Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 44 420,70 грн та судові витрати у розмірі 444,21 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 17.08.2006 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2 899,11 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач всі зобов'язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого Договором. Відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.06.2015 утворилась заборгованість у розмірі 44 420,70 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав пропущення позивачем строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 17.08.2006 був укладений кредитний договір № DNH4KS23670069 (Договір), відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2 899,11 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 24 місяці по 15.08.2008 включно (а.с.7-11). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором та до строку закінченні дії Договору вищезазначені кредитні кошти не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості по Договору № DNH4KS23670069 наданої позивачем (а.с.5-6). Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.11). Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду (08.07.2015) сплили строки позовної давності, передбачені умовами Договору між сторонами, оскільки позивач повинен був дізнатися про порушення умов Договору збоку відповідача після закінчення строку його дії (15.08.2008). Беручи до уваги наведене, та те, що сплив строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 258, 261, 267, 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed