Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20 листопада 2013 року в розмірі 27799,53 грн., а також судовий збір в розмірі 1218 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно умов договору факторингу №б/н від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2006797285 від 20.11.2013, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачки за кредитним договором №2006797285 від 20.11.2013. Згідно договору про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20.11.2013, укладеного між відповідачкою та ПАТ «ОТП Банк», банк надав відповідачці [PERSON] кредит в сумі 25000 грн. зі строком повернення до 20.11.2016 року. В свою чергу позичальник [PERSON] зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору (п. 1.2.1 кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 20 листопада 2016 року. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, однак він порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 кредитного договору. Станом на 28 вересня 2015 року у відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20 листопада 2013 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 27799,53 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 21525,99 грн., суми відсотків за користування кредитом - 1,29 грн., суми комісії - 6272,25 грн. Позивачем було направлено відповідачці вимогу №200237625 від 05.01.2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вказана вимога відповідачкою не виконана. В зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила письмово. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 09.01.2016 р. та 22.01.2016 р., про причини неявки суду не повідомила, тому суд, враховуючи думку представника позивача, викладену в письмовій формі, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачки, провівши заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно умов договору факторингу №б/н від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк», у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2006797285 від 20.11.2013, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20 листопада 2013 року. Згідно договору про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20.11.2013, укладеного між відповідачкою [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», банк надав відповідачці [PERSON] кредит в сумі 25000 грн. зі строком повернення до 20.11.2016 року. В свою чергу позичальник [PERSON] зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору (п. 1.2.1 кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 20 листопада 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів (п.1.4.2 кредитного договору). Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Як вбачається із змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, однак він порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2, 1.4.4 кредитного договору. Станом на 28 вересня 2015 року у відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20 листопада 2013 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 27799,53 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 21525,99 грн., суми відсотків за користування кредитом - 1,29 грн., суми комісії - 6272,25 грн. В зв'язку з тим, що відповідачкою не було дотримано умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. 21 січня 2015 року відповідачці було відправлено рекомендованим листом з описом вкладення вимогу №200237625 від 05.01.2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога підлягала виконанню протягом 10 календарних днів з дати одержання позичальником, однак вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до п. 1.5.4 кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була направлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням позичальника. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що відповідачка не виконувала договірні зобов'язання належним чином та у встановлений законом і договором строк, в результаті порушення відповідачкою [PERSON] договірних зобов'язань утворилася заборгованість за договором №2006797285 від 20 листопада 2013 року, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань, тому виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2006797285 від 20 листопада 2013 року в розмірі 27799,53 грн., з яких: 21525,99 грн. заборгованості за кредитом, 1,29 грн. сума відсотків за користування кредитом, 6272,25 грн. сума комісії, та судовий збір в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 512, 526, 599, 610, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved