Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за договором кредиту № А4343 від 31.10.2013 року станом на 31.10.2014 року в сумі 4449,97 грн. та судові витрати по справі, покликаючись на те, що 31.10.2013 року між кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] було укладено договір кредиту № А4343 про надання їй кредиту в розмірі 4200 грн., строк дії якого становить 18 фактичних місяців. Плата за користування кредитом становить 42,5% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Сторони домовились про графік розрахунків за кредитом № А4343 від 31.10.2013 року. Позивач видав відповідачці зазначену в договорі грошову суму в розмірі 4200 грн. згідно з видатковим касовим ордером від 31.10.2013 року № 9473, а відповідачка прийняла вказану суму коштів та зобов'язалася належним чином повернути кредит у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором кредиту від 31.10.2013 року № А4343. Відповідачка систематично порушувала графік сплати кредиту, який на даний час не повернула, останній платіж нею було внесено 10.06.2014 року. З боку позивача були спроби владнати справу в досудовому порядку, проводилися телефонні нагадування, було вручено лист-претензію № 155 від 08.05.2014 року. Станом на 31.10.2014 року заборгованість за договором кредиту складає 4449,97 грн., а саме : 3766,67 грн. - основна сума та 683,30 грн. - відсотки за користування кредитом, яку просить стягнути з відповідачки, поклавши на неї судові витрати по справі. Представник позивача Гарбовська Г.І. в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилася, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (надані йому грошові кошти) та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2013 року між сторонами було укладено договір кредиту № А4343 на загальну суму 4200 гривень, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у розмірі 4200 грн. на строк 18 місяців з 31.10.2013 року до 30.04.2015 року (п.п. 1.1, 1.4 Договору кредиту № А4343 від 31.10.2013 року) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 42,5% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 3.1 Договору кредиту № А4343 від 31.10.2013 року), а відповідачка зобов'язалася погашати кредит та сплачувати проценти згідно з графіком розрахунків № А4343 від 31.10.2013 року /а.с. 10-11, 11 на звороті/. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, видавши зазначену в договорі грошову суму в розмірі 4200 грн., а відповідачка [PERSON] отримала вказану суму коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.10.2013 року /а.с. 13/ та зобов'язалася належним чином повернути позивачу кредит у порядку і на умовах, зазначених у договорі. Відповідачка [PERSON] порушувала графік сплати кредиту та не виконала взятих на себе зобов'язань, про що свідчить прострочена заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 3766,67 грн. та несплачені відсотки в розмірі 683,30 грн. /а.с 16/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Станом на 31.10.2014 року відповідачка не виконала належним чином зобов'язання за договором кредиту, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 4449,97 грн., що підтверджується наданою позивачем карточкою платежів по гривневому кредиту /а.с. 16/. Відтак, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором кредиту в розмірі 4449,97 грн. (3766,67 грн. - основна сума, 683,30 грн. - відсотки за користування кредитом), поклавши на неї судові витрати по справі.

Outcome: approved