Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

ПрАТ «Запоріжвогнетрив» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи вимоги тим, що в лютому 2010 р. Запорізьким вогнетривким заводом (з 2016 року змінено організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариство) було видано [PERSON] ордер на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] . У період з грудня 2016 року по березень 2019 року відповідачу надані послуги з утримання будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачувала за комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 41045грн. 40 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.02.2010 р. Запорізьким вогнетривким заводом (з 2016 року змінено організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариство) було видано [PERSON] ордер на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.37). Відповідно до довідки виданої ПрАТ «Запоріжвогнетрив» дільниці експлуатації гуртожитків встановлено, що в кімнаті [ADDRESS] /1 в [ADDRESS] [ADDRESS] проживають відповідач та з 27.12.2013 року її донька [PERSON] (а.с.35). У період з грудня 2016 року по березень 2019 року відповідачу надані послуги з утримання будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Згідно копії статуту ПрАТ ««Запоріжвогнетрив», затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Запоріжвогнетрив» № 25 від 30.04.2018 року, найменування Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» в подальшому було змінено на Приватне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» у зв`язку зі зміною типу товариства (а.с.8-29). Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбаченіст.ст.67,68 Житлового кодексу Української РСР, та визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Згідно ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Розділу III Положення про гуртожитки, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку 5110, відповідач отримувала послуги з утримання будинку, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, вивезення побутового сміття та рідких нечистот з грудня 2016 року по березень 2019 року, однак сплачувала їх не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 41045,40 грн. (а.с.34). Зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачем не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved