overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку за адресою [ADDRESS]. У будинку зареєстрований відповідач, однак у будинку з 2013 року не проживає. Позивачка зазначає, що реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні будинком, тягне зайве нарахування оплати комунальних послуг. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком. 17.09.2018 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми прийнято до розгляду і відкрито провадження за позовом судовий розгляд призначено 16.11.2018 о 09-00. 16.11.2018 відбулося судове засідання та судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Так відповідач належним чином повідомлявся про судове засідання і поданий позов, але він не отримував повістки, ні він ні його представник не з'являлися в судові засідання, про причини неявки не повідомляли, відзив не подавали. В судовому засіданні позивач позов підтримав та дав покази у якості свідка. Зокрема зазначив, що відповідач з 2013 року виїхав до Чеської республіки. З того часу там проживає постійно і працює, створив сім'ю. Витрати на утримання будинку відповідач не несе. З того часу як виїхав відповідач не намагався повернутися і оселитися у будинку. Добровільно син зніматися з реєстрації не побажав, а запропонував самостійно вирішувати це питання. Суд, заслухавши пояснення, покази позивача даними у якості свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 08.10.1999 року. У будинку позивача зареєстрований відповідач. Однак відповідач у будинку не проживає з 2013 року. Встановлені обставини підтверджується будинковою книгою у якій містится відмітка про реєстрацію місця проживання відповідача 29.02.2000. 11.09.2018 складений акт сусідами [PERSON], мешканцем м.[ADDRESS], та [PERSON], мешканцем [ADDRESS]. У акті зазначено, що відповідач не проживає у будинку з 2013 по час складання акту. Обставини відсутності відповідача у будинку також підтверджені показами позивача, даними у якості свідка, зміст яких наведений вище. З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Ураховуючи встановлені обставини та наведені положення закону, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України х відповідача підлягають стягненню відшкодування витрат на корсить позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований, але не проживає за даною адресою відповідач [PERSON] Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування будинком, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком, а саме : будинком [ADDRESS] . 13.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . За відомостями Малопавлівського старостинського округу Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 06.05.2019 № 02-15/530 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 23.01.2013 за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає. (а.с. 21). З довідки, виданої Малопавлівським старостинським округом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.04.2019 № 371 [PERSON] , [INFO] , який не є родичем позивача, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає з моменту реєстрації. (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~ Відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власником будинку є позивач, правових підстав для проживання, користування та володіння спірним будинком відповідачем суд не вбачає. Тому, реєстрація відповідача\~за зазначеною адресою без наявних на те підстав є порушенням права власності власника будинку, у зв`язку із чим відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрований син, відповідач по справі. Однак останній у квартирі тривалий час не проживає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні квартирою, тягне зайве нарахування оплати комунальних послуг. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком. В судовому засіданні позивач та представник заявлені вимоги підтримали. Позивач дав покази у якості свідка. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся, однак до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши покази позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] .\~ У квартирі позивача зареєстрований відповідач [PERSON] , 1985 року народження. Однак з 2007 року останній у квартирі не проживає. Встановлені факти підтверджується довідкою про склад сім`ї, витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та показами позивача даними у якості свідка./а.с.3-5,8/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування витрат. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач протягом декількох років не мешкає в квартирі, де продовжує бути зареєстрованим. В квартирі немає його особистих речей, він постійно мешкає за іншою адресою, а спірним жилим приміщенням не цікавиться, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, тому просить визнати відповідача таким, що втрати право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS], належить позивачу на праві власності (а.с.6), в ній зареєстрований [PERSON] як член сімї колишнього власника даного житла (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач декілька років і до теперішнього часу, разом із своїми неповнолітніми дітьми не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, але не знімається з реєстрації за місцем проживання, добровільно залишивши дане житлове приміщення. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач, який є його сином, разом з своїми неповнолітніми дітьми з 2013 року не мешкає в квартирі, де продовжує бути зареєстрованим. В 2013 році він виїхав разом з дружиною та дітьми на постійне місце проживання в Росію, добровільно забравши свої речі з квартири, тому просить визнати відповідача та його неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Як вбачається з поштового конверту, цей лист надійшов з Московської області. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на праві власності (а.с.8-9), в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з 2013 року і до теперішнього часу, разом із своїми неповнолітніми дітьми не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, але не знімається з реєстрації за місцем проживання, добровільно залишивши дане житлове приміщення у звязку із виїздом на постійне проживання до РФ. Вказані факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, згідно з поясненнями позивача та показами свідка. