Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2013 року між ним та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту за овердрафтом за № КФ-О-2021868, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти овердрафт на умовах, визначених даним кредитним договором, шляхом сплати з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитора, розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний (кредитовий) залишок на поточному рахунку, окремими частинами транш, в межах ліміту овердрафту, перерахованого на умовах даного кредитного договору, який не може перевищувати максимальний розмір ліміту овердрафту в сумі 300000 грн. Плата за користування овердрафтом у вигляді процентів становить 28% річних; у випадку прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за овердрафтом, визначеного у п.1.1.4 даного договору, процентна ставка за даним договором встановлюється у розмірі 48% річних та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за даним договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за овердрафтом, по день погашення простроченої заборгованості за овердрафтом. Кредит був наданий строком до 01 серпня 2014 року включно. Оскільки відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, він звернувся до суду та Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.07.2016 року з відповідача на його користь було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Зазначив, що відповідач продовжує не виконувати свої зобовязання за договором у звязку з чим за період з 26.03.2015 року по 27.06.2017 року має заборгованість зі сплати процентів в розмірі 103757,59 грн. Окрім того, відповідач має сплатити пеню в розмірі 4988,34 грн., а також 3 % річних від суми прострочених платежів в розмірі 232,91 грн. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не зявився. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір кредиту за овердрафтом за № КФ-О-2021868, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти овердрафт на умовах, визначених цим договором, шляхом сплати з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитора, розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний (кредитовий) залишок на поточному рахунку, окремими частинами траншами, в межах ліміту овердрафту, перерахованого на умовах даного кредитного договору, який не може перевищувати максимальний розмір ліміту овердрафту в сумі 300000 грн. Станом на дату укладання цього договору ліміт овердрафту був встановлений в сумі 70900 грн. Сторони обумовили плату за користування овердрафтом у вигляді процентів у розмірі 28% річних; а також встановили, що у випадку прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за овердрафтом, визначеного у п.1.1.4 цього договору, тобто до 01 серпня 2014 року, процентна ставка за даним договором встановлюється у розмірі 48% річних та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за даним договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за овердрафтом, по день фактичного погашення простроченої заборгованості за овердрафтом. Кінцевий термін, до якого здійснюється надання та має бути повністю повернена заборгованість за овердрафтом, сторонами встановлений до 01 серпня 2014 року включно. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором того ж дня, тобто 02 серпня 2013 року, між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки за № КФ-О-2021868, відповідно до якого останній зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником, тобто фізичною особою підприємцем [PERSON], зобовязань щодо повернення суми овердрафту, сплати процентів за користування овердрафтом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту за овердрафтом за № КФ-О-2021868 від 02 серпня 2013 року. У звязку з неналежним виконанням фізичною особою підприємцем [PERSON] умов кредитного договору станом на 25 березня 2015 року по ньому виникла заборгованість у розмірі 150450,70 грн., яка складається із: заборгованості по простроченому овердрафту в сумі 95968,99 грн., заборгованості по нарахованим простроченим процентам в сумі 34350,53 грн., пені за несвоєчасне повернення овердрафту в сумі 14950,13 грн., пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в сумі 3447,48 грн., трьох процентів річних від простроченого кредиту в сумі 1443,48 грн., а також трьох процентів річних від прострочених процентів в сумі 290 грн. Наведені вище обставини встановлені судом під час розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за даним кредитним договором (а.с. 67-70) З вказаного судового рішення вбачається, що позивачем було заявлено позов про стягнення заборгованості за даним договором, що виникла станом на 25 березня 2015 року. Також судом встановлено, що позивальник продовжує належним чином не виконувати умови договору. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору за період з 26.03.2017 року по 27.06.2017 року у позичальника виникла заборгованість у розмірі 109\~283,88 грн., яка складається із: заборгованості по нарахованим простроченим процентам в сумі 103757,59 грн., пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в сумі 4988,34 грн., а також трьох процентів річних від прострочених процентів в сумі 232,91 грн. Положеннями ч.1 ст.509 ЦК України визначено, що зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Підстави припинення зобовязання передбачені приписами ст.ст.599, 601, 604, 609 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.559 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З витягу (а.с. 21) вбачається, що ФОП [PERSON] припинив свою діяльність. В той же час, його зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестала існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією ВСУ у справі №6-123цс13. За положеннями ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову. У звязку із задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові втрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved