Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на Ії утриманні. Відповідач працює неофіційно, але допомогу у належному розмірі не надає допомоги на утримання дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він працює, але не офіційно та заробляє близько 3000 грн. на місяць. Він з дитиною проживає в одному будинку. Він дійсно не надає позивачу коштів на утримання дитини, оскільки ці кошти витрачаються не за призначенням. Він самостійно сплачує за дитячий садок, купує продукти харчування та сплачує за житлово-комунальні послуги. Не згоден сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на Ії утриманні. Відповідач систематично та у належному розмірі не надає майнову допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. Вказані обставини зазначені позивачем та фактично визнанні відповідачем. Посилання відповідача на те, що він сплачує кошти за утримання дитини в дитячому садку, самостійно оплачує житлово-комунальні послуги та надані в обґрунтування цього копіє платіжних документів не заслуговують на увагу. Згідно ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках, якій мають забезпечити належні умови проживання та виховання дитини. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач бере належну участь в утриманні дитини (забезпечення її продуктами харчування, одягом) відповідачем суду не надано. Сам відповідач у судовому засіданні пояснив, що інколи придбаває для дитини речі та продукти, але фактично ці дії не мають систематичного характеру. В судовому засіданні відповідач також зазначив, що він працює, але не офіційно та має змогу надавати кошти на утримання сина, але не робить цього. Виходячи з наведених вище обставин та норм закону, суд вважає необхідним визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. Оскільки такий розмір аліментів буде враховувати інтереси дитини та позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання позивача не надає, хоча має можливість і повинен її надавати, враховуючи його фізичні можливості, молодий вік та спроможність працювати. Правовідносини що склалися між сторонами є сімейними, які врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 700 грн щомісячно. В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial