Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач Фізична особа - підприємець [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Посилаючись на те, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON], було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/1229479 від 20.07.2017, за яким страховик зобов'язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер «[NUMBER]». 14.09.2017 близько 00 год. 59 хв. у м. Тернопіль по вул. Морозенка сталася транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]» - під керуванням [PERSON], який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] який від удару в'їхав в автомобіль «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак «[NUMBER]» був проведений огляд транспортного засобу та складена калькуляція відновлюваного ремонту № 794653 від 14.11.2017, яка складає 12 962,71 грн. За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 10234-24 від 17.11.2017 року. ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 6 707,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26162 від 17.11.2017. Таким чином ПАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 16.07.2018 між ПАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/1229479 від 20.07.2017. У зв'язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] в користь фізичної особи - підприємця [PERSON], шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 6 707,67 грн., сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 9 157,20 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв'язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні встановлено, між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON], було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АМ/1229479 від 20.07.2017, за яким страховик зобов'язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер «[NUMBER]». 14.09.2017 близько 00 год. 59 хв. у м. Тернопіль по вул. Морозенка сталася транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]» - під керуванням [PERSON], який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] який від удару в'їхав в автомобіль «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2017 по справі № 607/11602/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Згідно Постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2017, [PERSON] 14.09.2017 о 00 год. 59 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», по вул. Морозенка у місті Тернопіль не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», який від удару в'їхав у транспортний засіб «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]», який стояв припаркований попереду, після чого він залишив місце пригоди та не повідомив поліцію, чим порушив п. 1.4, 1.5, 2.3 «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] звернувся до ПАТ СК «ВУСО» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак «[NUMBER]» був проведений огляд транспортного засобу та складена калькуляція відновлюваного ремонту № 794653 від 14.11.2017 року, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак «[NUMBER]» склала 12 962,71 грн. За заявою потерпілої особи, та виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № 10234-24 від 17.11.2017 року, ПАТ СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 6 707,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26162 від 17.11.2017. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача [PERSON] під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак «[NUMBER]» та отриманням транспортним засобом марки «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]», механічних пошкоджень наявний причинний зв'язок. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У зв'язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце пригоди, позивач набув права вимоги на повернення раніше виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 707,67 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Судом встановлено, що саме з вини відповідача, який залишив місце пригоди, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]», заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 6 707,67 грн., яку ПАТ «ВУСО» відшкодував, згідно полісом. 16.07.2018 між ПАТ СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АМ/1229479 від 20.07.2017. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За таких обставин, суд вважає, що до позивача від ПАТ «ВУСО» перейшло право вимоги до відповідача, а тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 6 707,67 грн. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката заявником надано договір про надання правової допомоги № 010 від 16.07.2018, укладений між адвокатським об'єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери» та Фізична особа - підприємець [PERSON], додаткова угода №1 до договору від 21.11.2018, довідка від 21.11.2018 №010/21/11, квитанція до прибутковий касовий ордер №010/21/11 від 21.11.2018. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тому слід стягнути з відповідача в користь позивача сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 9 157,20 грн.. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved