Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вище вказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто земельну ділянку площею 5,51га, що розташована на території Петракіївської сільскої ради Хорольского району Полтавської області. Яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ №176456. Вказує, що за життя 02 квітня 2018 року її чоловік склав заповіт, яким все своє майно , де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів відповідачу [PERSON] . Позивачка вказує, що вона як дружина померлого [PERSON] є спадкоємицею першої черги, прийняла спадщину на підставі ч 3.ст1268 ЦК України, однак фактичного бажання на це не мала. Та через сплинувші строки для подання заяви про відмову від прийняття спадщини не встигла відмовитись від спадщини на користь свого сина [PERSON] , у зв`язку з хворобою, тому, вважаючи вище вказані причини поважними, звернулася до суду та просить винести рішення про визначення їй додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про відмову від прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, відзив на позов до суду не направив, подав суду письмову заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] . Проживає в [ADDRESS] . З 03.02.1962 року позивачка перебувала в шлюбі із [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На час смерті свого чоловіка позивачка є непрацездатною особою, так як мала вік старше 60 років. За життя, а саме 02 квітня 2018 року [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Петракіївської сільської ради Хорольського району, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] / а.с.9/. Відповідач по справі [PERSON] , [INFO], є рідним сином позивачки та померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] / а.с. 11/. На момент смерті із померлим [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] , проживали: -дружна [PERSON] , [INFO] ; -син [PERSON] , [INFO] ; -невістка [PERSON] , [INFO] ; В матеріалах справи наявна копія Державного акту Серія ЯЗ №176456, згідно якого право власності на земельну ділянку розміром 5,51 га. належало померлому [PERSON] . Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПКУкраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.1220 ЦК України, - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або декілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Ч.2 ст.1236 ЦК України, - заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Ст.1241 ЦК України вказує, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова, та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Ч.3 вказує що, будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частни спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається прийнявшим спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Ст.1270 ЦК України, передбачено що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з моменту відкриття спадщини. Також, той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким що прийняв спадщину, якщо у встановленому законом порядку не відмовився від неї. Якщо спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, не прийме спадкове майно у встановлений законом строк чи відмовиться від спадщини, майно успадковується спадкоємцями за заповітом. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись всім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Мотивована оцінка аргументів сторін. Встановлені судом фактичні обставини справи, а також зазначені вище норми права (ЦК України) вказують на те, що позивачка шляхом спільного проживання із померлим на час його смерті, прийняла обов`язкову частку в спадщині, як особа, яка є непрацездатною (в даному випадку за віком), реалізувавши своє право на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту. ЦК України передбачає механізм, який гарантує забезпечення прав вразливої категорії осіб (ч. 1 ст. 1241 ЦК України), що перебували на утриманні спадкодавця на отримання частки в спадщині незалежно від змісту заповіту. Реалізація особою такого права у визначеному Законом порядку не може свідчити про порушення прав особи, яка прийняла спадщину, чи прав інших спадкоємців (в даному випадку відповідача) оскільки право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання. ЦК України не містить норми, яка дає право визначення додаткових строків для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Тим самим законодавець гарантує отримання обов`язкової частки осіб, що належать до такого кола, а тому суд не вбачає підстав для застосування до даних правовідносин аналогії закону чи аналогії права, так як ЦК України чітко встановлює можливість відмови спадкоємця від обов`язкової частки у спадщині, шляхом подачі заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині у 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини. Крім того, на думку суду, позивачем взагалі не надано належних та допустимих доказів того, що встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини було попущено з поважних причин. Наявна у матеріалах справи довідка медичного закладу про перебування позивачки на диспансерному обліку в амбулаторії через хронічні захворювання, на існування яких, як на причину пропуску строку подачі заяви, посилається позивачка, на думку суду, не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення відповідних дій, оскільки з довідки не вбачається, що стан здоров`я [PERSON] у період часу з 28.01.2019 року по 28.07.2019 року позбавляв її можливості подати нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. В силу обставин, що склалися суд не вбачає порушень чи обмежень прав позивача на володіння і розпорядження спадковим майном, і розцінює подачу такого позову до суду, як дії спрямовані не на захист свого порушеного чи оспореного права, а як дії вчинені в інтересах відповідача, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed