Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 серпня 2008 року, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 8500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На погашення заборгованості за кредитом відповідач зобов'язана була сплачувати борг за кредитом, проценти за його користування та комісії, в порядку і в терміни, встановлені договором, проте зобов'язання за договором не виконала та має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 травня 2015 року складає 18629,21 гривень, у тому числі: заборгованість за процентами за користування кредитом 11376,72 гривень, заборгованість за пенею 7481,68 гривень та штраф у розмірі 250 гривень (фіксована частина) і 875,20 гривень (процентна складова). З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18629,21 гривень та понесені судові витрати в розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача подала клопотання, згідно з яким заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, згідно з якою позов визнала частково, не заперечила проти стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 11376,72 гривень та штрафів у розмірі 250 гривень та 825,20 гривень, щодо стягнення пені у розмірі 7481,68 гривень просила відмовити. Просила розгляд справи проводити в її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 05 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредитну картку №4449437313966630, що підтверджується заявою позичальника від 05 серпня 2008 року №1115020400063751927. Як убачається із зазначеної заяви, у ній зазначені реквізити клієнта, адреса, дата укладення заяви, відомості про його фінансовий стан. Своїм підписом вона підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовій формі. Згідно з п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання зазначеного договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Із позовної заяви вбачається, що [PERSON] на підставі підписаної неї заяви позичальника та зазначених Умов та правил надання банківських послуг було надано кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Будь-яких доказів на спростування зазначеного судом не здобуто. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Правил користування платіжною карткою на боргові зобовязання за кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п. 2.1.1.12.13 цього договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно п. 2.1.1.5.6 умов боржник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 05 серпня 2008 року, станом на 19 жовтня 2017 року заборгованість [PERSON] за відсотками становить 11376,72 гривень. Розміру заборгованості за відсотками відповідач не оспорює. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором [PERSON] нараховано штраф у розмірі 1125,20 гривень. Розміру штрафу відповідач не оспорює. Також, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, клієнт виплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 05 серпня 2008 року, станом на 19 жовтня 2017 року за несвоєчасну сплату заборгованості за договором [PERSON] нараховано 7481,68 гривень пені. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з такого. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, унаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. З урахуванням зазначених мотивів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Таким чином, загальний розмір зобовязання, що виник у відповідача у звязку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період від 05 серпня 2008 року по 19 жовтня 2017 року, виходячи з поданих доказів, без урахування суми боргу за пенею, складає 12501,92 гривень, з яких: заборгованість за відсотками за користування кредитом 11376,72 гривень, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1125,20 гривень. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, беручи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї відсотків за користування кредитом та штрафів, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 12501,92 гривень, в тому числі: заборгованість за нарахованими відсотками 11376,72 гривень, штраф у розмірі 1125,20 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial