overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що 09.10.2015 року він надав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 24\~500 доларів США. Відповідач написав боргову розписку, в якій зобовязався повернути грошові кошти згідно встановленого графіку. Незважаючи на предявлені вимоги про повернення боргу, до цього часу гроші позивачу не повернуті. Просить стягнути на свою користь з відповідача борг за договором позики від 09.10.2015 року в сумі 24\~500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 607\~195 гривень 75 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.10.2015 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 24 500 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу зазначену суму згідно встановленого графіку, що підтверджується розпискою на а.с. 7. 09.11.2015 року та 03.12.2015 року позивачу було направлено претензію з вимогою повернення грошових коштів у визначеній сумі, однак відповідач ніяких дій по поверненню боргу не вчиняє. ( а.с. 8, 10) На даний час відповідач борг позивачеві не повернув. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику, в даному випадку грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Борг за договором позики від 09.10.2015 року складає 24\~500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 607\~195 гривень 75 коп. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 071 грн. 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що 19.11.2013 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Банк Форум» був укладений кредитний договір № 2552777. Згідно вказаного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування в розмірі 20\~000, 00 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, отриманих в межах ліміту кредитування, до 03.12.2014 року та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних. Згідно вказаного договору відповідачу надано грошові кошти у сумі 9\~420, 00 грн. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Однак свої зобовязання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом в обсязі, що передбачено договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором в сумі 7 809 грн. 36 коп. та понесені ними судові витрати. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Представником позивача подано заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.11.2013 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Банк Форум» був укладений кредитний договір № 2552777. Згідно вказаного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом кредитування в розмірі 20\~000, 00 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, отриманих в межах ліміту кредитування, до 03.12.2014 року та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36 % річних. Згідно вказаного договору відповідачу надано грошові кошти у сумі 9\~420, 00 грн. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок (а. с. 5, 6). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем сума боргу за кредитним договором станом на 28.07.2015 року складає 8 459 грн. 36 коп., з яких заборгованість по кредиту 8 082 грн. 14 коп.; по сплаті відсотків 377 грн. 22 коп. (а. с. 44). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строком відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 7 809 грн. 36 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь держави, необхідно стягнути судові витрати у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що з 1 квітня 2011 року працює на посаді інженера-конструктора першої категорії в підрозділі 378 конструкторського відділу №378. Позивачу вчасно не виплачується заробітна плата, у зв`язку з цим станом на 1 квітня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 48973 грн., внаслідок відсутності коштів. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник позивача подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 19 квітня 2019 року скасовано заочне рішення від 8 лютого 2019 року, призначено справу до розгляду на 10 травня 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з копії трудової книжки, та довідки від 12 грудня 2018 року [PERSON] 1 квітня 2011 року прийнята на роботу в ПАТ «Сумське НВО» на посаду інженера-конструктора першої категорії в підрозділі 378 конструкторського відділу №378 (а.с.5-8). Згідно розрахункового листа, станом на 1 квітня 2019 року позивачу до виплати підлягає заробітна плата в розмірі 48973 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата позивачу вчасно не виплачувалася у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 48973,64 грн. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, просить визнати право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 7,50 умовних кадастрових гектарів на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області серії ХР № 023078, виданий Кегичівською районною державною адміністрацією 27.06.1996 року. Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви, за якими: позивач позов підтримує, судові витрати залишає за собою; відповідачі його визнають, проти задоволення не заперечують. Усі просять розглянути справу без їх участі. У зв'язку з цим, згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, матері позивача [PERSON], яка померла [INFO], належало право на земельну частку (пай) 7,50 ум. кадастрових гектарів на підставі сертифікату, виданого Кегичівською РДА Харківської області 27.06.1996 року серії ХР №023078. В оформленні спадщини нотаріусом позивачеві було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку для її прийняття. Інших спадкоємців, які б мали право на отримання спадщини, немає. Суд виходить із того, що дані правовідносини регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, суд вважає, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У зв'язку із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач,уточнивши свої вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO] Сторони у судове засідання не зявились, надали заяви, за якими: позивач позов підтримує, відповідач визнає. Обоє просять розглянути справу без їх участі, в звязку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197, технічне фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, шляхом домовленості виконання цього обовязку досягнути неможливо, тому позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. До позову додані копії свідоцтва про народження дітей, паспорта, ІПН позивача, довідка сільської ради про склад сімї позивача, інші докази. Суд виходить з того, що права та обовязки сторін регулюються ст.ст.180-183 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за рішенням суду, на підставі якого кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері чи батька. Позов заявлено у межах правоздатності, його визнання не суперечить закону,не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову суд не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає його таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. При встановленні розміру аліментів, суд враховує, що вони визначені за домовленістю між сторонами, із урахуванням матеріального становища відповідача. Ці обставини суд визнає істотними та достатніми для визначення розміру аліментів, що узгоджений сторонами. Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, визнано допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме - подати до Адміністрації Кам`янської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 55,2 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, має вислугу військової служби 22 роки 6 місяців. Його було зараховано на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов 02 серпня 2007 року. На підставі рішення розподілу гарнізонної житлової комісії від 16 червня 2018 року №44, йому та членам його сім`ї було розподілена трикімнатна службова квартира за адресою: [ADDRESS] без зняття з квартирного обліку Дніпропетровського ОВК. В зазначену квартиру він разом з сім`єю вселився на підставі ордеру № 10 від 01 листопада 2018 року, де наразі вони зареєстровані та проживають. 31 січня 2020 року на засіданні житлової комісії було розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення та переведення в категорію постійного житла. Він звернувся до КЕВ м. Дніпра із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що на виконання розпорядження №19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. Вважає вказані дії відповідача такими, що прямо порушують його конституційні права. 20 серпня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача 13 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що ними не вчинялося протиправних дій стосовно позивача, оскільки вони діяли,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на спадкове майно згідно заповіту, що належало за життя його батькові [PERSON], померлому [INFO], у вигляді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 99,4 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м. з надвірними та іншими спорудами, загальною вартістю 37324 гривні. При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на вище вказане майно. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання також не з'явились. На адресу суду від відповідачів надійшли заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їх участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця [PERSON], а саме з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції 13.02.2014 року (а.с.13). З особистого рахунку [NUMBER] погосподарської книги №4 вбачається, що головою домогосподарства, яке розташоване в [ADDRESS] був [PERSON] (а.с.17). Крім того, за життя померлий [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, яким заповідав йому все своє майно де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, що на день його смерті буде належати йому (а.с.10). З копії свідоцтва про народження позивача [NUMBER] вбачається, що його батьком є дійсно [PERSON] (а.с.11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджуються заявами про відому від спадщини (а.с.19,21). При зазначених обставинах суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного будинку за заповітом. На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1233-1236, 1268 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом і до сягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю і просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та безумовно, просив справу розглянути у його відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 цього ж Кодексу, рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави про винесення рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги уточнила і підтримала повністю і просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та безумовно, просив справу розглянути у його відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 цього ж Кодексу, рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави про винесення рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved