Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Представник [PERSON] -адвокат Бойченко В.П. 20.04.2021 р. звернувся до суду із позовом про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням. Посилається на те, що на підставі направлення Полтавського тролейбусного управління від 17.11.1999 року № 27 [PERSON] направлено на поселення(проживання) з пропискою до гуртожитку за адресою- [ADDRESS] , яке на той час обслуговувалося вказаним підприємством. З часу поселення до кімнати [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] загальною площею 9,83 кв.м. , за [PERSON] рахувалося ліжко-місце і за кімнатою вона зареєстрована не була. Разом із [PERSON] у кімнаті проживала гр. [PERSON] , яка на підставі заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2020( справа № 554/5592/20) втратила право користування житловим приміщенням гуртожитку. Ордер на вселення у вищевказане житлове приміщення , у [PERSON] відсутній. Вказана адреса є постійним , зареєстрованим у встановленому законом порядку, місцем проживання [PERSON] . За фактичне користування вказаною кімнатою, [PERSON] сплачує кошти за житлово-комунальні послуги. Прохали встановити факт проживання [PERSON] на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] із 24.11.1999 року Визнати за [PERSON] право користування кімнатою [ADDRESS] з 24.11.1999 року. 23.04.2021 судом відкрито провадження по даній справі. 14.05.2021 на адресу суду від представника Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради - Н.Курнакової надійшов відзив на позов, в якому останні зазначають, що згідно наданих до позовної заяви документів вбачається, що [PERSON] з 24.11.1999 року зареєстрована та проживає у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати. Ордер у [PERSON] відсутній. Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради, створений для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю Полтавської міської територіальної громади, та у сфері житлового законодавства. При цьому право комунальної власності належить Полтавській міській територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. Для реалізації свого права на приватизацію [PERSON] має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які в тому числі, підтверджують її право користування житловим приміщенням на правових підставах та факт проживання в гуртожитку протягом тривалого часу( більше п`яти років).Враховуючи вказане, при вирішенні справи, Управління майном комунальної власності міста покладається на розсуд суду. Адвокат Бойченко В.П. надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги прохає задовольнити. Представник відповідача -Управління майном комунальної власності містанадали заяву про розгляд справи без їх участі. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи -Комунального підприємства « Житлово-експлуатаційна організація № 2» в судове засідання не з`явився, суд про причину своєї неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову посилаючись на таке. Встановлено, що на підставі направлення Полтавського тролейбусного управління від 17.11.1999 року № 27 [PERSON] направлено на поселення(проживання) з пропискою до гуртожитку за адресою- [ADDRESS] , яке на той час обслуговувалося вказаним підприємством. У відповідності до рішення тридцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 12.07.2013 закріплено на праві господарського відання та передано на баланс КП « ЖЕО № 2» з балансу комунального підприємства « Полтаваелектротранс» будівлю гуртожитку, який знаходиться зав адресою- [ADDRESS] . З 01.08.2013 КП «ЖЕО № 2» зараховано зазначений гуртожиток на баланс та розпочато надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Однак на момент звернення до суду із даним позовом, гуртожиток на балансі КП « ЖЕО № 2» не перебуває. [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на кімнату( ліжко-місце) № [NUMBER] по [ADDRESS]. З часу поселення до кімнати [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] загальною площею 9,83 кв.м. , за [PERSON] рахувалося ліжко-місце і за кімнатою вона зареєстрована не була. Разом із [PERSON] у кімнаті проживала гр. [PERSON] , яка на підставі заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2020 ( справа № 554/5592/20) від 10.12.2020, суддя [PERSON] , втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою- [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 11.01.2021. Вказана адреса є постійним , зареєстрованим у встановленому законом порядку, місцем проживання [PERSON] , остання сплачує кошти за житлово-комунальні послуги у даному гуртожитку. [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS] з 24.11.1999 року, однак у неї відсутній ордер. Вселення у кімнату № [NUMBER] по [ADDRESS] відбулося на законних підставах, а отримання спеціального ордера є формалізованим підтвердженням наявності такого рішення. Згідно із ч.2 ст. 4 ЗУ « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500- VI( у редакції Закону України від 05.04.2017 № 1999-VIII) громадяни та члени їх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. [PERSON] має намір приватизувати кімнату, однак через відсутність ордеру не може реалізувати своє право, тому в судовому порядку прохає встановити факт проживання на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] та визнати право користування кімнатою [ADDRESS] з 24.11.1999 року. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому( гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 1 ЗУ « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500- VI( у редакції Закону України від 05.04.2017 № 1999-VIII) сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. [PERSON] фактично проживає у гуртожитку по [ADDRESS] протягом тривалого часу, а саме з 24.11.1999 року, на правових підставах вселена та проживає у гуртожитку. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги представника [PERSON] - адвоката Бойченка Владислава Павловича підлягають задоволенню. В матеріалах справи мітяться докази, проаналізувавши які суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] із 24.11.1999 року та визнати за [PERSON] право користування кімнатою [ADDRESS] з 24.11.1999 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved