Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач та його представники просять суд визнати недійсним шлюб, зареєстрований 16 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та просять суд скасувати актовий запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вказаний шлюб був зареєстрований без вільної згоди [PERSON], який страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними. При цьому посилаються на те, що з весни 2011 року [PERSON] дуже хворів, знаходився на лікуванні в різних медичних установах, йому було проведено курси хіміотерапії, які не дали позитивного результату, було поставлено діагноз злоякісне захворювання всіх внутрішніх органів, хребта, головного мозку. Останній раз він знаходився на лікуванні з 27.07.2011 року по 16.08.2011 року і був виписаний з лікарні у вкрай важкому стані. Пересуватися самостійно він вже не міг, вивозили його із лікарні на візочку. 23 серпня 2011 року він помер. Посилаються на те, що з кінця липня 2011 року [PERSON] перестав сам вставати з ліжка, всі органи у нього були вражені раком. На час реєстрації шлюбу 16.08.2011 року [PERSON] знаходився в памперсі, не міг нічого тримати в руках, весь час перебував під крапельницею і мав сильну інтоксикацію організму, не міг сидіти, був повністю недієздатним. Починаючи з 01.08.2011 року він не розумів, що відбувається. Таким чином, вважають, що в силу його тяжкої хвороби у нього був тяжкий психічний розлад і він не розумів, що відбувається, що свідчить про відсутність його вільної згоди на реєстрацію шлюбу. Представник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, покладається на рішення суду (а.с.61). В судовому засіданні пояснила, що 16.08.2011 року до неї звернулася [PERSON] з приводу реєстрації шлюбу. [PERSON] сидів в автомобілі, не виходив із автомобіля, так як погано себе почував, надав свою згоду на розпис з [PERSON], після чого [PERSON] прийняла заяву, підготувала актовий запис і потім знову спустилася до нього. [PERSON] був блідий, він поставив свій підпис, після чого [PERSON] поставила штампи в їх паспорти. Відповідачка [PERSON] та її представник проти позову заперечують посилаючись на те, що [PERSON] був адекватним до часу його смерті, з 2009 року мешкав разом із [PERSON] Коли [PERSON] зрозумів, що він скоро помре, він і вирішив зареєструвати шлюб. Ініціатором реєстрації шлюбу був саме [PERSON] 16.08.2011 року його виписали із лікарні і вони поїхали реєструвати шлюб. Документи для реєстрації підготувала [PERSON] Ці документи були підписані, після чого вони разом поїхали додому. Знаходячись дома, 23.08.2011 року [PERSON] помер. Таким чином, вважають, що була вільна згода [PERSON] і [PERSON] на реєстрацію шлюбу. Судом встановлено, що 16 серпня 2011 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON], про що було складено актовий запис № 279 (т.1 а.с.7,62). Реєстрація шлюбу була проведена на підставі відповідної заяви про державну реєстрацію, яка була зареєстрована 13.08.2011 року (т.1 а.с.63), яка особисто [PERSON] не складалася. На цій заяві маються записи про те, що державна реєстрація шлюбу призначена на 14.09.2011 року на 11 годин. 13.08.2011 року від імені [PERSON] було сплачено держмито за реєстрацію шлюбу (т.1 а.с.64). До органу реєстрації шлюбу була надана довідка (т.1 а.с.65), в якій не зазначено імя і по батькові особи, щодо кого вона видана, відсутня дата її видачі, не зазначено про стан здоровя особи, щодо якої вона видана. Як видно із показань свідка [PERSON], ця довідка була написана нею, але підпис стоїть не її і вона не може пояснити станом на який день ця довідка написана. Враховуючи викладені вище обставини, а також пояснення представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану про те, що [PERSON] погано себе почував, був блідий, не виходив із автомобіля, виникають сумніви в достовірності і правдивості показань відповідачки та представника відповідача про те, що реєстрація шлюбу була проведена у встановленому законом порядку за вільної згоди чоловіка та жінки. 23.08.2011 року [PERSON] помер (т.1 а.с.6). Розглядаючи дану цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, а саме на підставі ч.1 ст.40 Сімейного кодексу України, суд враховує наступне. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Відповідно до акту судово-медичного дослідження №1551-С/11 (т.1 а.с.56-58), при дослідженні трупа [PERSON] було встановлено патологію зі сторони системи кровотворення в вигляді мієломи, що підтверджується даними з макроскопічними проявами враження головного мозку, легенів, печінки, хребта. Згідно до висновку комісійної судової медичної експертизи №370-КЕ/2014/пп (т.1 а.с.123-184), при проведенні якої експертами була досліджена вся медична документація щодо лікування [PERSON], було встановлено, що [PERSON] з 17.05.2011 року по 30.05.2011 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 з діагнозом множинна мієлома ІІ В ст., дифузно-вогнищева форма, з ураженням хребта, мієломна нефропатія, сечокамяний діатез. В подальшому [PERSON] з 16.06.2011 року по 05.07.2011 року знаходився на лікуванні в ДУ «Інститут медичної радіології ім.. [PERSON], де зазначений вище діагноз було підтверджено. Після цього, з 05.07.2011 року по 22.07.2011 року [PERSON] перебував на лікуванні в гематологічному відділенні Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 25 з тим же діагнозом. В подальшому з 27.07.2011 року по 16.08.2011 року [PERSON] знову перебував на лікуванні в зазначеній вище лікарні № 25 з діагнозом - множинна мієлома ІІ В ст., дифузно-вогнищева форма, з ураженням хребта, мієломна нефропатія, двостороннє ураження легень, правого купола діафрагми, двобічний гідроторакс, ураження печінки, вторинна внутрішньочеревна, заочеревинна і тазова лімфаденопатія. Враховуючи данні, що отримані при компютерній томографії, кахексію, що прогресувала, відсутність результату від терапії, подальше проведення курсів хіміотерапії виявилось недоцільним і 16.08.2011 року хворий [PERSON] в тяжкому стані був виписаний зі стаціонару під нагляд дільничних лікарів. Перебіг злоякісного захворювання, що мало місце у [PERSON], був вкрай важким, з негативною динамікою. Причиною смерті [PERSON] слід вважати загальну інтоксикацію організму ендогенного походження, обумовлену множинною мієломою (мієломною хворобою). При судово-медичному дослідженні трупа [PERSON] були встановлені макроморфологічні ознаки органічного ураження головного мозку у вигляді наявності множинних вогнищ желеподібної консистенції, білувато сірого кольору. Наявність такого органічного ураження головного мозку у [PERSON] негативно вплинула на рівень його памяті, а також функцію зору та мови, тобто у нього знизилася пам'ять, погіршився зір і виникли труднощі у вимові слів при розмові, у тому числі і станом на 16.08.2011 року. У [PERSON] станом на 16.08.2011 року мав місце інтоксикаційний синдром (інтоксикація організму). При інтоксикаційному синдромі, обумовленому злоякісним захворюванням, особливо у хворих, які пройшли курс поліхіміотерапії та знаходяться у тяжкому стані, можуть спостерігатися слабість, лихоманка, нездужання, а також різні фонові розлади з боку психо - емоційної сфери: пригнічення свідомості до сопору або ступору, астенія, байдужість, субдепресивний настрій, апатія, сутінкове потьмарення свідомості, іноді марення та ін. Таким чином, експертна комісія вважає, що [PERSON] станом на 16.08.2011 року не міг у повному обсязі оцінювати свої дії та надавати будь який фізичний або психологічний опір. Вказаний висновок комісійної судової медичної експертизи №370-КЕ/2014/пп, відповідає наявній медичній документації [PERSON], складений і підписаний компетентними особами, серед яких є і лікар невропатолог, лікар хірург, лікар психіатр, лікар ортопед травматолог, лікар клінічний фармаколог і т.д., тобто різними фахівцями в галузі медицини, які попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Даний висновок експертизи є повним, ясним, і не викликає сумнівів у його правильності. При цьому суд враховує, що жоден із експертів, що входили до складу комісійної експертизи, не надали окремого висновку відповідно до ч.2 ст.148 ЦПК України, що свідчить про відсутність розбіжностей між експертами. Посилання представника відповідачки [PERSON] на те, що вказаний висновок комісійної експертизи суперечить висновку комісійної судової медичної експертизи №204-КЕ/2013/пп ( т.1 а.с.104-105) щодо [PERSON], не заслуговують на увагу, так як відповідно до висновку комісійної судової медичної експертизи №204-КЕ/2013/пп, експертна комісія не виключає, що [PERSON] станом на 16.08.2011 року не міг у повному обсязі оцінювати свої дії та надавати будь-який фізичний або психологічний опір. Таким чином, попередня комісійна експертиза не виключала те, що [PERSON] станом на 16.08.2011 року не міг у повному обсязі оцінювати свої дії та надавати будь який фізичний або психологічний опір. Посилання представника відповідачки [PERSON] на те, що вказаний висновок комісійної експертизи №370-КЕ/2014/пп суперечить акту № 181 посмертної судової психіатричної експертизи [PERSON] (т.1 а.с.106-109), суд не бере до уваги, так як при проведені психіатричної експертизи експерти виходили з того, що [PERSON] не був на обліку у психоневрологічному диспансері, за час лікування консультований психіатром не був, в його виписках із історії хвороби психічних розладів не описувалося. Експерти посилались на показання учасників судового розгляду і допитаних в суді свідків. Допитаний в суді експерт [PERSON] пояснив, що при проведенні комісійної експертизи, у відмінності від психіатричної експертизи, експерти враховували всі медичні данні і данні розтину трупу, де було видно метастази головного мозку. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що на момент виписки [PERSON] був тяжко хворим, мав метастази в головному мозку, і його головний мозок не міг давати волевиявлення, адекватно оцінювати дійсність. Історія хвороби [PERSON] велась не в повному обсязі. При таких захворюваннях, які були у [PERSON], особа не може розмовляти і ковтати. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що з урахуванням стану тяжко хворого [PERSON] станом на 16.08.2011 року, останній міг знаходитися в стані сопору або ступору. Також зазначив, що стверджує про те, що 16.08.2011 року [PERSON] не міг сидіти, так як хребетний стовп не міг його утримувати. При виписці [PERSON], з урахуванням його тяжкого стану було зазначено, що подальше його лікування не доцільно. Обєктивним судово-медичним даним, зазначеним у висновку комісійної судової медичної експертизи №370-КЕ/2014/пп, відповідають показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила, що в липні-серпні 2011 року вона працювала медсестрою в 25-й лікарні і доглядала за [PERSON], у якого була сильна інтоксикація організму. Санітарка міняла [PERSON] памперси, перевертали його лише вдвох, так як міг бути перелом кісток. [PERSON] не пив і не їв, а харчувався лише через крапельницю. 16.08.2011 року у відділі була надзвичайна подія, так як з відділення пропав [PERSON] З цього приводу вона, як медсестра, писала пояснення. На цей час [PERSON] був в тяжкому стані, не міг переміщуватися. Посадити його було неможливо, так як у нього відразу б поламався хребет. Він не міг ковтати воду, а тому вона обробляла йому порожнину рота. [PERSON] був без свідомості, не міг розмовляти і навіть не стогнав. Він був прикутим і не ворушився. Свідок [PERSON] пояснив, що навідував [PERSON] приблизно 14.08.2011 року і бачив, що [PERSON] лежав з закритими очами, від нього був поганий запах, він постійно стогнав і лежав як труп. Свідок [PERSON] пояснила, що бачила [PERSON] останній раз 16.08.2011 року. Він був без свідомості, ніяк не реагував на її звернення, лежав під крапельницею. Свідок [PERSON] пояснила, що відвідувала [PERSON] в лікарні приблизно 11-13 серпня 2011 року і бачила, що він був у жахливому стані, не розумів її, від нього був жахливий запах, він сильно похудів і був нерухомий. був без свідомості. Таким чином, показаннями вказаних вище свідків, що відповідають обєктивним судово-медичним даним, підтверджуються обставини того, що [PERSON] страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними. В обґрунтування своїх заперечень проти позову [PERSON] та її представник посилаються також на показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на їх думку підтверджують обставини того, що [PERSON] міг адекватно оцінювати обстановку і уклав шлюб свідомо. Так, свідок [PERSON] пояснив, що останній раз бачив [PERSON] приблизно за місяць до смерті, коли [PERSON] ще вставав з ліжка. Свідок [PERSON] пояснила, що працювала в гематологічному відділенні Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 25 до 18.07.2011 року і на той час стан [PERSON] був середньої тяжкості. Показання цих свідків ніяким чином не спростовують пояснення представників позивача щодо відсутності вільної згоди [PERSON] на укладання шлюбу внаслідок його тяжкого хворобливого стану, так як вони бачили його задовго до реєстрації шлюбу. Показання свідків [PERSON] (щодо того, що за два дня до смерті [PERSON] спілкувався з ним і переміщувався), [PERSON] (щодо того, що 16.08.2011 року на реєстрації шлюбу в відділі реєстрації [PERSON] особисто відповідав на запитання, сам ставив підписи, виходив із автомобіля), [PERSON] (щодо того, що під час виписки 16.08.2011 року [PERSON] був у свідомості, під час реєстрації шлюбу сидів у автомобілі, давав свою згоду на укладення шлюбу і розписувався, за день до смерті спілкувався), [PERSON] (щодо того, що на час виписки [PERSON] був адекватним, міг сидіти), суперечать вказаним вище обєктивним судово-медичним даним, зазначеним у висновку комісійної судової медичної експертизи №370-КЕ/2014/пп. При цьому суд також враховує, що свідок [PERSON] знаходиться в дружніх стосунках з [PERSON], свідок [PERSON] працює разом із [PERSON], свідок [PERSON] знаходиться з [PERSON] в особливих стосунках, а тому ці свідки є зацікавленими в розгляді справи на користь відповідачки. Свідок [PERSON], яка є відповідачкою по справі, також є заінтересованою в розгляді справи на її користь, що обумовлює відповідне відношення до її показань як свідка. На підставі вищевикладеного, наданих суду доказів, суд прийшов до висновку про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 16.08.2011 року було зареєстровано без вільної згоди [PERSON], який в момент реєстрації шлюбу страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними, В звязку з цим, у відповідності до ч.1 ст.40 Сімейного кодексу України, суд позовні вимоги задовольняє і визнає недійсним шлюб, зареєстрований 16 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №279 та скасовує зазначений актовий запис про шлюб.

Outcome: approved