Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніснек Продакшн» ( далі ТОВ «Юніснек Продакшн») , звернувся 22.02.2016 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №3 від 16.04.2014 року, сума якої складає 195061,75 грн та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач працював в ТОВ «Юніснек Продакшн») з 22.05.2013 року по 30.04.2014 року. Між сторонами 16.04.2014 року укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) № 3 , відповідно до якого відповідачу передано грошові кошти в сумі 211 810,00грн. строком на 5 років з моменту видачі грошових коштів.Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на день звернення до суду виникла заборгованість у розмірі 195061,75 гривень. Представник позивача [PERSON] ( довіреність від 09.10.2015 року. дійсна до 31.12.2016 року) у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити , не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою: м.Кривий Ріг, вул.Костенко, 25-39 (за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 02.03.2016 р.), заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийнятий на роботу в ТОВ «Юніснек Продакшн» згідно наказу №154-к від 22.05.2013 року торгівельним представником ( а.с.10); звільнений за угодою сторін 30.04.2014 року відповідно до наказу №191-к (а.с.9). Між сторонами 16.04.2014 року укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) № 3 (надалі - Договір), відповідно до якого відповідачу передано грошові кошти в сумі 211810,00грн. , що підтверджується платіжним дорученням №5855 від 17.04.2014 року (а.с.8). Згідно з п.3.1. Договору строк надання позики (поворотної фінансової допомоги) позичальнику складає 5 років з моменту видачі грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 4.2 Договору у випадку порушення строку, зазначеного в п. 4.1. цього Договору, позикодавець має право вимагати негайного повернення всієї суми позики. Пунктом 4.1. Договору передбачено обов'язок позичальника щомісячно, не пізніше 27 числа кожного місяця, вносити на розрахунковий рахунок або в касу позикодавця суму в розмірі 3500,00 грн. до повного погашення суми позики в межах строку, встановленого в п.3.1. Договору. Відповідачем за Договором здійснювалися оплати в квітні, липні, серпні 2014 року наступним чином:перший місяць (по 27 квітня 2014 року) - заява від 16.04.2014 року про утримання компенсації за невикористану відпустку в рахунок погашення по Договору позики №3 від 16.04.2014 року, не сплачено позику;другий місяць (по 27 травня 2014 року) - утримання 12748,25 при звільненні 30.04.2014 року;третій місяць (по 27 червня 2014 року) - 2000,00 грн. сплачено 24.06.2014 року; четвертий місяць - по 27 липня 2014 - не сплачено позику;п'ятий місяць (по 27 серпня 2014 року) -2000,00 грн. сплачено 01.08.2014 року,що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22). Отже, в червні 2014 року було сплачено лише 2000,00 грн. замість 3500,00 грн., встановлених Договором , тому з 28 червня 2014 року почалося прострочення виконання Договору. Відповідачем вимогу Договору виконано не в повному обсязі, у звязку з чим заборгованість станом на 19.05.2016 року складає 195061,75 грн, що вбачається з довідки ТОВ «Юніснек Продакшн» №19 від 19.05.2016 року ( а.с.32). У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором 31.07.2014 року позивач направив відповідачу рекомендованого листа за №933 про необхідність термінового погашення суми заборгованості за Договором позики від 16.04.2014 №3 ( а.с.12,13). Однак, станом на день розгляду справи заборгованість має місце, тому, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не зявився, що свідчить про байдуже ставлення до виконання зобовязання за договором, тому з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 195061,75 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 2925,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved