Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що 02 липня 2017 року о 19 годині 50 хвилин відповідач, перебуваючи у дачному кооперативі «Горняк» по вулиці Полтавській, керував в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ЗАЗ - DAEWOO, державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху і не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на огородження будинку 35 по вулиці Полтавській, чим порушив правила дорожнього руху. Постановою суду від 01.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та у виникненні дорожньо-транспортної пригоди 02.07.2017 року на території вищезазначеного дачного кооперативу, накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк в один рік. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем було здійснено наїзд на автомобілем на огорожу з воротами, за місцем знаходження дачної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Такими діями [PERSON] позивачеві було завдано матеріальну шкоду у розмірі 1534,52 гривен, що підтверджується звітом незалежної оцінки відшкодування матеріальної шкоди, що завдана внаслідок наїзду автомобілем а огорожу з воротами, та витрати фактично понесені позивачем на придбання будівельного матеріалу. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 1534,52 гривень, 1250,00 гривень - витрати на незалежну оцінку матеріальної шкоди, 600,00 гривень - витрат на правову допомогу адвоката та 640,00 гривень - витрати зі сплати судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Постановами Вугледарського міського суду Донецької області від 01 вересня 2017 року [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з зазначених постанов [PERSON] 02.07.2017 року о 19 годині 50 хвилин в дачному кооперативі «Горняк» о вулиці Полтавська, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем ЗАЗ- DAEWOO, державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху і не впорався з керуванням та в результаті чого скоїв наїзд на огородження будинку [ADDRESS]. Відповідач свою просиву в чиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав (а.с. 6, 7). Згідно листа Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 28.09.2017 року позивача повідомлено, що за результатом перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.07.2017 року у дачному кооперативі «Гірняк» було складено висновок, відповідно до якого в діях водія автотранспортного засобу ДЕО Ланос державний номер [NUMBER] [PERSON] встановлено наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 130 КУпАП і складено відносно останнього протоколи про адміністративні правопорушення (а.с. 8). Відповідно до звіту щодо оцінки відшкодування матеріальної шкоди (майнового збитку), завданої внаслідок наїзду автомобілем на огорожу з воротами, що розташовані за адресою: Донецька область, село Микільське, дачного кооперативу «Горняк», вулиця Полтавська, будинок 35, загальна сума відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок наїзду автомобілем на огорожу з воротами, розташованими за вищезазначеною адресою, станом на 07.08.2017 року може становити 1307,50 гривень (а.с. 9-24). Як вбачається з копії товарного чеку №35705 від 12.09.2017 року, виданого ФОП [PERSON] Магазин «[INFO]», позивач придбав будівельні матеріали, зокрема, ґрунт «Лакор», емаль, електродроти, пісок, цемент та інше, на загальну суму 414,00 гривень (а.с. 25). Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В статті 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно п. 4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанови №4 від 01.03.2013 року) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з п. 5 Постанови №4 від 01.03.2013 року цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що майнова шкода позивачу спричинена саме протиправними діями відповідача, оскільки вина останнього була встановлена постановами Вугледарського міського суду Донецької області від 01 вересня 2017 року. Окрім того, встановлено, що допущенні [PERSON] порушення вимог правил дорожнього руху та створення дорожньо-транспортної пригоди, перебувають у прямому причинному зв'язку зі наїздом на огородження будинку [ADDRESS] та спричиненими цими діями шкоди майну позивача. Більше того, вартість спричинених позивачеві збитків та сума витрат понесених останнім на усунення недоліків майна, які виникли внаслідок протиправних дій відповідача підтверджується наданими до суду звітом щодо оцінки відшкодування матеріальної шкоди (майнового збитку), завданої внаслідок наїзду автомобілем на огорожу з воротами та копії товарного чеку №35705 від 12.09.2017 року. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1534,52 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на проведення незалежної оцінки матеріальної шкоди, на правову допомогу та судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов'язані з проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, - на відповідача. Як вбачається з наданих до суду квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 11 грудня 2017 року та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу (обсяг виконаних робіт адвокатом), передбаченого у заяві позивача про усунення недоліків, [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 600,00 гривень, які у відповідності до ст. 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, відповідно до квитанції прибуткового касового ордера без номеру від 07.08.2017 року, виданого ТОВ «ІЦ «ЕКСКОН», позивачем були понесені судові витрати на незалежну оцінку матеріальної шкоди (майнові збитки), що завдана внаслідок наїзду автомобілем на огорожу з воротами, та виїзні розходи, які становлять 1250,00 гривень, а тому у відповідності до ст. ст. 139, 141 ЦПК України, зазначені витрати в повному обсязі підлягають стягнення з відповідача на користь [PERSON] Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, яка була задоволена судом в повному обсязі та за яку позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.915717880.1 від 14.12.2017 року, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved