Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 5661,09 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 10.09.2014 року складає 73 331,51 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за договором поруки № 213-2-06 від 14.12.2006 року відповідачка зобов'язалась перед позивачем відповідати за виконання позичальником [PERSON] - третя особа у справі, боргових зобов'язань за кредитним договором № 101/06-2 від 14.12.2006 року про надання кредиту на купівлю автомобіля в сумі 9890 доларів США зі строком погашення не пізніше 13 грудня 2011 року. Позивач стверджує, що виконав свої зобов'язання за кредитним договором та перерахував кошти на рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 14 грудня 2006 року. Зазначає, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином і станом на 10.09.2014 року заборгованість відповідачки, як солідарного боржника, за кредитним договором становить 4795,09 доларів США і пеня за період з 10.09.13 по 09.09.14 р. 866,79 доларів США, а всього 5661,09 доларів США. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримує повністю. Представник відповідачки позов не визнав посилаючись на те, що позивач надав кредит третій особі у гривні, а не у доларах США; за рахунок цього кредиту придбано автомобіль, який є предметом застави і в разі невиконання умов кредитного договору позивач має право самостійно звернути на нього стягнення шляхом його продажу або отримання у свою власність. Крім того, позивач 30.10.2011 року отримав виконавчий лист про стягнення з третьої особи на погашення кредиту 65 593,08 грн., за яким накладено арешт на заставлений автомобіль. Також вважає, що позивачем пропущений встановлений законом шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до відповідачки, як поручителя. Вислухавши представників сторін та дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Позивачем 03 грудня 2001 року за № 102-1 отримано дозвіл Національного банку України на право здійснення операцій визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною 4 статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до цього дозволу, без якого цей дозвіл є недійсним. Ухвалою суду від 10 листопада 2014 року від позивача витребувано, зокрема, ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій станом на 14 грудня 2006 року, проте додаток до вказаного дозволу позивачем не надано. Позивачем з третьою особою 14 грудня 2006 року укладено кредитний договір № 101/06-2, за яким позивач надає третій особі кредит у сумі 9890 доларів США зі строком погашення не пізніше 13 грудня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 12,5 відсотків річних (пункт 1.1.); кредит надається на купівлю автомобіля в повній сумі з позичкового рахунку шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника на його поточний рахунок № [NUMBER] у позивача (пункт 1.3.); погашення кредиту здійснюється щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця в сумі 165 доларів США а остаточне погашення залишку кредиту в сумі 155 доларів США здійснюється не пізніше 13 грудня 2011 року (пункт 1.2.); виконання третьою особою зобов'язань за договором забезпечується заставою транспортного засобу, який купується за рахунок кредиту (пункт 2.1.). Додатковою угодою № 1 від 24 жовтня 2008 року до вказаного кредитного договору, передбачений пунктом 1.1. розмір відсотків річних був збільшений до 16. Додатковою угодою № 2 від 27 жовтня 2008 року до вказаного кредитного договору, передбачений пунктом 7.3. порядок розгляду спорів між сторонами був конкретизований і встановлено їх розгляд третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків. Додатковою угодою № 3 від 16 березня 2009 року до вказаного кредитного договору, було перенесено строк часткового погашення кредиту та комісії за розрахунково-касове обслуговування за березень 2009 року до 15 квітня 2009 року, а відсотків за лютий 2009 року з 16 березня до 15 квітня 2009 року. Додатковою угодою № 4 від 30 березня 2009 року до вказаного кредитного договору, передбачений пунктом 1.1. розмір відсотків річних був зменшений до 14. Додатковою угодою № 5 від 30 жовтня 2009 року до вказаного кредитного договору, передбачений пунктом 1.2. розмір щомісячних платежів був змінений на період з листопада 2009 року до травня 2010 року з остаточним погашенням кредиту в суму 2045,56 доларів США не пізніше 13 грудня 2011 року. Договором поруки № 231-2-06 від 14 грудня 2006 року, укладеним між сторонами і третьою особою, відповідачка зобов'язалась перед позивачем за виконання третьою особою в повному обсязі боргових зобов'язань, що випливають з вказаного вище кредитного договору та всіх можливих додаткових угод до нього (при цьому зміни до даного Договору не вносяться). Договором застави автомобіля, укладеним між позивачем і третьою особою і посвідченим нотаріально 14 грудня 2006 року, виконання вказаного вище кредитного договору було забезпечене заставою автомобіля арки ГАЗ модель 31105, 2006 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER], належного третій особі на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] виданого Броварським МРЕВ ДАІ 12 грудня 2006 року. За умовами цього договору, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором позивач має право самостійно звернути стягнення на предмет застави, зокрема, і шляхом продажу предмету застави від імені третьої особи шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах або передачу предмету застави у власність позивача в рахунок виконання забезпеченого заставою зобов'язання (пункти 4.1.-4.3.). Платіжним дорученням № 1 від 14 грудня 2006 року з рахунку третьої особи № [NUMBER] у позивача було перераховано 49650 гривень ТОВ «Днепр авто» як оплата за авто ГАЗ 31105 власника [PERSON] згідно договору № 4 від 12.02.2006 року. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у складі головуючого третейського судді Кармазіної О.О. від 26 січня 2011 року у справі № 1892/10 було стягнуто з третьої особи на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 101/06-2 від 14.12.2006 року в сумі 62567,41 грн. та витрати з оплати третейського збору 1025,41 грн.. При цьому, позивач заявляв вказані вимоги солідарно і до відповідачки, проте третейський суд у рішенні вказав, що за відсутності у договорі поруки третейського застереження він не вправі залучати [PERSON] у цій справі у якості відповідача, а тільки у якості третьої особи на стороні відповідача. Ухвалою від 31 жовтня 2011 року у справі № 6-3917/11 Дніпровського районного суду міста Києва було постановлено видати виконавчий лист на виконання зазначеного вище рішення третейського суду. За інформацією від 30.12.2014 року відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, за вказаним виконавчим листом 15.12.2011 року було відкрито виконавче провадження, 13.04.2012 року винесено постанову про розшук майна боржника, а 10.01.2013 року отримано інформацію про затримання заставленого автомобіля третьої особи та його поміщення на спеціальний майданчик, 06.02.2013 року позивач відмовився оплатити комерційній структурі витрати за зберігання автомобіля, 28.02.2013 року одержано акт опису та арешту автомобіля, який на відповідальне зберігання не передавався і до цього часу залишається на майданчику тимчасового утримання. Відповідно до положень статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право здійснювати операції щ валютними цінностями на підставі дозволу Національного банку України. Проте, позивачем не надано належного підтвердження наявності у нього права на здійснення операцій з валютними цінностями станом на день укладення кредитного договору з третьою особою та договору поруки за цим договором з відповідачкою. Крім того, за наданим позивачем платіжним дорученням кредит третій особі був наданий фактично у національній валюті, а будь-яких доказів його надання у доларах США позивач не надав, хоча всі розрахунки щодо належних за кредитним договором платежів зроблено позивачем у доларах США, що суд вважає безпідставним. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Виходячи із встановленого кредитним договором строку виконання позичальником зобов'язання у повному обсязі не пізніше 13 грудня 2011 року, строк пред'явлення вимоги позивачем, як кредитором, до відповідача, як поручителя, збіг 13 червня 2012 року. Проте, позивач після 13 грудня 2011 року вимог до відповідачки за договором поруки не пред'являв, з даним позовом звернувся до суду тільки 11 вересня 2014 року і тому ця порука зі сторони відповідачки є припиненою.

Outcome: dismissed