Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 28.01.2016 року в наслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Пежо» д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС». Постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 р. Андрієнка визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дій [PERSON] позивачу було завдано як матеріальну так і моральну шкоду. [PERSON] на день скоєння ДТП перебував у трудових відносинах із власником транспортного засобу. В свою чергу між власником автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] та [PERSON] 12.02.2014 р. було укладено договір фінансового лізингу за умовами якого зазначений транспортний засіб передано позивачу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] застрахована ПрАТ «ІНГО Україна». Зважаючи на те, що позивачу було спричинено шкоду, яка згідно звіту № 3/2-1 про оцінку транспортного засобу становить 101 343,25 грн. (вартість утилізації автомобіля), ліміт відповідальності страхової компанії - 50 000,00 грн., френшиза - 500,00 грн. представник позивача просить суд стягнути з ПрАТ «ІНГО Україна» на користь [PERSON] суму у розмірі 49 400,00 грн., з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» суму у розмірі 47 677,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 64 380,00 грн. та витрати на проведення експертного психологічного дослідження у сумі 2 000,00 грн. та судовий збір. Моральна шкода, як зазначає представник позивача, моральна шкода спричинена [PERSON] та її розмір визначені у висновку експертного психологічного дослідження № 1-08/08 від 08.08.2016 р. і становить орієнтовний розмір 44,4 мінімальних заробітних плат. В подальшому представником позивача збільшувались вимоги, остаточно він просив суд: стягнути з ПрАТ «ІНГО Україна» на користь [PERSON] суму у розмірі 49 490,00 грн., стягнути в ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 47 322,64 грн., 9 322,64 грн. інфляційних нарахувань на суму матеріального збитку (шкоди) за період з 01.09.2016 р. по 28.02.2017 р., моральну шкоду у розмірі 142 080,00 грн., 2000,00 грн. витрати на проведення експертного дослідження, а також стягнути з відповідачів солідарно судовий збір. В судовому засіданні представник [PERSON] пояснив, що станом на день розгляду справи автомобіль «Тойота» АА3005НН належить позивачу на праві власності. Представник ПрАТ «ІНГО України» повідомив в судовому засіданні, що компанія заперечує щодо задоволення позову в частині заявлених до неї вимог, проте просить суд ухвалити рішення на підставі вимог чинного законодавства. Представник ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» заперечував щодо стягнення з товариства інфляційних виплат, оскільки такі штрафні санкції не передбачені для правовідносин, що виникли між відповідачем та [PERSON] Також зазначив, що представником позивача не доведено наявність моральної шкоди та її розмір. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю « АВТОКРЕДИТПЛЮС» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 28.01.2016 р. 0 06 год. 40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. [NUMBER], на автомобільній дорозі Соснівка-Кременчук-Комсомольськ км 10+800, не врахував дорожню обстановку, не вибав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного транспорту та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-ДЕУ д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та з автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу, що підтверджується постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 р. Постанова набрала чинності 10.03.2016 р. Також встановлено і не заперечується сторонами, що автомобіль «Пежо» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТПЛЮС», винуватець ДТП перебував на час пригоди у трудових відносинах з відповідачем. Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Пежо» д.н.з. [NUMBER] на день догорожньо-транспортної пригоди застрахован ПрАТ «ІНГО Україна» відповідно до положень Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», поліс АЕ/5622791 від 28.12.2015 р. Як свідчать матеріали справи транспортний засіб «Тойота» д.н.з. [NUMBER], станом на день розгляду справи належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого надана представником позивача. На день пригоди, що відбулась 28.01.2016 р. зазначений транспортний засіб належав ТОВ « АВТОКРЕДИТПЛЮС» та перебував у позивача в користуванні на підставі договору фінансового лізингу. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Не заперечувалась учасниками процесу та обставина, що ПрАТ «ІНГО Україна» було повідомлено про ДТП, проведено огляд транспортного засобу та 01.02.2016 р. складено відповідний протокол огляду транспортного засобу за участі представника страхової компанії , представника ТОВ « АВТОКРЕДИТПЛЮС» в особі позивача [PERSON] Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про відшкодування збитків, спричинених власнику автомобіля. За положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В свою чергу за ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З метою з»ясування розміру матеріальних збитків, за заявою [PERSON], СПД [PERSON] 07.03.2016 р. складено звіт № 3/2 про оцінку транспортного засобу. За даним звітом вартість матеріального збитку спричиненого володільцю транспортного засобу визначається рівною ринковій вартості на момент пошкодження, т.я. вартість відновлювального ремонту перевищує вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість на момент пошкодження і складає 198 520,25 грн. За звітом №3/2 - 1 про оцінку транспортного засобу від 07.03.2016 р. вартість утилізації транспортного засобу на дату оцінки становить 101 343,25 грн. Таким чином беручи до уваги вищенаведені норми матеріального права сума матеріального збитку, спричиненого позивачу становить 99 177,00 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (198 520,25 грн. - 101 343,25 грн.). Не заперечувалась у судовому засіданні та обставина, що ліміт відповідальності ПрАТ «ІНГО Україна» за договором, укладеним з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн. За приписами с. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов»зана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В свою чергу за приписами ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов»язків). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За встановлених обставин, беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «ІНГО Україна» у розмірі 49 490,00 грн. підлягають задоволенню. Також суд вважає за можливе стягнути на користь позивача і різницю між сумою матеріальної шкоди та страхового відшкодування у розмірі 47687,00 грн. з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ», з огляду на положення ст. ст.1172, 1194 ЦК України та відсутність заперечень представника відповідача щодо спричинення шкоди працівником товариства. З приводу вимог представника [PERSON] щодо стягнення з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» інфляційних збитків за період з 01.09.2016 р. по 28.02.2017 р. у розмірі 9 322,64 грн. в порядку ст. 625 ЦК України, слід зазначити наступне. Верховний Суд України від 02 березня 2016 року у постанові в справі № 6-2491цс15 виклав наступну правову позицію: Статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Дія статті поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п'ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Таким чином дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, що передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, не розповсюджується на правовідносини, що виникають у зв'язку 17 із заподіянням шкоди, і може застосовуватись лише при порушенні зобов'язання за договором. Зважаючи на викладене підстави для стягнення з товариства передбачених ст. 625 ЦК України інфляційних втрат відсутні, а тому в задоволення вимог в цій частині позову слід відмовити. Представник позивача також просить стягнути з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ» моральну шкоду у розмірі 142 080,00 грн., у зв»язку із тривалістю страждань, що їх спричинено неправомірними діями винуватця ДТП Положеннями ст. 1167 ЦК України визначено, що Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. На підтвердження наявності моральної шкоди та її розміру представником [PERSON] надано висновок № 1-08/08 експертного психологічного дослідження, складеного 08.08.2016 р. експертом ТОВ «Український центр судових експертиз». Відповідно до зазначеного висновку ситуація ДТП, яка сталася 28.01.2016 року, та її наслідки (фактична втрата автомобіля) постали для [PERSON] як психотравмуючи, спричинили йому негативні тривалі психіатричні переживання (моральні страждання). Орієнтовний розмір компенсації завданих [PERSON] психологічних переживань (моральних страждань) становить 44,4 мінімальних заробітних плат. Беручи до уваги положення ст. 57 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти до уваги зазначений висновок, а отже і не вважає за можливе покласти в основу рішення твердження представника відповідача щодо недоведеності спричинення позивачу моральної шкоди. Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм - правовий висновок Верховного Суду України, зроблений у справі № 6-108 цс 13. З іншого боку згідно рекомендацій, наданих в постанові Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, надавши оцінку поясненням представника позивача та з огляду на орієнтовний розмір компенсації зазначений у висновках дослідження, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на компенсацію моральної шкоди суму у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, як свідчать матеріали справи позивачем було сплачено за проведення експертного психологічного дослідження суму у розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 774227 від 09.08.2016 р. Такі витрати, за умови наявності причинно-наслідкового зв»язку останніх та ДТП в розумінні вимог чинного законодавства України є шкодою, а тому зазначена сума також підлягає стягненню з ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial