Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 6170,44 грн. за кредитним договором № V01.203.74595 від 21.07.2016 року та 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача будь-яких заяв до суду не подавав. Відповідачем відзиву на позов не надано. Про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 21.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № V01.203.74595, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 6202,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних від неповернутої суми (а.с. 6-9). За умовами кредитного договору, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Згідно п. 2.1. договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 72 щомісячних внесках включно до 21 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/12-1 (а.с. 36-41). Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 29.12.2016 р., а останній, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № V01.203.74595 від 21.07.2016 року, за яким відповідач являєтеся боржником (а.с.18-23). Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором № V01.203.74595 становила 6170,44 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобовязання, внаслідок чого станом на 19.12.2017 року має заборгованість 6170,44 грн., яка складається з наступного: 6085,88 грн. - заборгованість за кредитом; 85,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1600 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved