Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач прохає суд : 1. Зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 3520382100:51:000:0565, яка розташована на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за адресою: [ADDRESS] шляхом її звільнення та приведення до стану, придатного для використання за цільовим призначенням. 2. Стягнути з відповідача на її користь 5000 гривень моральної шкоди. 3. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Своє прохання мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 1,0584 га з кадастровим номером 3520382100:51:000:0565, яка розташована за вказаною адресою. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про право власності від 31.08.2013р. індексний номер: 8753932 та витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 31.08.2013р., індексний номер витягу: 8754293. Після отримання документів на право власності вказаної земельної ділянки вона разом з чоловіком - [PERSON] мали намір обробити її та засіяти озимими сільськогосподарськими культурами. Однак, прибувши на земельну ділянку вона не мала до неї доступу в частині 0,21 га з тих підстав, що відповідач, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], почала перешкоджати у доступі та обробці даної земельної ділянки, шляхом фізичного недопущення її до землі, а також розміщенням по межі ділянки стовпчиків. Зазначені дії супроводжувалися лайкою та твердженнями про те, що дану земельну ділянку вона займала близько 25 років, сплачувала за неї земельний податок, а тому не має наміру її віддавати. З даного приводу вона звернулася до сільської ради, де пояснили, що земельна ділянка загальною площею 1,0584 га з кадастровим номером 3520382100:51:000:0565 є її власністю та що вона має повне право її обробляти без дозволу та узгодження інших осіб. Однак, повторна спроба вирішити питання щодо звільнення відповідачем її земельної ділянки не дала результатів, а відповідач відмовилася прибрати тогорічний посів кукурудзи та бур'янів на площі 0,21 га. Враховуючи, що площа 0,21 га була засіяна кукурудзою відповідача, задля уникнення скандалу, щодо знищення урожаю відповідача, вона обробила свою земельну ділянку за виключенням вказаних 0,21 га. В квітні 2014 року, сподіваючись на те, що відповідач прибрала свій тогорічний посів кукурудзи, вона прибула разом з чоловіком на свою земельну ділянку. Однак, площа 0,21 га так і залишилася не прибраною. Тож 04.04.2014р. з приводу даного питання вона звернулася до дільничного інспектора Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області. За результатами проведеної перевірки інформації по її зверненню 08.04.2014р. Олександрійським РВ УМВС України надано відповідь № 2ч/1369 та висновок про результати розгляду заяви, згідно яких вказано, що дані відносини відносяться до цивільно-правових. Враховуючи вказану відповідь, вона знову звернувся до відповідача з проханням звільнити належну їй на праві власності земельну ділянку від тогорічного посіву кукурудзи. Однак, відповідач знову відмовилася звільняти земельну ділянку. 18 червня 2014 року за вирішенням даного питання вона звернулася до землевпорядника Головківської сільської ради з проханням втрутиться в ситуацію, що склалася, та забезпечити доступ до земельної ділянки, зобов'язати відповідача прибрати тогорічний посів на земельній ділянці та надати доступ до неї для виконання сільськогосподарських робіт. Того ж дня постійною комісією Головківської сільської ради було здійснено виїзд на місце земельної ділянки та зафіксовано факт самостійно зайнятої відповідачем земельної ділянки. Не дивлячись на втручання органу місцевого самоврядування щодо вирішення даного питання, відповідач продовжує займати земельну ділянку та відмовляється надати до неї доступ. На усні вимоги виправити вказані порушення відповідач не реагує. На сьогоднішній день через постійні сварки із відповідачем та непорозуміння вони із чоловіком змушені просити родичів надати їм можливість використовувати їхню присадибну ділянку для вирощування зернових культур, котрі необхідні для годування домашнього господарства. В зв'язку з тим, що вона фактично позбавлена можливості користуватися та володіти своєю земельною ділянкою, між нею та відповідачем постійно виникають непорозуміння, сварки, суперечки з приводу користування, утримання та оброблення цього майна. Відповідач вчиняє перешкоди, щоб позбавити її права користування та володіння, хоча відповідач напевно забула про те, що право власності є непорушним правом, яке охороняється законами України та Конституцією України. Тож, внаслідок незаконного користування відповідачем частиною її земельної ділянки, позивач вважає, що їй завдані моральні страждання. З огляду на ситуацію, що склалася, та зухвалу і принципову позицію відповідача щодо недопущення її до користування своєю земельною ділянкою, самовільного засіву на її ділянці кукурудзи та відмови звільнити дану земельну ділянку, розмір заподіяної моральної шкоди має складати 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Позивач розмір моральної шкоди мотивує тим, що у них постійні скандали за цю землю. Відповідач позов не визнала, пояснила, що вона протягом 25 років користувалася земельною ділянкою площею 0,21 га, яка оформлена на її чоловіка. Вони розробили цю площу від бур'янів, привели до придатного стану. Платили за користування цією ділянкою до сільської ради. На теперішній час ця ділянка необроблена, на ній залишилися стебла кукурудзи, яку вона сіяла та зібрала в минулому році, росте бур'ян. Відповідач визнала, що вона обгородила земельну ділянку дерев'яними стовпчиками, проганяла позивача та її чоловіка з цієї території. Заперечує, що била кого-небудь з них. Заслухавши сторони, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно статті 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; самостійно господарювати на землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ст. 152 цього ж Кодексу порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 8753932 від 31.08.2013 р. підтверджується, що власником вказаної земельної ділянки площею 1,0584 га є саме позивач. Державну реєстрацію права власності було здійснено 22.08.2013 року за заявою, яка була подана того ж дня, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки видно, що вона межує з землями загального користування (вул. Горького) та земельною ділянкою [PERSON] ([ADDRESS]); з боку суміжних землекористувачів (землевласників) спірних питань і претензій не було. З пояснень сторін та показань свідків встановлено, що в 2013 році відповідач на частині земельної ділянки площею 0,21 га сіяла кукурудзу, яку зібрала восени, але залишила стебла кукурудзи, які не прибирає і перешкоджає обробляти цю частину ділянки позивачеві та її чоловікові. Відповідач в підтвердження правомірності користування земельною ділянкою надала довідку сільської ради про те, що [PERSON], який проживає [ADDRESS], дійсно сплачує земельний податок за останні десять років на земельну присадибну ділянку на площі 0,64 га. Але ця довідка не підтверджує правомірність її користування спірною ділянкою, оскільки в ній не зазначено місце розташування земельної ділянки. Будь-яких доказів (договорів, рішень сільської ради) правомірності користування частиною земельної ділянки, на якій сіялась кукурудза, відповідач не надала. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод підлягають задоволенню. Позивач не надала доказів того, що їй діями відповідача було заподіяно моральну шкоду. Вона в позовній заяві обмежилася цитуванням нормативних актів. Свідки підтвердили лише те, що вони по одному разу були присутні, коли відбувалися конфлікти між чоловіком позивача та відповідачем. Тому в задоволенні цих позовних вимог потрібно відмовити. Позивач при зверненні до суду сплатила 243 грн. 60 коп. судового збору. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь. Разом з тим, позивач повинна сплатити на користь держави таку ж суму судового збору за розгляд вимог щодо моральної шкоди, оскільки згідно ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно декілька вимог, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial