Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» /надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»/ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 380 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, він складається з Заяви позичальника та Умов надання кредиту. Отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 355,85 гривень заборгованості за кредитом; - 14420,25 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; - 3485,15 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень штраф /фіксована частина/; - 912,91 гривень штраф /процентна складова/, - всього 19671,16 гривень заборгованості, яку представник позивача просив суд стягнути з відповідача. В позові представник позивача, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 05.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н, який складається з заяви Позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам, згідно умов якого банк зобовязався надати кредит у розмірі 380 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Згідно наданого розрахунку, в звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 06.08.2017 року утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 355,85 гривень заборгованості за кредитом; - 14420,25 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; - 3485,15 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень штраф /фіксована частина/; - 912,91 гривень штраф /процентна складова/, - всього 19671,16 гривень заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved