Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Авіс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Авіс» 1\~800\~000,00 грн. за Договором відповідального зберігання № ДВЗ-1 від 04 квітня 2018 року, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що у визначений Договором відповідального зберігання № ДВЗ-1 від 04 квітня 2018 року строк (до 01 жовтня 2018 року) та на момент звернення до суду з позовом відповідач [PERSON] товар (посівний матеріал) не повернув, а також не відшкодував його вартість, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2021 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Волошенюк О.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 04 квітня 2018 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством «Авіс» («Поклажодавцем») та відповідачем [PERSON] («Зберігачем») було укладено Договір відповідального зберігання № ДВЗ-1 від 04 квітня 2018 року (далі Договір) (а.с. 5-7). Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за Актом приймання-передачі майна, який є невід`ємною частиною цього Договору, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання строком до 01 жовтня 2018 року Посівний матеріал, а саме: SY EXPERTO CRUISER у кількості 300 пакетів загальною вартістю 1\~800\~000 грн., у т.ч. ПДВ (наділі іменується «Майно»). Майно було передано Поклажодавцем Зберігачеві, що підтверджується Актом № 1 від 04 квітня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до п. 2.1.4 Договору, Зберігач зобов`язується повернути Майно Поклажодавцеві 01 жовтня 2018 року власним автотранспортом на склад останнього, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Карбишева, 2. Згідно з п. 3.1.2. Поклажодавець має право вимагати відшкодування збитків, завданих втратою та/або пошкодженням Майна, за рахунок Зберігача відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти \~виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Згідно з ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених\~статтею 208\~цього Кодексу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій\~формі належить\~вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, форма договору зберігання була дотримана сторонами. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~938\~ЦК України\~ зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 949 ЦК України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості; річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~951\~ЦК України\~збитки,\~завдані поклажодавцеві\~втратою (нестачею)\~або пошкодженням\~речі,\~відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості . У визначений Договором відповідального зберігання № ДВЗ-1 від 04 квітня 2018 року строк (до 01 жовтня 2018 року) та на час розгляду справи судом товар (посівний матеріал) відповідачем [PERSON] повернутий не був (доказів протилежного відповідачем [PERSON] надано до суду не було), а тому суд доходить до висновку, що товар був втрачений або пошкоджений зберігачем. Вимоги № 688 від 10 листопада 2020 року та № 762 від 10 грудня 2020 року, адресовані [PERSON] , залишилися без реагування (а.с. 11-16). Вартість товару у розмірі 1\~800\~000,00 грн. також не була відшкодована зберігачем поклажодавцеві (доказів протилежного відповідачем [PERSON] надано до суду не було). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд доходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Авіс» 1\~800\~000,00 грн. (один мільйон вісімсот тисяч гривень 00 коп.) за Договором відповідального зберігання № ДВЗ-1 від 04 квітня 2018 року, тобто про задоволення позову у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Авіс» 27 000 грн. судового збору та 10\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved