Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» ( далі ПАТ «ВіЕйБі Банк»)звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00085821 від 10.10.2011 р., у звязку з невиконанням з його сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору відповідач 10.10.2011 р. отримав кредит на поточні потреби у розмірі 17000 грн.зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5 % річних , щомісячної комісії за управління кредитом-1,75% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 10.10.2014 р. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором , відповідач станом на 04.08.2015 р. має загальну заборгованість - 149\~166,31 грн., яка складається з наступного: 16560,83- заборгованість за кредитом; 3090,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10412,50 - заборгованість по комісії за управління кредитом; 1190102,80 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем його мешкання, про причини неявки суд не сповістив, письмових пояснень чи заперечень щодо предмету спору не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.ст.1054 ч.1, 1056-1 ч.1, 1055 ч.1 ЦК України за кредитним\~\~договором\~\~банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати\~\~грошові\~\~кошти\~\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~\~встановлених договором,\~\~а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За укладеним кредитним договором №ВLаЖГА00085821 від 10.10.2011 р. [PERSON]отримав від позивача кредит у розмірі 17000 грн. на поточні потреби, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 5% ( п.3 Спеціальної частини договору), щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом-1,75% від суми кредиту ( п. 4 Спеціальної частини договору), з терміном повернення кредиту-10.10.2014 р. Погашення кредиту, процентів, комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених графіком погашення заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. У результаті невиконання умов кредитного договору [PERSON] станом на 04.08.2016 року має заборгованість за кредитом- 16560,83 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 3090,18 грн., заборгованість по комісії за управління кредитом- 10412,50 грн., а всього-30063,51 грн. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. На підставі п.4.2 договору банківського обслуговування позивачем нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 119 тис., що в чотири рази перевищує суму боргу. При цьому, на підтвердження цієї частини позовних вимог, позивачем наданий розрахунок заборгованості, відповідно до якого за травень-серпень 2016 р. нарахована сума- 119\~102 80 коп. З наданого документу незрозуміло яким чином та на підставі чого проводилося нарахування пені, в якому розмірі, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахованих позивачем сум.Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представлений позивачем розрахунок заборгованості відповідача, який в розумінні ст.ст. 58 , 59 ЦПК не є належним та допустимим доказом неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань та за відсутності даних про повідомлення [PERSON] про порушення ним умов договору, що надало б можливість йому своєчасно усунути порушення та оплатити неустойку,суд приходить до висновку, що позивач не довів свого позову в частині оплати пені, що є його обовязком відповідно до засад змагальності та відмовляє у задоволенні вимог про стягнення плати за пропуск платежів. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору ч.1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати в дохід держави підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial