Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, остаточно уточшивши свої вимоги, просить суд розірвати шлюб та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач та його представник вимогу про розірвання шлюбу визнали, однак витрати по сплаті судового збору просили покласти на позивачку, оскільки шлюб розривається через її подружню зраду. Проти вимоги про стягнення аліментів заперечили. Відповідач пояснив, що має намір звернутися до суду з позовом про визначення місця дитини разом з ним та стягувати аліменти з позивачки. До моменту визначення судом місця проживання дитини вважає стягнення аліментів передчасним. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 22 серпня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 12 вересня 2019 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 20 червня 2015 року сторони знаходяться в шлюбі. Шлюб зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №343( а.с.11). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 10). В судовому засіданні встановлено, що дитина з травня 2019 року проживає разом з матір`ю, батько коштів на її утримання не надає. Вказану обставину підтвердили обидві сторони у справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155\~СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні суду не має. З огляду на вищевикладене, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03 липня 2019 року на користь матері. В частині стягнення аліментів на утримання дитини не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян позов задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством передбачений мінімальний розмір аліментів на дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що він має намір звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з ним. А тому передчасним є стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів на підтвердження звернення батька з таким позовом суду не надано. На час розгляду справи відповідачем не подано до суду позову про визначення місця проживання дитини, з травня 2019 року донька проживає з матір`ю та знаходиться лише на її утримання. Дитина потребує коштів на своє утримання, обов`язок надавати які, лежить на обох батьках. Тому, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з батька на утримання доньки. В разі зміни місця проживання дитини, відповідач не позбавлений можливості вирішити питання щодо припинення сплати аліментів та стягнення їх з позивачки. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано позицію відповідача, вік дитини. В судовому засіданні сторони не заперечували проти розірвання шлюбу, повідомили, що проживають окремо, причини розірвання шлюбу наводили різні, однак жодних доказів на підтвердження своєї позиції не надали. Тому суд приходить до висновку, що причиною розірвання шлюбу є саме окреме проживання, припинення подружніх стосунків, що в судовому засіданні не заперечували обидві сторони. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 768 грн. 40 коп. Витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне покласти на державу, оскільки, відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (а.с27).

Outcome: partial