Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач служба у справах дітей Глибоцької селищної ради, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Місцезнаходження позивачки [PERSON] на даний час невідоме, а відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , однак участі у житті та вихованні малолітньої доньки [PERSON] не приймають та не цікавляться нею. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачі рішенням суду позбавленні батьківських прав відносно двох старших дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Всіх трьох дітей виховує бабуся, заінтересована особа по справі - [PERSON] , яка рішенням суду призначена опікуном двох старших дітей, меншу дівчинку [PERSON] залишила після народження теж їй. Зазначає, що 23.02.2021 року Глибоцьким районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді складено акт та висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] , відповідно до якого дана сім`я знаходиться на обліку, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] . Присилається на те, що 12.03.2021 року до органу опіки та піклування Глибоцької селищної ради надійшла заява від [PERSON] , [INFO] про те, що у неї на вихованні та утриманні перебуває малолітня онука [PERSON] , [INFO] . Батьки не займаються вихованням та утриманням дитини. Крім того, вказують на те, що 30.03.2021 року, відповідачка [PERSON] звернулася з письмовою заявою в присутності комісії з питань захисту прав дитини, проте, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , так як вона не має можливості займатися вихованням дитини та забезпечувати її всім необхідним. Враховуючи вищевикладене, просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача служби у справах дітей Глибоцької селищної ради не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Вiдповiдачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте, направила до суду заяву в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Крім того, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважити дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. За бороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч.ч.1, 4 ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з п.2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідачі: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28.12.2010 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дітей передано на опікування органу опіки та піклування Глибоцькій РДА. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.12.2014 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] призначено опікуном над дітьми. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глибоцького районного суду від 07.12.2018 року, [PERSON] звільнено від обов`язків опікуна над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та вказаним рішенням опікуном над дітьми призначено [PERSON] . Довідкою №326 від 11.03.2021 р. виданою виконавчим комітетом Кам`янецької сільської ради, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] на території сіл Ст.Вовчинець та Біла Криниця не зареєстрована та не проживає. Із листа районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №35/01-07 від 11.04.2021 року вбачається, що на обліку в даному центрі знаходиться сім`я [PERSON] , що перебуває в складних життєвих обставинах через невиконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] . Крім того, у вказаному листі зазначено, що [PERSON] не створила належних умов для виховання та утримання доньки, на рекомендації лікарів не зважала, залишила дівчинку на свою матір [PERSON] , батько дівчинки [PERSON] життям доньки не цікавиться та не приймає участі у її вихованні. Неодноразово фахівцями із соціальної роботи Центру СССДМ проводилася бесіда, надавалися ряд соціальних послуг, щодо створення безпечних умов, догляд та утримання малолітньої дитини, та на всі рекомендації [PERSON] не зважала. Також, залучалися спеціалісти ювенальної поліції, служби у справах дітей РДА, працівники УПСЗН, Глибоцька ЦРКЛ, сімейні лікарі для надання потрібної допомоги. Утриманням та вихованням малолітньої [PERSON] займається бабуся [PERSON] , яка водночас є опікуном і двох старших дітей [PERSON] та [PERSON] 30.03.2021 року, [PERSON] звернулася з письмовою заявою в присутності комісії з питань захисту прав дитини, проте, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вказала на те, що вона не має можливості займатися вихованням дитини та забезпечувати її всім необхідним. Отже, судом встановлено, що відповідачі не здатні належно турбуватися про здоров`я дитини та вести господарство. Відповідачів вже було позбавлено батьківських прав відносно їхніх старших дітей, однак належних висновків вони для себе не зробили, не змінили свого ставлення щодо виховання дитини. Рішенням виконавчого комітету Глибоцької селищної ради №4/60 від 28.04.2021 року та висновком органу опіки та піклування вирішено визнати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином суд вважає очевидним умисне ухилення відповідачами від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки. Крім того, на неодноразові прохання змінити своє таке відношення до дитини, відповідачі жодним чином не реагували, і надалі вперто умисно ухилялися від участі у її вихованні. Також, питання позбавлення відповідачів батьківських прав ретельно вивчалось органом опіки та піклування Глибоцької селищної ради, про що наданий відповідний висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавляться матеріальним, моральним, та духовним життям дитини, не цікавляться її розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може їй зашкодити. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських прав. Тому, ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] не позбавлені права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved