Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач у червні 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В ході розгляду справи були уточнені позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 27 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний попередній договір купівлі-продажу житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на виконання якого позивач передав, а відповідач прийняв авансовий платіж у розмірі 1000 дол. США та 4000 грн. На підтвердження укладання Договору відповідач надав позивачу розписку від 27.03.2013 р., щодо підтвердження фактичного отримання грошових коштів. Під час передачі коштів та укладання розписки були присутні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до усної домовленості між позивачем та відповідачем строк підготовки ( виготовлення) необхідних документів, щодо укладання основного договору купівлі-продажу складає півтора місяці, кінцевий строк укладання основного договору та остаточного розрахунку сторони зазначили 08 травня 2013 року. 08 травня 2013 року під час особистої зустрічі відповідач в односторонньому порядку відмовився від укладання основного договору купівлі-продажу, мотивуючи свою відмову не готовністю правовстановлюючих документів на квартиру, а також почав вимагати від позивача сплати додаткових грошових коштів, нібито для прискорення процедури виготовлення правовстановлюючих документів на квартиру, чим саме порушив умови попереднього договору купівлі продажу. Позивач звернувся з вимогою до відповідача про повернення грошових коштів, але отримав відмову з посиланням на якісь незрозумілі обставини. Просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 11989,50 грн. в на день уточнення позовних вимог, на підставі розписки від 27.03.2013 року та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали позовну заяву та просили суд позов задовольнити. В подальшому відповідно до заяви від 03.03.2014 року просили суд розглядати справу в їх відсутності та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до кур'єрських повідомлень [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] , вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27 березня 2013 року був укладений письмовий попереднього договір відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] 1500 дол. США, що еквівалентно 12200 грн. за квартиру, яку вона зобов'язується продати за адресою: [ADDRESS], яка належить їй. Вартість квартири визначено сторонами в розмірі 32000 дол. США, що підтверджується розпискою, яка знаходиться у позивача. За домовленістю сторін договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений не пізніше 08 травня 2013 року . В судовому засіданні допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт укладання попереднього договору та передачі грошових коштів відповідачці в доларах і гривні. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач передав відповідачу грошові кошти на виконання попереднього договору купівлі-продажу за простою письмовою формою у розмірі 1000,00 доларів США та 4000 грн., що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення це становить 11988,00 грн. ( 100 дол. США =798,80 грн. Звідси 1000 х 798,80 = 7988,00 грн. +4000=11988 грн.00 коп.) Як вказали в судовому засіданні позивач та його представник договір купівлі-продажу 08 травня 2013 року було не укладено, оскільки відповідачкою не виготовлені необхідні документи і відповідачка відмовляється повернути грошові кошти. У відповідності до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Як встановлено в судовому засіданні до 08 травня 2013 року договір купівлі - продажу між сторонами укладено не було, тому саме з вини відповідача не був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна і сплачена сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: approved