Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» в особі представника за довіреністю Малої В.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 24\~709,73 доларів США та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] (далі позичальником) укладено кредитний договір № 2233/954, згідно якого банк у відповідності до п. 1.1 кредитного договору зобов`язався надати відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 35\~000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,6 % річних. Строк повернення кредитних коштів по 20 квітня 2028 року. Банк свої зобов`язання виконав, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача, а [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, у зв`язку з чим станом на 05 листопада 2019 року утворилася заборгованість за кредитом на суму 21\~944,46 доларів США, а також нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 травня 2014 року по 30 квітня 2015 року в сумі 2\~765,27 доларів США. Крім того, в якості забезпечення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором укладено наступні договори поруки: договір поруки № 600/1 від 21 квітня 2008 року, укладений між банком та [PERSON] ; договір поруки № 600/2 від 21 квітня 2008 року, укладений між банком та [PERSON] , за умовами яких відповідачі зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну з [PERSON] відповідальність перед позивачем за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 24\~709,73 доларів США. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито загальне позовне провадження, у зв`язку з чим призначено підготовче засідання на 16 годину 30 хвилин 13 січня 2020 року та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 13 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 00 хвилин 10 лютого 2020 року. До судового засіданні представник позивача [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, а також в порядку ч. 9 ст. 128 ЦПК України засобами телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, у позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином: у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, а також відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку до судового засідання, не з`явилися за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про судове засідання, але причин неявки суду не повідомили, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] (далі позичальником) укладено кредитний договір № 2233/954, згідно п. 1.1 якого банк на умовах цього договору надає позичальнику на строк з 21 квітня 2008 року по 20 квітня 2028 року або по день, визначений в п. 3.3.11 цього договору, кредит в сумі 35 000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування до 20 квітня 2028 року в розмірі 12,6% річних (а.с. 19-21). З умовами надання кредиту позичальник погодився, про що підписався в договорі, отримавши його примірник. Згідно п. 1.4 кредитного договору кредит надається на придбання нерухомості двокімнатної квартири, житловою площею 22,4 кв.м, загальною площею 39,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору кредитні кошти надаються банком позичальнику шляхом перерахування з позичкового рахунку № [NUMBER] на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у Донецькій філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 335984. Факт виконання банком своїх зобов`язань та отримання позичальником кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 21 квітня 2008 року по 05 листопада 2019 року, згідно якої позичальник отримав від банку кредитні кошти в розмірі 35\~000 доларів США (а.с. 8-18). Пунктом 3.3.3 кредитного договору передбачено, що погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № [NUMBER] , відкритий у Донецькій філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 335894, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 145,83 доларів США 83 центів. Згідно п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту (для процентів), або в день дострокового розірвання цього договору (для процентів), з врахуванням п. 4.1 цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.1 цього договору, на рахунок № [NUMBER] , відкритий в Донецькій філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 335894. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом позичальник також зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.9 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Сплатити банку заборгованість за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового перерахування. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2233/954 від 21 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі кредитор), [PERSON] (далі позичальник) та [PERSON] (далі поручитель) 21 квітня 2008 року укладено договір поруки № 600/1, згідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2233/954 від 21 квітня 2008 року, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальнику надається кредит в сумі 35\~000 доларів США 00 центів на строк з 21 квітня 2008 року по 20 квітня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,6 % річних з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору, при цьому згідно п. 1.2 договору поруки № 600/1 поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по договору. Також, у відповідності до п. 1.3 договору поруки № 600/1 поручитель відповідає за повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань в повному обсязі. Згідно п. 5.1 договору поруки № 600/1 він набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за договором (а.с. 26). Крім того, 21 квітня 2008 року з метою забезпечення кредитного договору № 2233/954 від 21 квітня 2008 року укладено аналогічний договір поруки з тими самими умовами, але за № 600/2 між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (кредитор), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) (а.с. 27). Згідно копії статуту, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів АБ «УКРГАЗБАНК» від 19 квітня 2019 року, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» є правонаступником\~відкритого акціонерного\~товариства акціонерного\~банку «Укргазбанк»,\~правонаступника акціонерного\~банку «Укргазбанк»,\~створеного у\~вигляді відкритого\~акціонерного товариства,\~правонаступника акціонерного\~банку «Укргазбанк»,\~створеного у\~вигляді закритого\~акціонерного товариства,\~який €\~правонаступником акціонерного\~банку «Інтергазбанк»,\~створеного у\~вигляді закритого\~акціонерного товариства,\~який,\~в свою\~чергу,\~є правонаступником\~акціонерного банку\~«Хаджибейбанк»,\~зареєстрованого Національним\~банком України\~21\~липня 1993\~року за\~№ 183,\~створеного згідно\~з рішенням\~установчих зборів\~(протокол\~№1\~від 3\~червня 1993\~року)\~на умовах\~установчого договору,\~укладеного 25\~травня 1993\~року. Банк є\~правонаступником АКБ\~«Сервіс»,\~відкритого акціонерного\~товариства,\~зареєстрованого НБУ\~23\~липня 1993\~року за\~№186,\~у відповідності\~з угодою\~від 01\~грудня 1998\~року про\~умови проведення\~реорганізації АКБ\~«Сервіс» шляхом\~приєднання до\~АБ «Укргазбанк»\~на умовах\~філії. Банк є правонаступником Українського комерційного банку розвитку нафтогазового комплексу «Укрнафтогазбанк», відкритого акціонерного товариства, зареєстрованого НБУ ЗО жовтня 1991 року за № 26, у відповідності з угодою від 01 жовтня 1999 року про умови проведення реорганізації АКБ «Укрнафтогазбанк» шляхом приєднання до АБ «Укргазбанк» на умовах філії. Банк є правонаступником АКБ «Народний банк», відкритого акціонерного товариства, зареєстрованого НБУ 7 жовтня 1991 року за № 15, у відповідності з угодою від 15 січня 2002 року про умови проведення реорганізації АКБ «Народний банк» шляхом приєднання до ВАТ АБ «Укргазбанк» на умовах філії (а.с. 30-37). Як вбачається з копій банківської ліцензії № 123 від 19 листопада 2001 року, дозволу № 123-3 від 05 липня 2007 року та додатку до нього Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» має право на здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», зокрема щодо здійснення операцій з валютними цінностями (а.с. 28-29). З виписки/особового рахунку за кредитним договором № 2233/954 від 21 квітня 2008 року вбачається, що станом на 05 листопада 2019 року виникла заборгованість на загальну суму 24\~709,73 доларів США, з яких: 21\~944 доларів США 46 центів заборгованість за кредитом; 2\~765 доларів США 27 центів нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 травня 2014 року по 30 квітня 2015 року (а.с. 8-18). Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, Банк, відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного в Україні законодавства, має право вимагати повного дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-990цс15, а також від 21 травня 2012 року у справах № 6-48цс11 та № 6-68цс11, від 23 травня 2012 року у справі № 6-33цс12. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в іноземній валюті слід зазначити наступне. З постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц вбачається, що раніше нею висловлена правова позиція з приводу характеру грошового зобов`язання, яку викладено у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. У постанові вказано, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству, а саме ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті (статті 192, 533 ЦК України). Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику(Декрет № 15-93). Суд має право ухвалити рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобов`язання за кредитним договором № 2233/954 від 21 квітня 2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 24\~709 доларів США 73 центи, яка підлягає стягненню у цій іноземній валюті в солідарному порядку з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] , а також з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3\~064,01 гривень з кожного.

Outcome: approved