Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач у березні 2018 р. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, та просив встановити факт, що [PERSON], громадянин України, який народився [INFO] року у с.Тщенець Мостиського району Львівської області і помер в м. Києві [INFO] року, є рідним батьком [PERSON], який народився в м.Києві [INFO] року (актовий запис про народження [NUMBER]). Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий [NUMBER], площею 0,06 га в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], звернувся 02 листопада 2017 із заявою до Шостої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи у зв'язку з тим, що [INFO] року раптово помер його батько [PERSON]. На підставі заяви державним нотаріусом було відкрито спадкову справу №749/2017. На момент смерті, його батько проживав один та був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Після його смерті, позивач прийняв спадщину і за допомогою матері, [PERSON], здійснює утримання спадкового майна - квартири. 22 березня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до державного нотаріуса, у провадженні якого перебуває спадкова справа із проханням видати свідоцтво на спадщину. Проте, постановою від 22.03.2018 року державний нотаріус Федунів О.М., відмовила у видачі свідоцтва у зв'язку із тим, що позивачем не надано документу, що підтверджує родинні зв'язки із спадкодавцем. Крім позивача, із заявою про прийняття спадщини подала рідна тітка - сестра батька [PERSON]. Батько позивача [PERSON], під час навчання у Чернівецькому державному університеті познайомився і одружився із [PERSON]. У батька в цьому подружжі дітей не було, його дружина всі роки до своєї смерті у 2016 році тяжко хворіла. [PERSON] все своє життя займався науковими дослідженнями, є відомим та знаним в Україні та за кордоном науковцем, державним діячем, винахідником та творчою людиною Батьки позивача познайомилися в середині 1980-х років як учасники щорічних методологічних семінарів «Світогляд і наукову пізнання». На початку 1991 року, коли групою науковців і громадських діячів було ініційовано створення Національного екологічного центру України, [PERSON] працював над втіленням цього проекту разом із матір'ю позивача [PERSON] Вони обоє є співзасновниками цієї громадської організації. Батьки багато років мали близькі стосунки. Погрози вже померлої дружини батька [PERSON] вчинити самогубство та її важкий хворобливий стан, через що вона потребувала постійного догляду, утримували його від розлучення. З народженням позивача, батьки вважали нетактовним оформлення батьківства до формального розлучення із [PERSON] Хоча позивачу з дитинства, як і багатьом іншим близьким до родини людям, було відомо, що його батьком насправді є [PERSON]. У зв'язку із смертю у вересні 2016 року колишньої дружини батька позивача [PERSON], створилися умови для офіційного оформлення батьківства. Однак, [INFO] року [PERSON] раптово помер, що підтверджується довідкою про причину смерті від 20 вересня 2017 року № 2774 та свідоцтвом про смерть від 20 вересня 2017 року серія [NUMBER]. Дивні та раптові обставини смерті батька у присутності колег стали підставою для реєстрації кримінального провадження 12017100010002813 від 18.09.2017 року. Під час розслідування були допитані свідки, колеги [PERSON], разом із якими позивач звернувся до слідчого, у провадженні якого перебувала справа із проханням надати дозвіл на зберігання зразків крові батька, що були відібрані для проведення експертизи причин смерті, з метою використання зразків у медико-генетичній експертизи визначення батьківства. Слідчим, з урахуванням опитаних колег, що підтверджували як [PERSON] визнавав за життя позивача своїм сином, було надано відповідне повідомлення з дозволом на зберігання. Також [PERSON] було повідомлено про закриття кримінального провадження. Станом на дату спливу шестимісячного строку для звернення спадкоємців із заявами про прийняття спадщини, дід та баба позивача, [PERSON] та [PERSON], померли, [PERSON] та відповідачка звернулись із заявами про прийняття спадщини, чи зверталась [PERSON] йому не відомо. Після смерті батька залишились квартира за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка для садівництва кадастровий [NUMBER], площею 0,06 га в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Таким чином, станом на дату відкриття спадщини за [PERSON], спадкоємцями за законом першої черги були: син [PERSON], батько [PERSON] та мати [PERSON]. Батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON], померли до спливу шестимісячного строку і з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини не звертались, проживали окремо від спадкодавця, спадщину не приймали. Відповідач, [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом, заступила своїх батьків, подавши заяву про прийняття спадщини. [PERSON], спадкоємець другої черги за законом, не звернулась із заявою про прийняття спадщини, не прийняла спадщину. Тому позивач вважає, що на даний час, право на отримання спадкового майна належить [PERSON], як спадкоємцю першої черги, який своєчасно прийняв спадщину, утримує її та подав відповідну заяву на квартиру за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку для садівництва кадастровий [NUMBER], площею 0,06 га в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Представник позивача та позивач в судовому засіданні зазначили, що позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала щодо задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, в м. Київ, є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). У свідоцтві про народження [PERSON] відповідно до чинної на дату народження ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що відповідає чинній на даний час ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері батьком було записано [PERSON]. Тобто за прізвищем матері (а.с. 17). [PERSON], звернувся 02 листопада 2017 із заявою до Шостої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи у зв'язку з тим, що [INFO] року раптово помер його батько [PERSON]. На підставі заяви державним нотаріусом було відкрито спадкову справу №749/2017. 22 березня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до державного нотаріуса, у провадженні якого перебуває спадкова справа із проханням видати свідоцтво на спадщину. Проте, постановою від 22.03.2018 року державний нотаріус Федунів О.М., відмовила у видачі свідоцтва у зв'язку із тим, що позивачем не надано документу, що підтверджує родинні зв'язки із спадкодавцем (а.с.79). [PERSON] все своє життя займався науковими дослідженнями, є відомим та знаним в Україні та за кордоном науковцем, державним діячем, винахідником та творчою людиною (а.с. 64-65). [PERSON] повною мірою визнавав себе батьком, брав участь у вихованні, надавав матеріальну підтримку, що було відомо і позитивно сприймалося, зокрема і його батьками ([PERSON] та [PERSON], які проживали в м. Бурштині Івано-Франківської області, проте померли невдовзі після смерті свого сина), рідними сестрами - [PERSON] (проживає з родиною у Польщі) та [PERSON], відповідачем. Позивач неодноразово гостював у дідуся й бабусі, у тітки [PERSON] в Польщі, що засвідчується фотографіями (а.с. 20-63). Після смерті [PERSON] залишились квартира за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка для садівництва кадастровий [NUMBER], площею 0,06 га в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, відповідно до інформаційної довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про право власності та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки (а.с. 77-78). Згідно висновку експерта № 416, відповідно до отриманого результату аналізу молекулярно-генетичного дослідження, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99, 99 % (а.с. 108-111). Вказані обставини у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 137 СК України якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Частина 5 статті 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Встановлено, що правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, проте вона входить до складу спадщини, а позивач - є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, тому на підставі ст. ст. 392, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved