Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач ФГ «Бурки В.В.» звернулося до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в користь фермерського господарства 66,85грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті протиправних дій судді Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М. та 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконного рішення судді Львівського окружного адміністративного суду Львівської області Сасевич О.М., що спричинило приниження честі та гідності, ділової репутації. В обґрунтування зазначає, що постановою судді від 13.08.2015р. у задоволенні адміністративного позову фермерського господарства відмовлено. В подальшому постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015р., апеляційну скаргу ФГ «Бурки В.В.» задоволено частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. скасовано. Ухвалою від 31.03.2016р. відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині вимог до Львівського окружного адміністративного суду України. Представник позивача ФГ «Бурки В.В.» - Бурка В.В. в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 12.11.2018р. повторно не прибув, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав: Судом встановлено, що постановою судді Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. у задоволенні адміністративного позову ФГ «Бурки В.В.» відмовлено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015р., апеляційну скаргу ФГ «Бурки В.В.» задоволено частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. скасовано. У задоволенні адміністративного позову відмовлено. Позивач вважає постанову судді Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. незаконною, прийнятою із порушенням Конституції України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», КАС України в наслідок чого порушено права позивача. В Постанові пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку покликається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними. В той же час, дії судді Львівського окружного адміністративного суду при винесенні постанови від 13.08.2015р. не визнані незаконними, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім того, як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Слід врахувати і те, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Однак, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, втрат немайнового характеру, зокрема як і Державною казначейською службою України, а суд в судовому засіданні їх не здобув. Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed