Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Уточнивши позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у розмірі 6405, 65 гривень та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ПАТ «Одеська ТЕЦ» надала житлово-комунальні послуги відповідачам, проте відповідачі ухиляються від оплати. Таким чином, виникла заборгованість у розмірі 6405,65 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідачі надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали. Просили розгляд справи провести у їхню відсутність. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до довідки № 186 від 22.09.2014 року, відповідачі - [PERSON], [PERSON], зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Особовий рахунок відкритий на [PERSON]. ПАТ «Одеська ТЕЦ» є балансоутримувачем будинку, розташованого за зазначеною адресою. ПАТ «Одеська ТЕЦ» надає житлові-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються, від них не відмовлялися, претензій щодо їх якості не надходило. Таким чином, станом на 01.10.2014 року виникла заборгованість відповідачів перед позивачем у сумі 6405,65 гривень. Відповідно до ст.. 67 Житлового кодексу України та ст.. 7 «Правил користування приміщеннями жилих будинків та при домових територій» плата за комунальні послуги вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Ст.67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги), береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і зазначених вище норм Житлового кодексу України власник квартир та повнолітні особи, які проживають в ній, зобов'язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься щомісячно. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків», затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №572 від 08.10.1992року, встановлено, що власник квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку по договору. Якщо договір не був укладений, власник повинен сплачувати спожиті комунальні послуги, згідно чинного законодавства. Ці платежі вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором чи законом не встановлено інші строки. Оскільки позивачем надавалися послуги відповідачам, тому є усі підстави для стягнення з них заборгованості за фактично надані позивачем та отримані відповідачами послуги. Приймаючи до уваги даний розрахунок, судом також враховується, що стороною відповідачів не заперечувалося надання послуг в загалі, не пред'являлися претензії щодо якості надання цих послуг. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами було здійсненні часткові сплати по заборгованості та вони не заперечують стосовно заявлених вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Також згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів надати реєстраційний номер облікової картки відповідачів [PERSON], [PERSON] не є можливим, у зв'язку з неможливість однозначно ідентифікувати особу.

Outcome: approved