Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 16042,44 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами у справі договору № DNH4KP34780198 від 04.10.2006 року, який складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 1235 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.10.2007 року; однак, зобов'язань за договором позивач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 20.03.2014 року утворилась заборгованість в сумі 19434,22 грн., яка складається із заборгованості по кредиту, процентах за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; проте, на стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP34780198 від 04.10.2006 року Овруцьким районним судом Житомирської області 19.03.2008 року був виданий судовий наказ № 2-н-8/09 на суму 4631,90 грн.; відтак, залишок заборгованості становить суму позову 16042,44 грн.; відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК та умов договору наслідками порушення боржником кредитних зобов'язань щодо повернення кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій. Представник позивача Кармазін Г.Д, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, однак, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № DNH4KP34780198 від 04.10.2006 року, який складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», що підтверджується зокрема підписом відповідача на Заяві. Відповідно до цього договору відповідач 04.10.2006 року отримав у позивача кредит в розмірі 1235 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць строком на 12 місців, тобто 25,08% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.10.2007 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щоміясчний платіж) в сумі 117,64 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (розділ Заяви позичальника № DNH4KP34780198 «Банківські послуги»). Згідно з пп.3.2.2 та пп.3.2.3 п.3.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 Умов та Тарифів, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно з п.5.1 при порушенні позичальником будь-яких зобов'язань, передбачених Заявою та пп.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як стверджує позивач в позовній заяві та вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку суми заборгованості, відповідач зобов'язань за договором щодо погашення кредиту, сплати процентів належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 20.03.2014р. існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 19434,22 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості, яка складається з наступного: 1235 грн. - заборгованість за кредитом; 6351,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 11847,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також нарахованих, відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 740,12 грн. - штраф (процентна складова). Судовим наказом Овруцького районного суду Житомирської області від 19.03.2008 року у справі № 2-н-8/09 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 4631,90 грн. заборговаості за кредитним договором № DNH4KP34780198 від 04.10.2006 року. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача різницю заборгованості, яка складає суму позову 16042,44 грн. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, відсотків, комісії та штрафу, як і в сумі позову загалом, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані. Заяв про застосування позовної давності або зменшення розміру неустойки до суду не надходило, а відтак, у суду відсутні правові підстави для застосування норм ст.ст.257, 258, 266, 267 та ч.3 ст.551, ч.2 ст.616 ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн. та оплати публікації оголошення в пресі в сумі 480 грн. підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved