Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за використаний природний газ, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 01.01.1997 року по 01.08.2013 року в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], в житловому приміщені встановлено газове обладнання: газова плита, якою в період мешкання за вищевказаною адресою відповідачі користувались. Правовідносини оформлювалися шляхом видачі розрахункової книжки та відкриття на ім'я відповідачів особистого рахунку. Виходячи із кількості зареєстрованих, згідно із нормами споживання або показниками лічильника газу, та існуючими цінами на природний газ проводилися нарахування щомісячно за використаний природний газ. Роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення встановлені нормативно - правовими документами. У зв'язку із тим, що відповідачі оплату нарахувань проводили нерегулярно та не в повному обсязі у них виникла заборгованість за спожитий ними природний газ в сумі 499,79 грн. в період з 01.01.1997 року по 01.08.2013 року. Ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу до боржників про стягнення заборгованості за використаний природний газ. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за використаний природний газ в розмірі 499,79 грн., інфляційних нарахувань - 10,98 грн., 3% річних у розмірі - 2,59 грн., а також судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача Моргунова А.В. заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідачі позовні вимоги не визнали надали до суду копії квитанцій про сплату за використаний природний газ за період з 2002 року по 2013 рік, які просили приєднати матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.11.2013 року по справі 2н/262/3141/2013 позивачу відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за надані послуги у зв'язку з тим, що з заяви та поданих документів вбачається спір про право (а.с.4). Згідно до виписки з особистого рахунку № [NUMBER] від 01.10.2013 року відповідачі проживають за адресою [ADDRESS], а основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с.5). З розрахунку заборгованості, який надав представник позивача за використаний природний газ відповідачів повинні сплатити суму заборгованості в розмір 499,79 грн., за період з 01.01.1997 року по 01.10.2010 року (а.с.6-15). На вказану суму заборгованості позивач нарахував інфляцію в розмір 10,98 грн. (а.с.16), а також 3% річних в розмірі - 2,59 грн. (а.с.17). Відповідно з довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 061611 від 20.09.2011 року (а.с.27), копії рішення від 05.05.2004 року винесеного Пролетарським районним судом м. Донецька, яке набрало законної сили (а.с.28), рішення Виконкому Пролетарської районної ради від 14.07.2004 року № 483/2 відповідач [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства та має опікуна [PERSON]. Відповідно до копій квитанцій про сплату комунальних послуг, які в судове засідання надали відповідачі сплата за використаний природний газ складає: за 2002 рік - 160 грн., за 2003 рік - 339,80 грн., 2004 рік - 180,46 грн., за 2005 рік - 191,86 грн., за 2006 рік - 256,84 грн., за 2007 рік - 379,12 грн., за 2008 рік - 328,95 грн., 2009 рік - 282,44 грн., за 2010 рік - 285,98 грн., за 2011 рік - 354,83 грн., за 2012 рік - 305,67 грн., за 2013 рік 139,20 грн., а всього 3205,15 грн. (а.с.30-64) . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. На підставі ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача 13.12.2013 року (а.с.2), за період згідно розрахунку заборгованості з 01.01.1997 р. по 01.08.2013 року в розмірі 499,79 грн. (а.с. 6-15), тобто після спливу позовної давності, поновити вказаний строк не просила, договір про збільшення позовної давності не укладався. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» до [PERSON], [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ - необхідно відмовити, у зв'язку з спливом позовної давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed