Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач, ТОВ „ОТП Факторинг Україна, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив наступне. 26.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2005971401, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 20 641,60 грн., строком до 26.09.2015 року. Відповідач, [PERSON], не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим, станом на 16.11.2016 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 26\~957,02 грн. Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ „ОТП Банк і ТОВ „ОТП Факторинг Україна, позивач отримав право грошово вимоги до відповідача за укладеними з ПАТ „ОТП Банк кредитними договорами. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 26\~957,02 грн., а також судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. 26.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем, [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005971401, відповідно до умов якого банк надав відповідачу, [PERSON], кредитні кошти в розмірі 20\~641,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, строком до 26.09.2015 року. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначений у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням по поточний рахунок. Нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в Графіку Платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач, [PERSON], не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, не погашала кредит та відсотки за користування кредитом, у звязку з чим, станом на 16.11.2016 року, заборгованість відповідачастановить 26\~957,02 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19781,82 грн. грн., заборгованості по відсотках в розмірі 2,28 грн., заборгованості з комісії у розмірі 7172,92 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). 22.12.2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу №22/12//1-1, згідно якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ „ОТП Банк і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Згідно додатку №1 до договору факторингу до позивача, ТОВ „ОТП Факторинг Україна перейшло право грошової вимоги до відповідача, [PERSON] за кредитним договором №2005971401 від 26.09.2013 року, укладеними між ПАТ „ОТП Банк і [PERSON] Відповідачу, [PERSON], позивачем направлялась вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем в добровільному порядку виконана не була. При вищевикладеному, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача, [PERSON], на коритьТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 26957,02 грн. Згідно платіжного доручення №5213 від 17.11.2016р. позивачем при зверненні з позовом до суду були понесені судові витрати, а саме сплачено на користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 330 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved