Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

ПП «Коралі» звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь з відповідача [PERSON] боргу за договором позики у розмірі 9000,00 грн. та витрат по оплаті судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 14.03.2016 року між ПП «Коралі» та [PERSON] був укладений Договір позики б/н, згідно якого ПП «Коралі» передало у власність відповідача 9000,00 грн., а остання зобов'язується повернути зазначену суму протягом шести місяців рівними частинами. Кінцевий термін виконання зобов»язань настав 14.09.2016 року. Проте, в порушення умов договору, відповідач у встановлені строки не повернула грошові кошти позивачу, чим порушила умови зобов'язання, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2017 року за клопотанням Дочірнього підприємства «Енеїда», замінено позивача ПП «Коралі» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у зв»язку із переданням ПП «Коралі» своїх прав за договором позики від 14.03.2016 року ДП «Енеїда». У судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що представник позивача Архипова В.О. позов підтримує в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Крім того зазначила, що підтверджує обставину того, що 14.03.2016 року відбулась фактична передача [PERSON] грошових коштів у розмірі 9000,00 грн. в кафе ПП «Коралі», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 1. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Із заявою про розгляд справи у її відсутність відповідач не зверталась. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2016 року між ПП «Коралі» в особі директора [PERSON] (надалі позикодавець) та [PERSON] (надалі позичальник) був укладений Договір позики б/н, згідно умов якого позикодавець передає у власність позичальнику 9000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму протягом шести місяців з кінцевим терміном повернення позики 14.09.2016 року. Відсотки за користування даною позикою умовами договору не передбачені (а.с. 6). Відповідно до п. 10 Договору позики місцем виконання даного договору є кафе ПП «Коралі», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 1, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва. Місце розташуваннякафе ПП «Коралі» за вказаною в договорі позики адресою, підтверджується договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2031 від 01 жовтня 2015 року, розрахунком орендної плати та актом приймання-передачі нерухомого майна (а.с. 9-17). Факт передачі грошових коштів в розмірі 9000,00 грн. підтверджується розпискою [PERSON] на Договорі позики від 14.03.2016 року та заявою представника позивача наданою в судове засідання. Проте доказів того, що відповідач взяті на себе зобов'язання перед позивачем виконала відповідно до умов укладеного договору, матеріали справи не містять. 10 травня 2017 року між Приватним підприємством «Коралі» та Дочірнім підприємством «Енеїда» укладено Договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого ПП «Коралі» як первісний кредитор передає, а ДП «Енеїда» як новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором відносно боржника - [PERSON] згідно грошового зобов'язання, що випливає з договору від 14 березня 2016 року (а.с. 67). Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов'язкової згоди боржника на заміну кредитора. Таким чином, Дочірнє підприємство «Енеїда» має право вимоги за договором позики від 14 березня 2016 року укладеним ПП «Коралі» із [PERSON] і являється належним позивачем. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначає Верховний Суд України у постановах від 18.03.2013 року № 6-63цс13 та від 11.11.2015 року справа № 6-1967цс15, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Оскільки факт передачі відповідачу грошових коштів за вказаним договором позики підтверджується належними і допустимим доказами, [PERSON] порушила зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором позики в матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 9000,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved