Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] стягнення матеріальних збитків, спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги з урахуванням уточнень обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка відбулась 07.10.2015 року в районі будинку № 76-а по вул.Космічній в м.Запоріжжі та сталася з вини відповідача [PERSON] - водія автомобіля «ВАЗ-2108» з реєстраційним номерним знаком [NUMBER] , отримав механічні пошкодження автомобіль «Мерседес» з реєстраційним номером [NUMBER] , яким керував позивач, та який на час ДТП належав позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля «Мерседес» з реєстраційним номером [NUMBER] становить суму 244521 гривень 34 копійки. При цьому, вартість транспортного засобу у пошкодженому стані складає 16985 гривень 95 копійок та позивачу було виплачено відповідне страхове відшкодування лише в сумі 49500 гривень 00 копійок, а відповідачем будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу, а отже невідшкодованою залишилась сума вказаної матеріальної шкоди в розмірі 178035 гривень 39 копійок, які просить суд стягнути з відповідача. 07.07.2017 року провадження у справі відкрито. 22.12.2017 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження судді Герасменко С.Г. за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.02.2018 року задоволено клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 06.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження судді Стоматово Е.Г. за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.12.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] 07.12.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому він просить залишити позов без задоволення, з причини його недоведеності та подання неналежним позивачем. Ухвалою суду від 27.02.2019 року зупинене провадження у справі на час проведення автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 04.06.2019 року відновлене провадження у справі. 03.07.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача в яких він просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 08.07.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача в яких він просить відмовити в задоволенні позову. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подав на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідача та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, проте подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 07.10.2015 року, близько 18 години [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, управляючи автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по вул.Космічній в м.Запоріжжя з боку вул.Радгоспної в напрямку вул.Оранжерейної. в цей же час в попутному з ним напрямку попереду рухався автобус «Мерсеес Бенц Спринтер», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснював міські пасажирські перевезення за маршрутом №40-А на підставі виданої ліцензії серії [NUMBER] . Під час руху в районі будинку 76-А по вул.Космічній, водій автомобіля «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] у зв`язку із зниженням уваги та реакції, а також порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, перед зміною напрямку руху не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, та не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вправо та допустив зіткнення з попутним маршрутним автобусом «Мерседес Бенц Спринтер», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п.п.2.9 а), 9.2 б), 9.4, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами №136 від 06.03.2013 року. Вина відповідача у вчиненні даного ДТП підтверджується вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.02.2016 року по справі №333\\9126\\15-к, відповідно до якого [PERSON] , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом с троком на один рік. Згідно зі ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З листа №31\\8\\2341-Л-260 від 19.10.2017 року та листа №31\\8\\2341-42 від 19.01.2019 року вбачається, що транспортний засіб «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] з 10.08.2005 року по 09.06.2016 року належав [PERSON] З 09.06.2016 року транспортний засіб «Мерседес Бенц Спринтер» номер кузова [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER] станом на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілих у розмірі 50000,00 грн., та відповідно з листом 12-12/979 від 22.03.2016 року за пошкоджений автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яке відбулось 07.10.2015 року відшкодовано 49500,00 грн. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Звітом №400 від 19.11.2015 року про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова [NUMBER] за участю відповідача визначена вартість матеріальної шкоди в наслідок пошкодження транспортного засобу від ДТП складає 244451,34 грн. Звітом №895 від 16.10.2015 року про незалежну оцінку колісного транспортного засобу «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова [NUMBER] визначена його ринкова вартість, яка складає 16985,95 грн. Доводи відповідача про утилізаційну вартість автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» реєстраційний номер [NUMBER] на суму 70381,38 грн. є недостатньо обґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними доказами з точки зору їх допустимості. Будь-яких обставин, які б спростували об`єктивність звіту про визначення розміру матеріальних збитків від 19.11.2015 року №400 та Звітом №895 від 16.10.2015 року, судом не встановлено Таким чином, з урахуванням розміру завданої матеріальної шкоди позивачу (244451,34грн.) ліміту відповідальності страховика (49500,00 грн.) та ринкової вартість (16985,95грн), - залишок завданої матеріальної шкоди внаслідок скоєння ДТП, який підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування завданої шкоди, складає 178035,39 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої ст.988, статті 1194 ЦК України, п.32.7 ст.32 Закону, пунктів п 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано cт.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, який згідно зі cт.8 Цивільного кодексу України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. З договору про надання правничої допомоги від 10.09.2018 року вбачається, що адвокат Келембет С.В. надає правничу допомогу [PERSON] та представляє його інтереси по цивільній справі №333\\3777\\17, вартість послуг складає 10000,00 грн., які відповідно квитанції форми №ПО-Д2 сплачено позивачем 10.09.2018 року. За приписами ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, висновки автотоварознавчих досліджень, що надані позивачем, відповідачем не спростовані. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо беззаперечних доказів, які б підтверджували, що відповідач повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що становить 178035,39грн.та понесені позивачем судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved