Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу (далі - УПСЗН) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченої тимчасової державної допомоги вказавши, що відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого ПКМУ від 22.02.2006 №189 (далі - Порядок) на підставі особистої заяви та наданих документів колишній дружині відповідача [PERSON] було призначено тимчасову державну допомогу на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], починаючи з січня 2012 року по червень 2015 року (на кожні шість місяців окремо, за умови підтвердження такого права). Загальна сума цієї допомоги склала - 30 859,80 грн. Весь зазначений період батько вказаних дітей, [PERSON] аліментів не сплачував, про що свідчать довідки видані Довгинцівським відділом ДВС. 17.07.2015 колишня дружина відповідача з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям звернулась з відповідною заявою до УПСЗН. Оскільки, для розгляду заяви необхідно було також надати інформацію про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї, [PERSON] 13.08.2015 надала УПСЗН довідку управління ПФУ від 12.08.2015 №5734 про відрахування аліментів з пенсійних виплат відповідача, починаючи з серпня 2015 року, на свою користь, які їй належать, як стягувачу за виконавчим листом №2-3142 від 14.07.2003 року виданим Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення аліментів. Відповідно до листа Довгинцівського відділу ДВС від 05.10.2015 №16128/11 виконавчий лист №2-3142 від 14.07.2003 перебуває на виконанні у відділі ДВС з 24.02.2011, а 17.07.2015 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника [PERSON] Враховуючи вищезазначене, оскільки встановлено факт того, що відповідач може утримувати своїх дітей відповідно до пункту 12 Порядку, УПСЗН просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму виплаченої тимчасової державної допомоги в розмірі 30859,80 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 38). Ухвалою суду від 21 жовтня 2016 року провадження у справі зупинено до визначення кола спадкоємців померлого [PERSON]. Ухвалою суду від 13 березня 2017 року поновлено провадження у справі в зв'язку з надходженням повідомлення Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 10 березня 2017 року. Ухвалою суду від 20 квітня 2017 року залучено до участі у справі в якості відповідачів [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позові, наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнала, в задоволенні позову просила відмовити без обґрунтування причин своєї позиції. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява її представника [PERSON] про відкладення розгляду справи та письмові заперечення проти вимог позивача. В матеріалах справи міститься відзив на позов [PERSON] (а.с. 103-105). Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяви про відкладення розгляду справи або про обов'язкову участь в засіданні суду не надала, скористалась своїм право, надавши відзив на позов, тому суд вважає, що її нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору та з метою дотримання розумних та допустимих строків розгляду справи вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в справі доказів за відсутності відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] згідно ст. 223 ЦПК України. Вислухавши позицію представника позивача, заперечення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, згідно з виконавчим листом № 2-3142 від 14.07.2003 р. виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до досягнення повноліття (а.с. 23 - копія виконавчого листа). Частинами 8, 9 ст. 181 Сімейного кодексу України в редакції, чинній на момент призначення та виплати допомоги, визначено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Механізм надання вказаної допомоги визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 (далі - Порядок №189). Так, згідно із п.2 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Пунктом 7 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям передбачено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. За даними Довгинцівського відділу ДВС КМУЮ, [PERSON] у період з 01.07.2011 р. по 31.12.2011 р., з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р., з 01.07.2012 р. по 31.12.2012 р., з 01.01.2013 р. по 30.06.2013 р., з 01.07.2013 р. по 31.12.2013 р. з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. не отримувала аліменти з [PERSON] за вказаним виконавчим листом (а.с.9,11,13, 15, 17, 19, - копія довідки). Рішеннями управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 13.01.2012 р., (а.с.8), від 23.07.2012 р. (а.с.10), від 17.01.2013 р. (а.с.12), від 16.07.2013 р. (а.с.14), від 20.01.2014 р. (а.с.16), від 11.07.2014 р. (а.с.18), від 19.01.2015 р. (а.с.20) за заявою [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] було призначено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до п.10 Порядку № 189, при виникненні в одержувачів обставин, що впливають на виплату тимчасової державної допомоги одержувач такої допомоги зобов'язаний повідомити про це органи праці та соціального захисту населення у десятиденний строк. Так, згідно повідомлення Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ від 05.10.2015 р. №16128/11, державним виконавцем на підставі п. 3 ст. 68 закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова від 17.07.2015 р. про звернення стягнення на пенсію боржника [PERSON] (а.с. 25 - копія листа). Згідно довідки управління ПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, починаючи з серпня 2015 року з пенсії [PERSON] утримуються суми в рахунок сплати аліментів (а.с.26 - копія довідки). В пункті 12 Порядку № 189 зазначено, що якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Всього за період з січня 2012 р. по червень 2015 р. включно [PERSON] виплачено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в розмірі 30859,80 грн. (а.с. 22 - розрахунок). Відповідно до ч.10 ст. 181 СК України, в редакції на момент виникнення спірних відносин, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Тому оскільки Управлінням праці та соціального захисту населення за рахунок коштів Державного бюджету України надавалась допомога на утримання дитини відповідача до досягнення дитиною 18 років, позивач має компенсувати Державі витрачені кошти, стягненням їх із [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 38 - копія свідоцтва про смерть). За повідомленням Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 02.03.2017 р., 06.10.2016 року з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] звернулась дочка [PERSON], в зв'язку з чим була відкрита спадкова справа № 518/2016. 25.02.2017 року з заявою про прийняття спадщини звернулась мати померлого - [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 44). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.07.2016 р., [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належала ? частина будинку № [ADDRESS] (а.с.27). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі відповідних норм Закону до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості, в даному випадку за кредитним договором. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року, справа № 6-33цс15. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню коштів включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Тому суд вважає помилковим твердження відповідача [PERSON], викладених у відзиві на позов, щодо недопущення в спірних правовідносинах правонаступництва, оскільки вказані правовідносини не є сімейними. Щодо сплати [PERSON] за життя аліментів на утримання дітей до 05.07.2011 р., то вказаний період не є предметом розгляду. Однак неможливість [PERSON] сплачувати аліменти за станом здоров'я з 2011 року йому слід було доводити за життя в органі, який призначав вказану допомогу, оскільки він був обізнаний щодо обов'язку сплачувати аліменти на утримання дітей, однак не вчинив жодних дій, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні судового рішення, чи ходом виконання вказаного рішення до 2015 року. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач [PERSON] не надала суду жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що рішення позивача про призначення тимчасової державної допомоги дитині визнані незаконними, та що за життя [PERSON] звертався із відповідною вимогою до позивача про проведення перевірки щодо правомірності призначення та виплати такої допомоги. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог, тому позов підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1378,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved