Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0002018872БН/2007-05. Згідно з умовами договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки (далі - Кредит) з лімітом заборгованості по кредиту не більше 14 800,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок), на строк до 29.04.2009 року включно (пункти 2.1, 2.3 статті 2 Договору). Відповідно до пункту 2.2 статті 2 та підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 договору відповідач зобов'язався: сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів і сплати процентів за кредитом [PERSON] не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому позивач був змушений звернутися до суду. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» просить суд постановити рішення, яким стягнути на їхню користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0002018872БН/2007-05 від 25.05.2007 р. у розмірі 10715,20 грн. (десять тисяч сімсот п'ятнадцять гривень 20 копійок), та відшкодувати сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. В судовому засіданні представник позивача Никеруй Тарас Михайлович позовну заяву підтримав, просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання на попередній розгляд справи 19.09.2014 року та на судовий розгляд справи 09.10., 24.10.2014 року не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Також [PERSON] був повідомлений про розгляд справи в газеті «Час Київщини» від 27 вересня - 03 жовтня 2014 року. Причини неявки, суду не повідомив. Тому суд ухвалив заочне рішення за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 25.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0002018872БН/2007-05. Згідно з умовами договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки (далі - Кредит) з лімітом заборгованості по кредиту не більше 14 800,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок), на строк до 29.04.2009 року включно (пункти 2.1, 2.3 статті 2 Договору). Надання позивачем кредиту згідно пункту 3.3 статті 3 договору здійснювалося у разі недостатності власних коштів на картковому рахунку відповідача для проведення розрахунків за платіжними повідомленнями та інших платежів за Договором. Відповідно до пункту 2.2 статті 2 та підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 договору відповідач зобов'язався: сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Згідно із пунктом 3.7 статті 3 договору проценти за користування кредитом нараховуються позивачем щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). Проте, зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів відповідачем виконане не було, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем стосовно сплати процентів за користування кредитом. Станом на 25.08.2014 року відповідач не сплатив позивачу нараховані за період з 21.10.2013 р. по 25.08.2014 р. за користування кредитом проценти у сумі 1 604,49 грн. (одна тисяча шістсот чотири гривні 49 коп.). Крім того, відповідачем були порушені зобов'язання за договором щодо забезпечення залишку коштів на картковому рахунку у розмірі, необхідному для здійснення Банком договірного списання нарахованих за користування кредитом процентів (пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Договору). Згідно з п.п. 2.1, 2.3 та п.п. 5.2.2 п. 5.2 Договору відповідач зобов'язався повернути кредит у строк до 29.04.2009 року. Однак відповідач не виконав дане зобов'язання, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість щодо погашення позивачу кредиту, яка станом на 25.08.2014 року складає 7 904,19 грн. (сім тисяч дев'ятсот чотири гривні 19 копійок). Таким чином, в порушення умов договору, станом на 25.08.2014 р. зобов'язання відповідача за договором не виконані. Згідно із пунктами 7.1 та 7.2 статті 7 договору при неповерненні кредиту в строки, визначені договором, а також за прострочення визначених договором термінів сплати процентів за користування кредитом, позичальник (Відповідач) сплачує кредитору (Позивачу) за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за Кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Станом на 25.08.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем щодо сплати пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами становить 114,83 грн. (сто чотирнадцять гривень 83 коп.), а заборгованість відповідача щодо сплати пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом становить 1 091,69 грн. (одна тисяча дев'яносто одна гривня 69 коп.). Крім того, 03.03.2012 р. між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем був складений акт звірки заборгованості, відповідно до якого, останній визнав заборгованість перед позивачем та зобов'язався її погасити. Однак, станом на 25.08.2014 р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором залишається непогашеною та становить 10 715,20 грн. (десять тисяч сімсот п'ятнадцять гривень 20 копійок), з яких: - 1 604,49 грн. - прострочена заборгованість за процентами; - 7 904,19 грн. - прострочена заборгованість за Кредитом (основним боргом); - 114,83 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 1 091,69 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» згідно платіжного доручення №1793 від 21 серпня 2014 року сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. ( а.с. 1), а тому, вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в частині стягнення судового збору також підлягають до задоволення. Встановлені судом обставини підтверджуються:

Outcome: approved