Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] Обґрунтовуючи цей позов представник позивача зазначив, що чоловік позивача [PERSON] був працівником ДП «СП «Олександрівське». Відповідно до ст. 25 Земельного кодексу України працівниками вказаного підприємства прийняте рішення про приватизацію земель державного підприємства. Згідно проекту приватизації земель ДП «СП «Олександрівське», що розглядався загальними зборами, був затверджений трудовим колективом і затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру в Луганській області від 08.05.2014 № 372-сг, [PERSON] був включений до списків громадян, що мають прав на отримання земельної ділянки у власність. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті позивач прийняла спадщину. У квітня 2018 року позивач дізналась , що її чоловік був включений до списків працівників ДП «СП «Олександрівське», що мають право на отримання земельної ділянки у власність. Рішенням органу виконавчої влади чоловікові позивача був виділений у власність земельна ділянка. У зв'язку з тим, що чоловік позивача помер та не встиг оформити своє право власності, то позивач не має можливості оформити спадщину після смерті чоловіка, що її примусило звернутись з цим позовом до суду. До початкусудового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності його представника не надходило. Разом з цим відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому Головне управління Держгеокадастру в Луганській області позов не визнало, при цьому представник цього державного органу фактично підтвердив обставини внесення чоловіка позивача до списків працівників ДП «СП «Олександрівське», що мають право на отримання земельної ділянки у власність. Проти даного позову заперечував, вказуючи, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку, тому якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Крім цього, представник відповідача звернув увагу на те, що позивач пропустила строк позовної давності у зв'язку з чим він заявлений безпідставно. Враховуючи, що відповідач відзив на позов надав, але до суду його представник не з'явився, суд вважав можливим розглянути справу за наявними у ній доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач є дружиною [PERSON], про що йдеться зі свідоцтва про їхній шлюб. [PERSON] до часу своєї смерті працював в ДП «СП «Олександрівське», що видно з його трудової книжки. Зі списку громадян ДП «СП «Олександрівське», які мають право на отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до ст. 25 Земельного кодексу України, затвердженого загальними Зборами працівників ДП «СП «Олександрівське, протокол № 1 від 13 листопада 2013 р., вбачається, що до цього списку [PERSON] був включений за номером 363. Наказом Головного управління Держземагенства у Луганській області (нині - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області) від 13.12.2013 ДП «СП «Олександрівське» було надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель. Наказ Головного управління Держземагенства у Луганській області від 08 травня 2014 року № 372-сг свідчить про те, що ним було затверджено проект приватизації земель ДП «СП «Олександрівське». Протоколом від 05 серпня 2014 року зборів працівників ДП «СП «Олександрівське» та працівників і пенсіонерів соціальної сфери Новоолександрівської сільської ради Біловодського району, які прийняли участь у розподілі земельних часток (паїв) по ріллі, підтверджується факт, цими зборами підприємства було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)працівникам ДП «СП «Олександрівське» та працівникам та пенсіонерам соціальної сфери Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області. Також вирішено, що розподіл земельних часток між ними проводився шляхом жеребкування, результати якого затвердили додатком до протоколу. Як вбачається із додатку до вказаного протоколу [PERSON] входив до списку осіб, які мають право на отримання земельної ділянки (паю) із земель ДП «СП «Олександрівське» Біловодського району Луганської області під порядковим номером 338. Також зазначений список свідчить, що [PERSON] земельну ділянку так і не отримав, оскільки до цього моменту, а саме [INFO] року помер (див. копія свідоцтва про смерть [PERSON].). Факт того, що [PERSON] був включений до списку громадян, які мають право на отримання земельної ділянки у власність із земель ДП «СП «Олександрівське» не заперечує також відповідач, про що йдеться з його відповіді завідувачу державної нотаріальної контори Анохіну від 04.04.2018 за № 0-12-0.17-297/101-18, а також із відзиву на позов. Згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичних осіб, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 цього ж Кодексу, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 Земельного кодексу України. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців в порядку спадкування, за винятком випадків, на які поширюється дія п.1 Розділу «Перехідні положення Земельного кодексу України». Відповідно до п.1 Розділу «Перехідні положення Земельного кодексу України» рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством в разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК України). Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування про завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача як спадкоємця померлого. Довідкою виконкому Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області від. 14.05.2018 № 162 підтверджується факт, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] - позивач у справі, оскільки проживала і була зареєстрована на час смерті зі спадкодавцем [PERSON] (див. ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Постановою державного нотаріуса Біловодської нотаріальної контори від 11.04.2018 № 420/02-21 «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» підтверджується факт, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Новолександрівської сільської ради після смерті її чоловіка [PERSON] через відсутності зареєстрованого права власності на неї за померлим. З огляду на те, що позивач, прийнявши спадщину після смерті чоловіка, набула право на спадкування всіх прав та обов'язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то право позивача підлягає захисту в судовому порядку, у зв'язку з чим її позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд не бере до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позов, що спадкоємець не набуває право власності на об'єкти нерухомого майна, в тому числі на земельну ділянку в порядку спадкування через недотримання встановленого законодавством порядку переходу цього права, оскільки у позовній заяв йдеться не про перехід права на спадкове майно, а про перехід права на завершення процедури набуття цього права в порядку спадкування за законом. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що оформлення спадщини згідно діючого цивільного законодавства не обмежено будь-яким строком, а отже посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності в цьому випадку на ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку задоволення позовних вимог позивача усі його судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved