим. Враховуючи викладене, суд вважає що позов належить задовільнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial