Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 25.01.1982 р. по 14.12.2011 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації другого ступеня у формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, з ангіоспазмами пальців рук; міофіброз м'язів передпліч і надлопаткової області, двосторонній плече-лопатковий періартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктєвих і променево-зап'ястних суглобів, остеоартрозні зміни в п'ястно-зап'ястних і міжфалангових суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функцій верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження (вперше встановлено ЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 17.11.2011 p.). Нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху (друга ступінь) професійного характеру від дії шуму на виробництві (вперше встановлено ЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 17.11.2011 р.). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 16 від 12.12.2011 р. є недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту, проведення робіт в умовах підвищених рівнів вібрації, шуму. Відповідно до акту огляду МСЕК від 16.12.2011 року ступінь втрати працездатності у позивача склала 35 %, 20.12.2012 р. на МСЕК позивачеві встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності. Відповідно до Акту огляду МСЕК від 16.12.2013 р. ступінь втрати професійної здатності позивача становить 45 % та встановлено ІІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 13500 грн. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, ніяких заяв чи клопотань з цього приводу не подав. Судом встановлено, що з 25.01.1982 р. по 14.12.2011 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с. 3). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання № 16 від 12.12.2011 р. (а.с. 8). Відповідно до акту огляду МСЕК від 10.01.2012 року ступінь втрати працездатності у позивача склала 35 %. Відповідно до Акту огляду МСЕК від 16.12.2013 р. ступінь втрати професійної здатності позивача становить 45 % та встановлено ІІІ групу інвалідності (а. с. 11). Відповідно до Акту огляду МСЕК від 08.01.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 45 % та встановлено ІІІ групу інвалідності (а. с. 11-12). Суд вважає, що ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого та те, що йому встановлено 45 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 6750 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial