Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, банк) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення боргу за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 11.06.2013 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір №1336 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний, а також надано платіжну картку Maеstro та ПІН конверт до неї. 10.03.2016 між сторонами укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання Заяви про приєднання. Відповідно до п.6 Заяви було визначено суму кредиту у розмірі 10 000 грн., процентну ставку за кредитом у 30% річних, 0,001 % річних за користування кредитною карткою протягом Грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари чи послуги платіжною карткою, строк кредитування 36 місяців, з можливістю продовження на той самий строк. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав та зарахував обумовлені договором кошти на рахунок відповідача, утім остання в порушення взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним Договором станом на 19.03.2020 допустила заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 529,47 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9568,11 грн.; проценти за користування кредитом - 5087,78 грн.: комісія - 14,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 0 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 1372,19 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 104,59 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 176,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 206,51 грн., які у добровільному порядку не погашає, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву не надала. Ухвалою суду від 26.05.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 11.06.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було підписано Договір №1336 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (а.с.33-36), відповідно до умов якого відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надано Платіжну картку типу Maestro та ПІН - конверт до неї. Сторонами шляхом підписання було узгоджено Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки та (а.с.35), що є Додатком до Договору №1336 від 11.06.2013. 10.03.2016 [PERSON] виявила намір на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом подання Заяви про приєднання №673593 (далі - Заява), відповідно до якої підписанням Заяви узгодила із Банком викласти між ними Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №673593 від 11.06.2013, рахунку № [NUMBER] в новій редакції викладеній та закріпленій в цій Заяві, Тарифах та Договорах та підтвердила досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних вказаних у Заяві про приєднання. Згідно із вищеподаною Заявою, [PERSON] просила встановити кредит у гривні за договором у розмірі 10 000 грн., погодили максимальний розмір кредиту 40 000 грн., процентну ставку за кредитом у 30% річних, 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, строк кредитування 36 місяців, з можливістю продовження на той самий строк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-8), якими він обґрунтовував свої вимоги встановлено, що станом на 19.03.2020 відповідач допустила заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 529,47 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9568,11 грн.; проценти за користування кредитом - 5087,78 грн.: комісія - 14,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 0 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 1372,19 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 104,59 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 176,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 0 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 206,51 грн., які у добровільному порядку не погашає. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Кредитна платіжна схема передбачає здійснення клієнтом банку операцій з використанням платіжної картки за рахунок коштів, які поміщаються зазначеним банком на картковий рахунок, тобто кошти надані банком клієнту в кредит (у межах кредитної лінії). З аналізу загальних норм, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику грошових коштів, згідно умов кредитного договору. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.9-30), яка є первинним документом в розумінні положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №17. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зібрані у справі докази містять відомості про те, що між сторонами цього договору у заяві підписаній відповідачем було узгоджено розмір кредиту та процентів за користування кредитом, в останній редакції, зокрема: розмір кредиту - 10 000 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних, доведено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у цій частині, отож суд дійшов висновку, що заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9568,11 грн. та проценти за користування кредитом - 5087, 78 грн. підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача, оскільки факт порушенням зобов`язання в цій частині позову є доведеним належними та допустимими доказами, а із розрахунком вказаних сум суд погоджується. Як слідує із Заяви про приєднання від 10.03.2016 за№673593, [PERSON] приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (Заява про приєднання) та беззастережно приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці Банку - www.oschadbamk.ua становлять між нею і банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять підпису позичальника, будь - яких доказів, які б підтверджували, що саме із цим Договором була ознайомлена позичальник підписуючи заяву, а також що саме ці умови були в редакції на момент підписання позичальником заяви, в матеріалах справи немає, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 (постанова від 22.03.2017 року). Водночас умови щодо стягнення комісійної винагороди на користь банку, у зв`язку із укладенням та виконанням умов вищевказаного Договору та стягнення пені за кожен день прострочення визначено відповідно п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.7., 6.8., 9.1, 9.3 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, утім як зазначалось вище він не підписаний відповідачем, а також не доведено, що саме цей Договір мала на увазі відповідач, підписуючи заяву та Договір та відповідно, чи брала на себе зобов`язання відповідач зі сплати комісії та пені в разі порушення зобов`язання з повернення основного кредиту (правова позиція Верховного Суду від 03.07.2019, у справі № 342/180/17/14-131цс19, Великої Палати). За встановлених обставин суд не вбачає правових підстав для стягнення комісії в розмірі 14,00 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 1372,19 грн. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Вина відповідача щодо порушення умов виконання основного зобов`язання є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, відтак останній зобов`язаний нести відповідальність за наявності його вини. Судом встановлено, що сторонами цього спору було узгоджено термін дії платіжної картки до 3 років у Тарифах з обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки відкритого за пакетом «Зарплатний» від 11.06.2013 (а.с.35). Випуск та надання платіжної картки на новий строк, тобто до 3 років узгоджено у Заяві про приєднання №673593 від 10.03.2016 (а.с.81-84). Встановлені судом обставини свідчать, що строк дії картки закінчився в 2019 році. Відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання визначена законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зміст правової позиції Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 5017/1987/2012). Таким чином, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення витрат від інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми ґрунтуються на нормах діючого законодавства, відтак такі суми підлягають до стягнення, а саме: 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 104,59 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 176,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 206,51 грн. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, отож у разі задоволення позову частково присуджує із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а решту покладає на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial