Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позиція сторін у справі. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на утримання сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання - 30 червня 2021 року, та доньки, яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання - 01 липня 2024 року, аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01 жовтня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільні діти сторін навчаються у ВНЗ за стаціонарною формою навчання. Відповідач працює у Державній прикордонній службі України і має змогу утримувати дітей, проте не робить цього. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її представник подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти вирішення справи за його відсутності та в заочному порядку. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Процесуальні дії. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, до закінчення ним навчання - 01 червня 2018 року, та доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01 січня 2018 року, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вказаним рішенням суду встановлено, що 14 березня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 14 березня 1997 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Шлюб між сторонами розірвано, про що 16 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 529. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2006 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від доходів [PERSON] щомісячно, починаючи з 29.09.2006 р. і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття. Згідно з довідкою № 54/115 (а.с. 16) [PERSON] є студентом IV-го курсу ОС «бакалавр» денного відділення факультету мехатроніки та комп`ютерних технологій Київського національного університету технологій та дизайну. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Згідно з довідкою від 25 вересня 2020 року № 78 (а.с. 17) [PERSON] дійсно є студенткою 1 року навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія»; денна форма навчання, 4 рівень акредитації, контракт; термін навчання з 15 вересня 2020 року до 01 липня 2024 року. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. За приписами частини третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини третьої ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Частиною першою ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки діти відповідача навчаються у ВНЗ на денній формі навчання на контракті, а останнім не спростовано можливості надання матеріальної допомоги у визначеному позивачем розмірі аліментів, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved