Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: Прокуратура Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача та прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року у розмірі 5 301 643 грн. 16 коп. (що складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 1 990 257 грн.; суми простроченої заборгованості за процентами - 163 921 грн. 96 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 631 302 грн. 95 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 220 606 грн. 87 коп.; суми 3-х відсотків річних від суми простроченого кредиту - 272 203 грн. 77 коп.; суми 3-х відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту - 22 871 грн. 01 коп.) та сплачені позивачем при подачі позову судові витрати по справі - 3441 грн. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомили. За згодою представника позивача та прокурора суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2007 року між [PERSON] та Банком було оформлено кредитний договір №35.1/СК-115.07.1, згідно якого Банк надав [PERSON] споживчий кредит на загальну суму 250 000,00 доларів США строком по 04 березня 2012 року включно. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 250 000,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредити не пізніше 27.05.2015 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених Кредитним договором. Згідно п. 3.1. Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року, забезпеченням зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а такой відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов цього Договору, є іпотека нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На виконання вищезазначеного пункту Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року, було укладено Договір іпотеки посвідчений 05 березня 2007 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ [PERSON] за реєстровим номером 306, заборона відчуження за реєстровим № 8. Підтвердженням виконанням умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки №893 від 05.03.2007р. на суму 250 000,00 доларів США. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року [PERSON] зобов'язалася починаючи з березня місяця 2008 рок до 10-го числа кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитом рівними частками у сумі 209,00 доларів США шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок вказаний в п.1.2 цього Договору. Крім того щомісячно сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом - до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з квітня місяця 2007 року. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за Кредитним договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року не виконує, в визначені Кредитним договором строки заборгованість за кредитами не погасила, не сплатила нараховану пеню несвоєчасне погашення заборгованості за наданими кредитами та процентами за користування ними, та таким чином ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, грубо порушує його умови. Згідно зі ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.4.6 Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року [PERSON] зобов'язалася за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожен день пеню у розмірі подвійної процентної ставки і суми простроченого платежу. Пунктом 5.1. Кредитного договору №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року передбачено, що у разі недотримання позичальником умов цього договору умов договорів застави (іпотеки), укладених в забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором, Банк вправі вимагати дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним проценті) також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 05.03.2007 року. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так у відповідності до ст.ст. 549, 550 ЦК України, на підставі умов Кредитного договору було нарахована до стягнення пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а також пеня за несвоєчасну сплату процентів за Кредитним договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. Ст.625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми позики та сплати відсотків, у випадку, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами. Так, [PERSON] направлялись листи вимоги з відомостями про стан заборгованості, нарахованих штрафних санкцій та формулюванням про звернення стягнення на предмет застави у випадку непогані заборгованості за договором: лист-вимога № 35-18/2020 від 22.01.2009 р.; лист-вимога № 35-18/22053 від 26.01.2009 р.; лист-вимога № 35-18/2999 від 19.03.2009 р.; лист-вимога № 35-18/3552 від 15.05.2009 р.; лист-вимога № 4249 від 09.09.2009 р. Заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року становить 5 301 643 грн. 16 коп. та складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 1 990 257 грн.; суми простроченої заборгованості за процентами - 163 921 грн. 96 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 631 302 грн. 95 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 220 606 грн. 87 коп.; суми 3-х відсотків річних від суми простроченого кредиту - 272 203 грн. 77 коп.; суми 3-х відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту - 22 871 грн. 01 коп. Забезпеченням виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком є порука [PERSON], який, відповідно до укладеного ним з Позивачем Договору поруки бн від 05.03.2007 року у якості солідарного боржника зобов'язався відповідати у повному обсязі перед Банком за повне та своєчасне виконаній зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року. Згідно п.1.3, п.2.1. Договору поруки, [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і [PERSON], а у разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за платежами, що передбачені Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року, [PERSON] на підставі письмового повідомлення Банку не пізніше наступного дня після одержання такого письмового повідомлення зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок Банку в повному обсязі заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №35.1/СК-115.07.1 від 05 березня 2007 року. Пунктом 3.2. Договору поруки передбачено, що [PERSON] відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредиторок боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звернутися до суду із заявою про захист прав законних інтересів громадян, держави, а також підприємства та інших юридичних осіб. Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави і суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є зверненню прокурора до суду з позовною заявою про захист прав інших осіб, у тому числі юридичних, у випадках порушення інтересів держави. Відповідно до процесуального законодавства України та рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі №3 - рп / 99 прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 10 червня 2009 р. № 580 державою було здійснена капіталізація AT «РОДОВІД БАНК», в зв'язку з чим на сьогодні 99,9% статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України. Не одержання прибутку Банку від використання банківських операцій може призвести до погіршення майнового стану установи, що може призвести до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів т; податків, можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку банківського сектору економіки, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб, що порушує інтереси держави. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 3441 грн.

Outcome: approved