Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі [PERSON], є батьком її сина [PERSON], [INFO], який сплачував аліменти на утримання сина до виповнення [PERSON] повноліття. З 01.09.2015 року [PERSON] є студентом 1-курсу денної (бюджетної) форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» « Менеджмент» Донецького державного університету управління. Дата закінчення навчання згідно учбового плану 30.06.2018 року. У звязку з тим, що син є студентом денної форми, то він позбавлений можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідач в добровільному порядку таку матеріальну допомогу відмовляється надавати, хоча відповідач є особою працездатної, працює та отримує пенсію. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина на період його навчання в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу останнього. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в суді позов визнав, пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини на утримання сина на період його навчання. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача по справі [PERSON]. Згідно довідки № 06/994 від 07.09.2015 року [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Донецького державного університету управління з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року (а.с. 16). [PERSON] не працює у звязку з навчанням. Основні затрати, повязані з навчанням, проїздом, придбанням одягу та продуктів харчування, тощо несе його мати. [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з принципу змагальності сторін, суд не може за власною ініціативою збирати докази або роботи інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько зобовязаний надавати донці, яка продовжує навчання матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, вік дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати сину допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до припинення навчання або досягнення ним 23 років. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки на момент розгляду справи судом [PERSON] досяг вісімнадцяти років, то суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на його користь. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved