Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Представник Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) звернувся до суд з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2020 відкрито провадження по справі. Своїви моги позивач обґрунтовує тим, що 14.07.2017 під час зайняття дайвінгом у Республіці Кіпр з відповідачем [PERSON] стався нещасний випадок, після останнього занурення відповідач захворів на декомпресійну хворобу. В той же день відповідач поступив на лікування до клініки позивача - НТТС Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited. Відповідно до Договору добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном №TL5-268513 відповідач застрахував свою відповідальність перед 3-ми особами за програмою «Extreme» (відшкодування медичних витрат під час подорожі) у ПАТ «Страхова група «ТАС», на період з 10.07.2017-9.07.2018, лімітом відшкодування - 30 000 Євро. Згідно первинного медичного звіту при поступленні від 14.07.2017, відповідачу поставлено діагноз - декомпресійна хвороба та призначено лікування - процедурний стіл USNAVY Treatment Table 6 (барокамера). Відповідно до запиту на гарантію оплати прописаних витрат на лікування від 14.07.2017 позивачем було повідомлено страхову компанію «ТАС-Травел», а також сервісну компанію «РЕМЕД» про необхідність термінового лікування відповідача, діагноз та орієнтовну вартість початкового лікування. В подальшому позивачем неодноразово повідомлялися страхова компанія «ТАС-Травел», сервісна компанія «РЕМЕД» про необхідність термінового лікування відповідача, його діагноз, орієнтовну вартість початкового (чергового) лікування, прохання надати підтвердження оплати для продовження лікування та вартість продовження лікування. Відповідно до оновленого медичного звіту від 15.07.2017, після проведення першого сеансу лікування у барокамері у відповідача спостерігалося покращення, але були присутні ознаки декомпресійної хвороби, тому відповідач пройшов другий курс лікування в барокамері. 16.07.2017 відповідачу, за його згодою, проведено третій сеанс лікування у барокамері. Згідно кінцевого медичного звіту і виписка від 16.07.2017, декомпресійна хвороба відповідача була вилікувана без залишкових симптомів. 18.07.2017 відповідача було проінформовано, що його лікування у клініці позивача коштувало 33 473 Євро (враховано виклик швидкої медичної допомоги, неврологічне обстеження, Терапевтична таблиця BMC США 6,5 та інше), але рахунок був направлений страховій компанії, яка в подальшому відмовилася його сплатити. Але відповідач добровільно погодився на відповідне лікування та підписав форму згоди пацієнта на лікування від 14.07.2017, де зазначено, що відповідач несете повну відповідальність за сплату всіх зборів, що виникають в зв`язку з його гіпербаричним лікуванням, у випадку якщо не буде зроблено страхового відшкодування його страховою компанією. Згідно зобов`язання про оплату від 14.07.2017 відповідач ознайомлений з тарифами на лікування у позивача та добровільно зобов`язався сплатити витрати на своє лікування у випадку, коли його страхування не покриває ці витрати. 04.02.2020 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України відповідачу було направлено письмову вимогу про погашення боргу, яку він отримав 10.02.2017. Але враховуючи те, що ліміт покриття за страховим полісом відповідача становить лише 30000 Євро, позивач прийняв рішення стягнути з відповідача відшкодування свої медичних витрат саме в цьому розмірі - 30 000 Євро, що на момент звернення до суду еквівалентно 795 000грн за курсом НБУ. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited заборгованість у розмірі 30 000 Євро (еквівалент 795000 грн. за курсом НБУ). Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 08.04.2020 було вирішено питання про залучення в якості співвідповідачем Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС». 10.08.2020 до суду надійшов відзив від представника співвідповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» Синельнікова М.О. відповідно до якого зазначено, що 07.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», як страховиком та [PERSON] , як страхувальником було укладено Договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном № [NUMBER] , згідно якого: строк дії договору з 10.07.2017 по 09.07.2018; місце дії договору - EUROPE+; застрахована особа: [PERSON] , [INFO] ; програма страхування «Standard»; страхова сума 30 000 Євро; страхування від нещасних випадків не передбачено. Посилання позивача про те, що страхову компанію було належно повідомлено не визнають, оскільки компанії «ТАС-тревел» не існує, а співвідповідач такого запиту не отримував. Згідно пояснень [PERSON] в страхову компанію - співвідповідачу він не телефонував, оскільки в перший день було погано, а на наступний день він про це навіть не задумувався. При цьому всі документи [PERSON] завжди носив з собою поліс. 07.02.2018, [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з листом за вх.№617 яким повідомив, що під час подорожі до Республіки Кіпр виникла необхідність звернутися до медичного центру Hyperbaric Therapy Treatment Centre, в якому йому надали медичну допомогу на суму 33 473 Євро. На підставі викладеного просив від АТ «СГ «ТАС» надати пояснення підстав несплати вказаної суми за договором страхування. 02.03.2018 співвідповідач AT «СГ «ТАС» листом повідомив [PERSON] про те, що відповідно до умов договору страхування оплата послуг пов`язаних з наданням медичної допомоги та інших послуг за договором страхування здійснюється за умови попереднього погодження цілодобовим сервісним центром Асистансом страховика чи страховиком, водночас погодження надання медичної допомоги та інших послуг в клініці «НТТС» страховиком або Асистансом страховика не відбувалось. Отже, страхувальник мав узгодити із страховиком або асистансом всі дії, пов`язані з лікуванням та отриманням інших послуг у разі настання страхового випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи викладене, приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» правомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування за вказаним страховим випадком у зв`язку із невиконанням страхувальником своїх обов`язків, визначених договором страхування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення даного позову по відношенню до ПАТ «СК «ТАС». До суду надійшли пояснення від представника відповідача - адвоката Гродовської Олесі Павлівни, яка діє в інтересах [PERSON] відповідно до яких зазначено, що відповідно до запиту на гарантію оплати прописаних витрат на лікування від 14.07.2017 страхова компанія, а також сервісна компанія «РЕМЕД» були повідомлені про необхідність лікування [PERSON] , його діагноз та орієнтовану вартість початкового лікування. Для того щоб страховик виконав свої зобов`язання, достатнім є повідомлення про страховий випадок один раз. В даному випадку страхова компанія повідомлялась неодноразово. Отже, у страховика ПАТ «Страхова група «ТАС», який був належним чином повідомлений про страховий випадок, виникли зобов`язання щодо надання послуг за договором страхування та відшкодування медичних витрат на лікування [PERSON] . Однак, страхова компанія жодним чином не реагувала, тим самим не виконала свої зобов`язання за договором. Страховий випадок, який спричинив ушкодження здоров`я та лікування застрахованої особи, стався з ним за межі України, в Європі, де страховик не зміг належним чином надати йому гарантовану медичну допомогу. Внаслідок цього [PERSON] змушений був прийняти запропоновані лікувальним закладом способи лікування та повернутися в Україну. Оскільки витрати, визначені у позовні заяві пов`язані безпосередньо із страховим випадком вони підлягають повному відшкодуванню страховиком. Страховка була дійсною та відповідач був застрахований від обставин, що з ним відбулися, а тому вважає, що стягнення повинно бути зі страхової компанії на користь позивача, в межах ліміту визначеного страховим полісом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021, провадження по справі за позовом Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» закрито, роз`яснено заявнику його право подання позову в порядку господарського позовного провадження. Представник позивача - Євсєєв В.В., в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 25.08.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представники - адвокати Швирко О.С., Гродовська О.П. в судових засіданнях заперечували проти позовних вимог, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 26.08.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представників, заперечують проти позовних вимог та просять суд відмовити в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.07.2017, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», як страховиком та [PERSON] , як страхувальником було укладено Договір добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном № [NUMBER] , строк дії договору з 10.07.2017 по 09.07.2018; місце дії договору - EUROPE+; програма страхування «Standard»; страхова сума 30 000 Євро; страхування від нещасних випадків не передбачено. Відповідно до п.2.1.1 предметом даного договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям, працездатністю застрахованої особи, а саме з оплатою вартості медичних послуг та інших послуг, наданих Застрахованій особі (страхувальнику) внаслідок розладу здоров`я під час подорожі. У пункті 2.2.1.1. визначено, що до переліку страхового випадку відноситься, раптове захворювання, що сталося несподівано в період дії договору, становить загрозу для життя та здоров`я застрахованої особи та вимагає надання медичної допомоги. Згідно із п.2.6.1 частини 2 Договору «Загальні умови страхування»: «У разі настання страхового випадку Страхувальник/Застрахована особа або особа, що представляє її інтереси перед тим, як звернутися по допомогу до відповідного медичного закладу чи лікаря, зобов`язаний негайно, в будь-який час доби, але не пізніше 24 годин з моменту настання події звернутись в цілодобовий сервісний центр Асистансу страховика (страховика) за телефоном, вказаними у договорі». Згідно із п.2.6.2 частини 2 Договору «Загальні умови страхування»: При зверненні до Асистансу (Страховика) необхідно повідомити наступну інформацію: - прізвище, ім`я застрахованої особи; номер договору, розмір страхової суми та програму страхування, місцезнаходження застрахованої особи і номер контактного телефону; детальний опис випадку і характер необхідної допомоги; строк дії договору та виконувати вказівки Асистансу (страховика). Згідно із п.2.6.3 частини 2 Договору «Загальні умови страхування»: Якщо таке повідомлення неможливо здійснити з об`єктивних причин до моменту отримання медичних чи додаткових послуг, це необхідно зробити при першій нагоді, не пізніше 24 годин, як тільки ці причини перестануть діяти. До об`єктивних причин в цьому випадку належать: відсутність діючих засобів зв`язку в місці перебування страхувальника/застрахованої особи; непритомний стан застрахованої особи (за відсутності осіб, які могли б представляти її інтереси); у випадку недотримання строків повідомлення страхувальник/застрахована особа повинен обґрунтувати це у письмовій формі, на вимогу страховика. Згідно із п.2.2.1.1 частини 2 Договору «Загальні умови страхування»: «Перелік страхових випадків: звернення застрахованої особи/її представника через Асистанс або самостійно, у випадках прямо визначених цим Договором за медичною допомогою до медичного закладу». Пунктом 1.7.3.1. повідомити страховика або Асистанс про настання страхового випадку у строки прямо визначенні цим договором. Пунктом 1.7.3.2. погоджувати зі страховиком або Асистансом всі дії, пов`язані зі страховим випадком. Пунктом 1.7.3.3 виконувати розпорядження та/чи рекомендації страховика або Асистансу щодо дій в разі страхового випадку». Отже загальні положення договору свідчить про те, що основним принципом, яким керувалась страхова компанія про його укладенні є принцип добровільності страхування медичних витрат, страхування від нещасних випадків та страхування фінансових ризиків згідно обраної Страхувальником Програми страхування. А із змісту договору вбачається, що відшкодуванню підлягає самостійно, як шкода завдана страховим випадком життю, здоров`ю, працездатності застрахованої особи, так і медичні витрати здійсненні на усунення заподіяної шкоди. [PERSON] , громадянин України, в липні місяці 2017 року перебував у Республіці Кіпр, що підтверджується авіаквитком та візою. Згідно із відомостей дайвмастера [PERSON] та печаткою дайвінг центра AlphaDivers, зазначено графік занурення [PERSON] , що 12.07.2017 перше занурення: глибина 13 метрів, сумарний час під водою -38хв., зупинка безпеки на глибині 5м. тривалістю 3хв. - виконана; 12.07.2017 друге занурення: глибина 10 метрів, сумарний час під водою 52хв.; 13.07.2017 перше занурення: глибина 29,5 метрів, сумарний час під водою - 26хв., дані про виконання обов`язкової мікропузиркової зупинки (Пайлівська зупинка) на глибині 19м- відсутні; зупинка безпеки на глибині 5м тривалістю 3хв. - виконана; 13.07.2017 друге занурення: глибина 30 метрів, сумарний час під водою - 25хв. дані про виконання обов`язкової мікропузиркової зупинки (Пайлівська зупинка) на глибині 20м - відсутні, зупинка безпеки на глибині 5м тривалістю 3 хв. - виконана. 14.07.2017 під час зайняття дайвінгом у Республіці Кіпр з [PERSON] стався нещасний випадок - після останнього занурення у відповідача почалися прояви декомпресійної хвороби. 14.07.2017 [PERSON] поступив в медичний центр НТТС Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited - (PoseidoniaMedicalCentre). Згідно первинного медичного звіту та діагнозу при поступленні від 14.07.2017, [PERSON] поставлено діагноз декомпресійна хвороба та призначено лікування - процедурний стіл US NAVY Treatment Table 6 (барокамера). 15.07.2017 представником Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited було повідомлено страхову компанію «ТАС-Травел» (ПАТ «Страхова група «ТАС»), а також сервісну компанію «РЕМЕД» про необхідність термінового лікування [PERSON] , діагноз та орієнтовну вартість початкового лікування, що підтверджується запитом на гарантію оплати прописаних витрат на лікування. Згідно із медичного звіту від 15.07.2017 у [PERSON] спостерігалося покращення, але були присутні ознаки декомпресійної хвороби, тому відповідач пройшов другий курс лікування в барокамері. 16.07.2017 представником Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited було направлено запит до страхової компанії «ТАС-Травел» (ПАТ «Страхова група «ТАС»), а також сервісну компанію «РЕМЕД» про необхідність підтвердження оплати чергового сеансу лікування, яке призначено [PERSON] , що підтверджується запитом на гарантію оплати прописаних витрат на лікування. Згідно із медичного звіту від 16.07.2017, [PERSON] за його згодою, проведено третій сеанс лікування у барокамері. Відповідно до медичного звіту та виписки від 16.07.2017, декомпресійна хвороба [PERSON] була вилікувана без залишкових симптомів. З матеріалів справи убачається, що 18.07.2017 під час виписки представником Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited, було повідомлено [PERSON] , що його лікування у клініці коштувало 33 473,00 Євро, а саме: виклик швидкої медичної допомоги, неврологічне обстеження, Терапевтична таблиця BMC США 6,5. Також, повідомлено [PERSON] , що рахунок був направлений страховій компанії ПАТ «Страхова група «ТАС». Крім того з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] підписав форму згоду на лікування, відповідно до якої зазначив, що несе повну відповідальність за сплату всіх зборів, що виникають в зв`язку з його гіпербаричним лікуванням, у випадку якщо не буде зроблено страхового відшкодування його страховою компанією. Згідно зобов`язання про оплату від 14.07.2017, [PERSON] ознайомився з тарифами на лікування. 04.02.2020 представником Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України було направлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу про погашення боргу, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] погодився на лікування та підписав форму згоди пацієнта на лікування від 14.07.2017, у зв`язку з цим, пропонують [PERSON] погасити заборгованість у розмірі 33 473,00 Євро, оскільки ПАТ «СГ «ТАС» не погасила витрачені кошти на його лікування в межах страхового договору. 07.02.2018 [PERSON] звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» з листом яким повідомив, що під час подорожі до Республіки Кіпр виникла необхідність звернутися до медичного центру Hyperbaric Therapy Treatment Centre, в якому йому надали медичну допомогу на суму 33 473 Євро, просив від ПАТ «СГ «ТАС» надати пояснення несплати вказаної суми за договором страхування. 02.03.2018 ПAT «СГ «ТАС» листом повідомив [PERSON] про те, що відповідно до умов договору страхування оплата послуг пов`язаних з наданням медичної допомоги та інших послуг за договором страхування здійснюється за умови попереднього погодження цілодобовим сервісним центром Асистансом страховика чи страховиком, водночас погодження надання медичної допомоги та інших послуг в клініці «НТТС» страховиком або Асистансом страховика не відбувалось. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 16 Закону України «Про страхування»). Стаття 4 Закону України «Про страхування» передбачає, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема зі здоров`ям. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Оцінюючи наведені вище положення законодавства на предмет відповідності обставинам справи суд зауважує, що відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору страхування, яким передбачено покриття, в тому числі медичних витрат під час перебування застрахованої особи за кордоном, в даному випадку витрат по наданню медичної допомоги застрахованій особі внаслідок раптового гострого захворювання, отриманого від нещасного випадку під час заняттям підводним плаванням (дайвінгом), тому суд вважає, що відповідальність по відшкодуванню медичних витрат має нести саме страхова компанія в межах встановленого ліміту, яка добровільно взяла на себе зобов`язання згідно договору, а не відповідач, який укладаючи договір був переконаний в добросовісності свого контрагента. Факт добровільного підписанням відповідачем [PERSON] форми згоди пацієнта на лікування від 14.07.2017, суд розцінює як вимушений крок зі сторони останнього, що зумовлений, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, необхідністю швидкого реагування та дії в ситуації що склалася, так як заподіяна шкода здоров`ю вимагала невідкладного медичного втручання для запобігання непоправимих наслідків. Крім того, суд зазначає, що аналіз договору страхування свідчить про те, що умовами не передбачено такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування як добровільне підписання застрахованою особою Форми згоди пацієнта на лікування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 752/16797/14 (провадження № 14-80цс19) міститься висновок про те, що якщо фактичний розмір майнової шкоди охоплюється лімітом відповідальності юридичної особи - страховика, такий страховик, а не страхувальник, є відповідачем у спорі про відшкодування шкоди, що вирішується в порядку господарського судочинства, якщо шкоду завдано юридичній особі. Отже звернення позивача до суду про стягнення коштів в межах ліміту передбаченого страховим договором з відповідача, який уклав відповідний договір страхування та здійснив належну оплату під час його укладання, порушує принципи та мету інституту страхування. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 76-79 та 81 ЦПК України. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, оскільки не доведено порушеного права позивача відповідачем. Отже, враховуючи, що судом відмовлено в задоволені позовних вимог, судовий збір покладаються на позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed