Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», якою просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни №32965 від 18.03.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», заборгованість в розмірі 29 900,00 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 23.06.2021 року відкрито провадження по справі з призначенням до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 14.00 годину 04.08.2021 року, яке в подальшому відкладено до 10.00 години 14.09.2021 року. Ухвалою від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годину 26.10.2021 року. В судове засідання 26.10.2021 року сторони не з`явилися: - від сторони позивача в матеріалах справи мається клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на задоволення позовних вимог наполягали; - представник ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» Дешко О.В. в судове засідання 26.10.2021 року не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В підготовчому засіданні 04.08.2021 року він висловив свою позицію щодо позову, а саме просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Так, відповідач, користуючись правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.07.2018 року у справі № 754/9711/14-ц, наголошує на тій обставині, що предмет спору в даній справі полягає повному та всебічному встановленню обставин справи, шляхом «отримання відповідей на два питання»: -чи було дотримано нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису в частині надання документів, що підтверджують безспірність заборгованості; -чи наявні правовідносини між сторонами, що сталі підставою звернення до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Крім того, відповідач, вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено правомірно, оскільки згідно відомостей, опублікованих на сайті Верховної Ради України є редакція постанови №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 01.11.2017 року, в яку внесено пункти 1 та 2 без жодних зазначень щодо їх нечинності та/або незаконності, про що зазначає позивач, посилаючись на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Щодо наявності кредитних правовідносин між сторонами відповідач вказав на обставини укладення договору № 1789848 від 10.11.2018 року, його умови, та причини виникнення заборгованості у позивача. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали даної справи, приймаючи до уваги позиції сторін, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для задоволення даного позову з огляду на наступне. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис № 32965 від 18.03.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», заборгованість в розмірі 29 900,00 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 1789848 від 10.11.2018 року укладеним із ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП». Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.01.2019 року по 03.03.2021 року. Сума заборгованості за кредитним договором складає 29 900,00 грн. (а.с. 9). Вищевказаний виконавчий напис нотаріуса перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича (а.с. 11). Наявність кредитних правовідносин між [PERSON] та ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» підтверджено заявкою №1789848 (а.с. 10). Стороною відповідача до матеріалів справи на підтвердження наявності у сторін договірних кредитних правовідносин долучено пропозицію (оферту) укладення договору про надання кредиту (а.с. 36-46), роздруківку онлайн сервісу перевірки кваліфікованого електронного підпису (КЕП) (а.с. 46), інформацію про підписання договору (а.с. 47) та схвалення заявки (а.с. 48), реєстр дій сторін в інформаційно-телекомунікаційній системі credit365.ua з укладення договору (а.с. 48), витяг з реєстру надісланих смс повідомлень клієнту (а.с. 49-50), повний кредитний звіт (а.с. 51), виписку з рахунку по кредитному договору № 1789848 від 10.11.2018 року (а.с. 52-53), реєстр платежів клієнта станом на 03.03.2021 року (а.с. 53). При цьому наявність кредитних правовідносин стороною позивача не заперечується. Згідно долученої відповідачем копії претензії, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» 03.03.2021 року за вих..№ 25770045660/ВМ (а.с. 54) направляло позивачу рекомендованою кореспонденцією (а.с. 54-56) листа з вимогою виконання зобов`язань з погашення заборгованості за Договором № 1789848 від 10.11.2018 року в сумі 29900 гривень. Але при цьому рекомендоване повідомлення про вручення вказаного відправлення адресату до матеріалів справи не долучено. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідачем не заперечується той факт, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в Постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17 та Постанова ВП ВС від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь позивача [PERSON] понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп..

Outcome: approved