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири за адресою [ADDRESS] . У квартирі зареєстровані відповідачі, однак з 2013 року не проживають. У 2017 році відповідачі виїхали за кордон. Позивачка зазначає, що реєстрація відповідачів створює перешкоди у користуванні квартири, тягне зайве нарахування оплати комунальних послуг. Тому позивачка просить визнати відповідачів таким, що втратив право користування будинком. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та дала покази у якості свідка. Зокрема зазначила, що відповідачка з дитиною з 2013 року у квартирі не проживають з власної ініціативи. Згодом [PERSON] створила сім`ю та виїхала на постійне місце проживання з дитиною і новим чоловіком за кордон. З того часу там проживають постійно. Відповідачка надавала довіреність своїй матері на зняття з реєстрації по спірній квартирі, але остання нічого не зробила і теж виїхала за кордон. Відповідачі та треті особи відзиви чи письмові пояснення по позову не надавали. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Сумської міської ради, заперечував проти позову щодо неповнолітньої [PERSON] .. Вважав, що не відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення, покази позивачки даними у якості свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 26.07.1996 року. У квартирі позивачки зареєстровані відповідачі. Однак відповідачі у квартирі не проживають з 2013 року. Встановлені обставини підтверджується довідкою №348/18102019-30010899 про зареєстрованих осіб. Обставини відсутності відповідачів у квартирі також підтверджені показами позивачки, даними у якості свідка, зміст яких наведений вище. З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Ураховуючи встановлені обставини та наведені положення закону, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню відшкодування витрат на користь позивачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано 3 особи, в тому числі відповідач, який з травня 2012 року не проживає в спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, його особисті речі в квартирі відсутні. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню квартири. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, тому він просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився про місце, час розгляду справи повідомлявся. Від представника третьої особи - [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення з'явившихся учасників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є мешканкою квартири [ADDRESS], відповідач є її наймачем, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення в гуртожитку та копією виписки з протоколу (а.с.9-10). Згідно довідки, наданої Сумського державного університету №2589 від 16 червня 2017 року, в квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач, [PERSON]- відповідач, [PERSON] - син. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 2012 року у вказаній квартирі фактично не проживає, перешкод в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач в квартирі фактично не мешкає, не відвідує квартиру та стосунки із позивачем не підтримує. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON], [PERSON] Згідно вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] . У квартирі крім позивача зареєстровані треті особи батько позивача [PERSON] та брат - [PERSON] , а також відповідач [PERSON] , яка є колишньою дружиною брата позивача. Однак остання тривалий час у квартирі не проживає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачки створює перешкоди у користуванні та розпорядженні квартири. Так позивач позбавлений використати своє право на безоплатну приватизацію житла, крім того він вимушений нести витрати по оплаті комунальних послуг та експлутаційних витрат. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини неподання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстровані треті особи батько позивача [PERSON] та брат - [PERSON] , а також відповідач [PERSON] , яка є колишньою дружиною брата позивача та проживала за вказаною адресою як член сім`ї. Однак 14.03.2012 шлюб між ними розірвано та з 2013 року відповідач разом з донькою виїхала проживати до с. Велика Чернеччина Сумського району Сумської області за місцем мешкання батьків відповідачки. На даний час відповідач формально залишилася зареєстрованою у квартирі позивача. Також складено акт про те, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за адресою реєстрації з 2013 року. Акт підписаний мешканцями квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , і затверджений ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми». Позивач всі платежі сплачує самостійно, відповідач ніякої участі в утриманні квартирі не приймає і не користується нею. Встановлені факти підтверджуються довідкою Управління «ЦНАП у м. Суми» про склад сім`ї вих. № 14.03-08/39594 від 24.06.2019, паспортом позивача, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2012 (справа № 1806/2-212/12), актом ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» від 06.09.2019, копії яких додані до матеріалів справи./а.с. 5-6, 12,16, 17/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст.\~391,\~405 ЦК України, ст. 71 ЖК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 01.02.2017 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні у сумі 24 444 грн. 37 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, остаточно визначившись з позовними вимогами просив стягнути 24 444 грн. 37 коп. заборгованості по заробітній платі, з яких 15 828 грн. 75 коп. вихідної допомоги, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22 682 грн. 70 коп.. Представник відповідача надав письмові пояснення та довідку про заборгованість і середньоденну заробітну плату. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 01.02.2017 року позивач працював у ПАТ «Сумське НВО» та мав середньоденну заробітну плату у розмірі 252 грн. 03 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 24 444 грн. 37 коп., з яких 15 828 грн. 75 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів. Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Встановлені факти підтверджуються трудовою книжкою позивача, зазначеним наказом, копії яких додані до матеріалів справи, довідкою про заборгованість і середньоденну заробітну плату./а.с. 3,10-12/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заявлену суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 02.02.2017 року по 18.09.2017 року. У зазначений період на підприємстві було - 90 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 22 682 грн. 70 коп. без відрахувань податків і зборів (90х252,03). Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved