Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк, звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н, сума якої складає 36581,62 грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт б/н від 27.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 18435,50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 14.08.2016 року виникла заборгованість у розмірі 36581,62 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача постановити у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до якої позивач надав відповідачу строковий кредит в суммі 18435,51 грн на строк 36 місяців, з 27 березня 2013 року по 31 березня 2016 року шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно п. 2.1 Генеральної угоди, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач зобовязалася надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2016 року (а.с.7). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Відповідач за користування кредитними коштами мав сплачувати проценти з розрахунку 1,5 % на місяць, що складає 18 відсотків на рік. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість за процентами станом на 14.08.2016р. становить 7101,53 грн. (а.с.4 зворот). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушені позичальником строків погашення заборгованості, передбачених в генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк яких настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2551,76грн. (а.с.7). Таким чином, на порушення умов договору Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами домовленості платежі не вносив, внаслідок чого станом на 14.08.2016 року утворилася заборгованість: за кредитом 14323,65 грн., по процентам 7101,53 грн., за комісією 12604,68 грн., а також заборгованість по штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 2551,76 грн. Судом встановлено, що генеральною угодою укладеною між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт не передбачено стягнення з відповідача комісії при порушенні строків погашення заборгованості, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 12604,68 грн. - слід відмовити за їх безпідставністю. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а з Відповідача слід стягнути: заборгованість: за кредитом 14323,65 грн., по процентам 7101,53 грн., а також заборгованість по штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 2551,76 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial