Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Харківенергоремонт» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] грошової заборгованості за договором безвідсоткової позики № 160/11 від 17 жовтня 2011 року у розмірі 382 905 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач працював у позивача в наступні періоди часу: з 07.07.2009 року відповідно до Наказу про прийом на роботу № 36-к від 07.07.2009 року, по 30.04.2010 року відповідно до Наказу про звільнення № 125-к від 30.04.2010 року, на посаді Директора департаменту електричного виробництва; з 03.05.2010 року відповідно до Наказу про прийом на роботу № 138-к від 03.05.2010 року, по 19.11.2012 року відповідно до Наказу про звільнення № 291/1-к від 12.11.2012 року, на посаді Директора департаменту електричного виробництва; з 03.10.2013 року відповідно до Наказу про прийом на роботу № 138-к від 03.10.2013 року,по теперішній час,на посаді Директора департаменту електричного виробництва. 17 жовтня 2011 року між сторонами був укладений договір безвідсоткової позики № 160/11. Відповідно до Підпункту 1.1.1.Пункту1.1. Розділом 1 «Предмет договору» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року: 1.1.Позикодавець передає Позичальникові в позику грошові кошти в розмірі: 1.1.1.320 280, 00 грн., а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (далі - сума позики) в строк і в порядку, передбаченому в цьому договорі. Згідно з Пунктом 3.1. Розділом 3. «Порядок передачі суми позики» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року: 3.1.Позикодавець зобов'язується видати грошові кошти Позичальникові через касу Позикодавця до 01.12.2011 року. Пунктами 4.1., 4.2. Розділу 4. «Порядок і терміни повернення суми позики» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, передбачено: 4.1.Позичальник зобов'язується повернути суму позики, обумовлену в п. 1.1. цього договору, до 31.03.2012 року. Повернення позики можливе частинами. 4.2. Позика повертається Позикодавцеві у національній валюті України через касу Позикодавця. Позикодавець виконуючи вищезазначені істотні умови Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, в період часу з 18.10.2011 року по 29.05.2012 року, видав Позичальнику на руки через касу підприємства загальну суму позики 382 905 грн. 00 коп. 29.03.2012 року Сторони Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, уклали Додаткову угоду № 2, на підставі якої Пункт 4.1. зазначеного Договору, виклали в новій редакції, а саме: Позичальник зобов'язується повернути суму позики, обумовлену в п. 1.1. цього договору, до 31.12.2012 року. Повернення позики можливе частинами. У Договорі безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, сума позики вказана в розмірі 320 280 грн. 00 коп. проте, позичальник підписуючи видаткові касові ордери (які є невід'ємною частиною Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року) на загальну суму позики 382 905 грн. 00 коп. своїми підписами підтвердив своє бажання крім суми позики зазначеної в Договорі, додатково отримати 62 625 грн. 00 коп. Після закінчення терміну повернення позики зазначеного у Пункті 4.1. Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, керівництво ТОВ «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ» усно і письмово направляючи Листи, вимагало від позичальника повернення позики в повному обсязі, але останній ігнорує вимоги позивача. Представники позивача - Кощавка І.А. та Горохова В.В., які діють на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що наявність Договору безвідсоткової позики № 160/11від 17.11.2011 року не є беззаперечним доказом для стягнення з відповідача суми боргу за вказаним договором. Метою цього договору будо перетворення безготівкових коштів у готівку під виглядом надання позики відповідачу, як працівнику підприємства. Під примусом, шляхом погроз звільнення, [PERSON] було запропоновано підписати спірний договір та касові ордери про отримання готівки через касу підприємства. Жодних коштів на руки відповідач насправді не отримав. Окрім договору та касових ордерів позивачем не надано доказів щодо прийняття рішення власником підприємства про видачу позики [PERSON] Окрім того, позивач не обґрунтував підстави видачі суми позики понад суму, зазначену у договорі, як і не надав суду жодного доказу з бухгалтерського та податкового обліку виданої відповідачу суми позики. На думку представника відповідача, договір безвідсоткової позики № 160/11 від 17 жовтня 2011 року є недійсним, оскільки був укладений під впливом обману, а його укладення не було спрямоване на настання правових наслідків, що обумовлені ним. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до наступного. 17 жовтня 2011 року між сторонами по справі був укладений договір безвідсоткової позики № 160/11. З боку позикодавця - ТОВ «Харківенергоремонт» - договір підписано генеральним директором підприємства, який згідно п. 9.7. Статуту товариства (в редакції 2009 року, що діяв на час укладення договору) мав право без попереднього рішення Загальних зборів товариства приймати рішення щодо надання безвідсоткової фінансової допомоги фізичним особам (т. 1 а.с. 115). Відповідно до Підпункту 1.1.1. Пункту 1.1. Розділу 1 «Предмет договору» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року: позикодавець передає Позичальникові в позику грошові кошти в розмірі: 320 280, 00 грн., а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк і в порядку, передбаченому в цьому договорі. Згідно з Пунктом 3.1. Розділу 3. «Порядок передачі суми позики» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року: позикодавець зобов'язується видати грошові кошти позичальникові через касу позикодавця до 01.12.2011 року. Пунктами 4.1., 4.2. Розділу 4. «Порядок і терміни повернення суми позики» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, передбачено, що позичальник зобов'язується повернути суму позики, обумовлену в п. 1.1. цього договору, до 31.03.2012 року. Повернення позики можливе частинами (п. 4.1). Позика повертається Позикодавцеві у національній валюті України через касу Позикодавця (п. 4.2). На виконання умов договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, в період часу з 18.10.2011 року по 29.05.2012 року ПАТ «Харківенергоремонт» видав [PERSON] на руки через касу підприємства загальну суму позики 382 905 грн. 00 коп., що підтверджується рядом видаткових касових ордерів, копії яких містяться у матеріалах справи. 29.03.2012 року Сторони Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, уклали Додаткову угоду № 2, на підставі якої Пункт 4.1. зазначеного Договору, виклали в новій редакції, а саме: Позичальник зобов'язується повернути суму позики, обумовлену в п. 1.1. цього договору, до 31.12.2012 року. Повернення позики можливе частинами. Відповідно до Підпункту 1.1.1.Пункту 1.1. Розділом 1 «Предмет договору» Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, сума позики становить 320 280 грн. 00 коп., проте позикодавець надав, а позичальник прийняв та зобов'язався повернути загальну суму позики 382 905 грн. 00 коп., тобто суму яка більше на 62 625 грн. 00 коп. від суми зазначеної у Договорі. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Таким чином, незважаючи на те, що у Договорі безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, сума позики вказана в розмірі 320 280 грн. 00 коп., підписуючи видаткові касові ордери, які є невід'ємною частиною Договору, на загальну суму позики 382 905 грн. 00 коп., відповідач [PERSON] своїми підписами підтвердив своє бажання отримати суму позики на суму більше на 62 625 грн. 00 коп. Після закінчення терміну повернення позики зазначеного у Пункті 4.1. Договору безпроцентної позики № 160/11 від 17.10.2011 року, керівництво ТОВ «Харківенергоремонт» усно і письмово направляючи Листи, вимагало від Позичальника повернення позики в повному обсязі 382 905 грн. 00 коп., але на час розгляду справи заборгованість не погашена. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено інше. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження його заперечень, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно платіжного доручення № 791 від 11 липня 2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654, 00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved