Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий Центр» в особі представника - Шкромида Ю. В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позовної заяви вмотивовані тим, що 18.10.2019 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , був укладений кредитний договір №18.10.2019-100004343, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику Кредит у розмірі 4 000, 00 грн., на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 01.11.2019 р., та платою за користування Кредитом у розмірі 1 120 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачці кредит, проте остання до теперішнього часу не сплатила позивачу заборгованість, чим порушила свої зобов`язання, встановлені Кредитним договором, а тому позивач вимушений звернутись до суду із позовною заявою до відповідачки з вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором №18.10.2019-100004343, а також суми штрафу передбаченого п. 5.4. Кредитного договору, що в загальному розмірі становить 6 920, 00 грн. Ухвалою судді 16.12.2019 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштового відправлення, однак відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк станом на сьогоднішній день не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.10.2019 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , укладений Кредитний договір №18.10.2019-100004343, відповідно до умов якого, кредитор зобов`язався надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.4 Договору, протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору кредитор надає позичальнику кредит в сумі 4000,00 грн., зі строком користування кредиту 14 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28,00 %, що становить фіксовану незмінну суму у розмірі 1120,00 грн., а Позичальник зобов`язувався погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість за кредитом до 01.11.2019 включно. 18.10.2019 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 3 379 від 18.10.2019, чим виконав свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, як це передбачено. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачка [PERSON] , порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за Кредитним договором №18.10.2019-100004343 від 18.10.2019 року в розмірі 6 920, 00 гривень, з яких: сума заборгованість за кредитом - 4000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 1120,00 гривень; розмір штрафу у розмірі 1800,00 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідачка не скористалась процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved