Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач у листопаді 2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати частково незаконним і скасувати в частині передачі у приватну власність квартири членам сім`ї розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області № 332/А-2005 від 19 липня 2005 року, яким за результатами розгляду заяви та документів на приватизацію будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та використовується громадянином [PERSON] - передано у приватну власність [PERSON] та членам його сім`ї квартиру [ADDRESS] (далі - спірна квартира). Просить також визнати частково недійсним свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, видане 19.07.2005 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 332/А-2005 від 19 липня 2005 року, в частині належності [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також просить визначити, що до складу спадщини [PERSON] (далі спадкодавець), який помер [INFO] , входить право особистої приватної власності у частці 1/1 на зазначену вище квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спадкодавець перебував з відповідачкою [PERSON] у шлюбі, від якого є відповідач [PERSON] , а шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2000 року і за постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2002 року №.2-5274 зі спадкодавця стягувались аліменти на неповнолітнього сина. Зазначає, що спадкодавець був його батьком, а за оскарженим вище розпорядженням спірна квартира передана спадкодавцю та членам його сім`ї у приватну власність та видано зазначене вище свідоцтво про право власності на житло, за яким спірна квартира належить на праві приватної власності спадкодавцю і відповідачам та за Реєстром прав власності на нерухоме майно право спільної часткової власності на квартиру на підставі вказаного свідоцтва зареєстроване 02.08.2005 року за ними з розміром частки по 1/3 за кожним. Вказує на те, що спадкодавець помер [INFO] , заповіт щодо свого майна не залишав, а із спадкоємців за законом першої черги є двоє його дітей - позивач та відповідач [PERSON] , які прийняли його спадщину шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. Вважає, що до складу спадщини спадкодавця входить належне йому право приватної власності на всю квартиру у частці 1/1, а не тільки на її 1/3 частину, у зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] не мали фактичних та правових підстав для набуття права власності на квартиру, оскільки на день прийняття вказаного розпорядження райдержадміністрації вони не були членами сім`ї спадкодавця, не були зареєстровані та не проживали разом з ним у квартирі. У судове засідання позивач і його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Представник відповідача Великомихайлівської райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності, в якій просив винести рішення на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] відзив на позовну заяву та будь-яких інших заяв до суду не надавали, про час і місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, проте ні в одне з судових засідань більше двох разів поспіль не з`являлися і тому є можливим розглянути справу по суті за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем та витребувані за клопотанням його представника докази, судом встановлено наступні обставини. Згідно рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24 січня 2012 року у справі № 2/1508/65/2012, яке набрало законної сили 07.02.2012 року, [PERSON] перебував з [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований 11 серпня 1992 року у Житомирському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1349 та розірваний цим судовим рішенням, в якому зазначено, що від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , а шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2000 року. Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2002 року №.2-5274, з [PERSON] , 1966 року народження, уроженця с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, на користь заявника [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Згідно свідоцтва про народження позивача, виданого на підставі запису за № 32 зробленого 03 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, він народився [INFO] у місті Одеса від батька [PERSON] та матері [PERSON] . За розпорядженням Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області № 332/А-2005 від 19 липня 2005 року за результатами розгляду заяви та документів на приватизацію будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та використовується громадянином [PERSON] - вирішено передати йому та членам його сім`ї у приватну власність вказану квартиру, визначити його уповноваженим власником будинку та видати йому свідоцтво про право власності на житло. За довідками Великомихайлівської районної державної адміністрації № Б-110/01-11 від 14.09.2020 року та його архівного відділу № А22/284 від 09.09.2020 року, вказане розпорядження надійшло на архівне зберігання без додатків. У свідоцтві № 127 про право власності на житло, виданому 19.07.2005 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі вказаного вище розпорядження, зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . За рішенням Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області від 27.05.2016 року № 249 - VII «Про перейменування вулиць в населених пунктах Великомихайлівської селищної ради», вулиця Леніна перейменована у Центральну. Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Великомихайлівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Великомихайлівський район. За інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 04.11.2020 року, право спільної часткової власності на квартиру на підставі вказаного свідоцтва зареєстроване 02.08.2005 року за відповідачами [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] з розміром частки по 1/3 за кожним. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 143 складеного 05 травня 2020 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), [PERSON] (далі - спадкодавець) помер [INFO] у місті Київ. У спадковій справі № 154/2020 заведеній 13.05.2020 року до майна спадкодавця Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області наявні, зокрема, наступні документи: заяви про прийняття спадщини спадкодавця - позивача від 13.05.2020 року і відповідача [PERSON] від 16.06.2020 року; заява матері спадкодавця [PERSON] від 12.06.2020 року про відмову від прийняття спадщини на користь позивача; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів і спадкових договорів спадкодавця. У паспорті спадкодавця ВМ197022, виданому 26.06.1996 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області наявна відмітка про його реєстрацію/прописку з 02 квітня 2001 року по [ADDRESS] та наступну реєстрацію/прописку у спірній квартирі з 20 липня 2004 року. У домовій книзі для прописки громадян у вказаному будинку зазначена така ж інформація разом із штампом про його виписку 20 липня 2004 року. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у цій книзі, як прописані у вказаному будинку, не зазначені. За інформацією № 5130-262/5130.1-20 від 02.06.2020 року Великомихайлівського районного сектору Головного управління Державної Міграційної Служби України в Одеській області, згідно адресно-довідкової картотеки цього підрозділу у спірній квартирі був зареєстрований тільки спадкодавець, як її власник, а відповідачі [PERSON] і [PERSON] у ній не значаться. За інформацією № 516/02-13 від 20.05.2020 року Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, станом на день її видачі у квартирі немає зареєстрованих осіб. За довідкою управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 05.05.2021 року, місце проживання відповідачів [PERSON] з 10.05.2002 року, а [PERSON] з 29.05.2010 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Оцінюючи правовідносини сторін щодо спірної квартири, суд виходить з положень ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України про те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законодавством, у редакції чинній на день прийняття оспорюваних позивачем розпорядження райдержадміністрації та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло, було встановлено наступне. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначав, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (стаття 1 ). Частина 1 статті 2 цього Закону передбачала, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частина 1 статті 5 Закону містила застереження про те, що до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до вказаного Закону, наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56 було затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, яке передбачало наступне: - передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло (пункт 5); - громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію (пункт 18). Форма заяви за Додатком 2 передбачала на ній підписи наймача та повнолітніх членів його сім`ї; - при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення (додатки 4, 5) (пункт 20); Форма довідки за Додатком 4 передбачала зазначення дати прописки у квартирі; - у довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (пункт 21). Встановлені судом та зазначені вище обставини, щодо яких відсутні заперечення сторін, свідчать про те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] з липня 2000 року і на день приватизації спадкодавцем спірної квартири у 2005 році не були членами його сім`ї, спільно не проживали і не були зареєстровані в одному житловому приміщені (будинку, квартирі), що підтверджено дослідженими судом доказами - судовими рішеннями, за якими шлюбні відносини між подружжям були припинені з липня 2000 року і відповідачка [PERSON] за місцем свого постійного проживання у Богунському районі міста Житомир зверталась до місцевого суду про стягнення аліментів зі спадкодавця. Суд враховує також те, що вказані відповідачі з 10.05.2002 року по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , незважаючи на те, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 29.05.2010 року. Це пояснюється тим, що [PERSON] народився [INFO] , а за чинним на той час законодавством дітям до 15 років оформлення реєстрації/зняття з реєстрації здійснювалося шляхом внесення відомостей до відповідної реєстраційної форми одного з батьків або законних представників (п. 7 Настанови з питань оформлення документів і контролю щодо реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні, затверджена наказом МВС України від 26.05.2004 року № 571). Частиною 1 статті 393 Цивільного кодексу України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Встановлені судом обставини свідчать про те, що у розпорядженні про приватизацію квартири відповідачі [PERSON] і [PERSON] не були зазначені як члени сім`ї спадкодавця та фактично не були ними на той час, не були прописані (зареєстровані) у квартирі, а тому не мали право на її приватизацію у складі сім`ї спадкодавця і права власності на неї не набули, що надає підстави визнати частково незаконним розпорядження про приватизацію квартири в частині передачі її у приватну власність членам сім`ї [PERSON] , а також частково недійсним свідоцтво про право власності на житло в частині належності квартири на праві приватної власності цим відповідачам, як членам сім`ї [PERSON] . Виходячи з цього, до складу спадщини спадкодавця входить належне померлому право приватної власності на всю квартиру у частці 1/1, а не тільки на її 1/3 частину, що надає підстави для відповідного визначення за судовим рішенням складу спадщини спадкодавця. Суд погоджується з доводами позивача про те, що безпідставна та незаконна реєстрація права власності на квартиру за цими відповідачами порушує його право на отримання у спадщину належної йому за законом частки права власності на квартиру. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги[PERSON] до Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання частково незаконним та скасування розпорядження про приватизацію квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, визначення складу спадщини.

Outcome: approved