Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.07.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який в подальшому змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML- 901/057/2008, згідно з яким позичальник отримав у банку кредит у розмірі 97000,00 гривень на строк до 10.07.2023 року. Позичальник, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в пункті 1.6. з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. 09.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки № SR-ML-901/057/2008, згідно з якими поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Крім того, 09.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки № SR-ML-901/057/2008/l, згідно з якими поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. 10.12.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та банком було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Таким чином, до Фактору перейшли всі права банку щодо права вимоги до позичальника та поручителя за кредитним договором та договором поруки. В порушення умов кредитного договору позичальник не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Відповідно до положень п.1.9 кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. На підставі вищезазначеної умови кредитного договору, Фактором було проведено розрахунок суми заборгованості. Сума, належна до сплати Позичальником на користь Фактора, станом на 20.12.2011 року складається із наступних сум: заборгованість за Кредитом - 92722, 16 грн. (дев'яносто дві тисячі сімсот двадцять дві гривні, 16 копійок); заборгованість зі сплати відсотків за користування Кредитом - 29060,30 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістдесят гривень, 30 копійок); пеня, нарахована за несвоєчасне виконання умов Кредитного договору - 41574, 12 грн. (сорок одна тисяча п'ятсот сімдесят чотири гривні, 12 копійок); штраф за несвоєчасне виконання умов Кредитного договору - 75,00 грн. (сімдесят п'ять гривень). Загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 163431,58 грн. (сто шістдесят три тисячі чотириста тридцять одна гривня, 58 копійок). Розрахунок заборгованості по відсотках проведено на підставі п. 1.4 Кредитного договору, розрахунок пені та штрафу проведено на підставі п. 4.1.1 Кредитного договору. 11.01.2012 року на підставі пункту 1.9.1. Кредитного договору позичальнику Фактором вручено досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором (вих. № 900/42 від 29.12.2011 pоку). Зазначена вимога, відповідно до умов Кредитного договору, підлягала виконанню протягом 30-ти календарних днів з дня її одержання позичальником. На теперішній час зазначена досудова вимога не виконана, заборгованість не сплачена. Відповідно до пункту 3.2. Договору поруки Фактором на адресу поручителів також направлено досудові вимоги про сплату боргових зобов'язань за Кредитним договором (вих. № 900/43 від 27.12.2011 року та вих.№56391 від 03.05.2012 pоку). Вимоги, викладені у зазначеному досудових вимогах, відповідно до умов договору, підлягали виконанню протягом 3-х календарних днів. На теперішній час зазначена досудова вимога не виконана, заборгованість не сплачена. Таким чином, позичальник та поручителі своєю неправомірною бездіяльністю порушили свої зобов'язання, визначені кредитним договором та договорами поруки. Тому, на підставі вищевикладеного позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором163431,58 грн. (сто шістдесят три тисячі чотириста тридцять одна гривня, 58 копійок) та судовий збір в розмірі 1634,40 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних документів. Раніше в судових засіданнях засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше надали до суду заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності з участю їх представника [PERSON], позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності де зазначила, що позовні вимоги відносно [PERSON] та [PERSON] не визнає у повному обсязі у зв'язку з тим, що договори поруки визнані судом припиненими. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив грошове зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо законом або договором не було встановлено інший розмір процентів. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 09 липня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», що змінив назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-901/057/2008, згідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 97000,00 гривень на строк до 10 липня 2023 року, на умовах погашення відповідної частини кредиту та процентів щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (т.1 а.с.6). 10 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (т.1 а.с. 38-43). Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання зокрема за кредитним договором № ML-901/057/2008 від 09 липня 2008 року. Відповідач [PERSON] всупереч умов укладеного договору № ML-901/057/2008 зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість. З довідки розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 20 грудня 2011 року заборгованість складає: по тілу кредиту за Кредитним договором - 92722 грн. 16 коп.; по відсотках - 29060 грн. 30 коп.; нарахована пеня у розмірі 41574 грн. 12 коп., штраф - 75 грн. 00 коп.. Загальна сума заборгованості складає 163356 грн. 58 коп. (а.с.24). На підставі пункту 1.9.1. кредитного договору 11.01.2012 року позичальнику Фактором вручено досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором (вих. № 900/42 від 29.12.2011 pоку). Зазначена вимога, відповідно до умов Кредитного договору, підлягала виконанню протягом 30-ти календарних днів з дня її одержання позичальником (а.с.18). На теперішній час зазначена досудова вимога не виконана, заборгованість не сплачена. Відповідно до укладеного сторонами договору передбачено нарахування пені. Відповідно до п.4.1.1. вищевказаного Договору за порушення , прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позивальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконано зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум та згідно розрахунку її розмір становить 41574 грн. 12 коп.. 09.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки № SR-ML-901/057/2008, згідно з якими поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (а.с.14-15). 09.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки № SR-ML-901/057/2008/l, згідно з якими поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (а.с.16-17). Рішенням Сєвєродонецького міського суду по цивільній справі № 428/1620/14-ц від 28 березня 2014 року, що набрало законної сили, договір поруки № SR-901/057/2008 від 09 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» визнаний припиненим з 09 липня 2009 року, тобто з дати укладення. Рішення суду набрало чинності 08.04.2014 року. Крім того рішенням Сєвєродонецького міського суду по цивільній справі № 428/3339/14-ц від 26 травня 2014 року, що набрало законної сили, договір поруки № SR-901/057/2008/1 від 09 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» визнаний припиненим з 09 липня 2009 року. Рішення суду набрало чинності 13.06.2014 року. У зв'язку з чим відповідальність поручителів [PERSON] та [PERSON] перед кредитором ЗАТ «ОТП Банк» припинена з 09 липня 2009 року, тобто з дати укладення. Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм Цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» судам слід неухильно дотримуватись вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України про належність і допустимість доказів. Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Оскільки відповідач [PERSON] неналежним виконанням своїх зобов'язань за договором, що виразилося в неповерненні кредиту заподіяв позивачу збитки, загальна сума заборгованості по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі на користь позивача. Щодо неспівпадіння загального розміру заборгованості зазначеного в позові з наданим розрахунком, суд зазначає, що п.4.1.2 договору передбачено сплату відповідачем штрафу в розмірі 0,01% від суми прострочених зобов'язань, але не менше 25,00 грн. Як зазначено позивачем в позові розмір штрафу склав 75,00 грн. Таким чином, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а представник відповідачів як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 1634 грн. 40 коп..

Outcome: partial