Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач у серпні 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з опалення та постачання гарячої води у розмірі 1 600,01 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, протягом попередніх опалювальних сезонів надавав теплову енергію за адресою: [ADDRESS], де відповідальним наймачем є [PERSON], яка з іншими членами сім’ї, що проживають за зазначеною адресою, на підставі відкритого особового рахунку № 5248, повинні були сплачувати за надані послуги щомісячно. Втім, відповідач свої зобов’язання протягом опалювального періоду щодо оплати отриманих послуг виконували неналежним чином, у зв’язку з чим її заборгованість, пред’явлена у справі до стягнення станом на 01 серпня 2014 року склала 1 600,01 грн. Представником позивача надана заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з’явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, що є підставою для заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована [INFO], а отже згідно відкритому особовому рахунку № 5-05248 є споживачем послуг з теплопостачання зазначеної квартири. Оскільки зобов’язання відповідача як користувача послуг теплопостачання в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, станом на 01 серпня 2014 року її заборгованість перед позивачем склала 1 600,01 грн. та у подальшому погашена не була, відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не спростована. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов’язку в натурі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов’язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім’ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов’язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім’ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов’язаннями, що випливають із зазначеного договору. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved