Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат та просять суд стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 65 239,80 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач посилається на те, що в УПФ України в Малиновському районі м. Одеси на обліку перебував [PERSON], який отримував пенсію по втраті годувальника. До управління із заявою від 20.08.2003року звернулась [PERSON] (мати [PERSON]) про призначення пенсії по втраті годувальника на сина [PERSON] на підставі того що його батько, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім, згідно рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 11.06.2002 року (справаа №2-976/02). Отримувачем пенсії була мати, [PERSON] На підставі наданої заяви 05.06.2013 року та документів про стаж годувальника виплату пенсії з 06.06.2013 року переведено на [PERSON], у зв'язку із досягненням повноліття. 12.11.2008року годувальник [PERSON] батько, [PERSON] особисто звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси щодо призначення пенсії, як інваліду ІІ групи внаслідок загальних причин захворювання, надавши для призначення пенсії паспорт громадянина України, виданий 03.12.2007року Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС в України в Одеський області. Таким чином, в результаті дій з боку [PERSON] та [PERSON], пенсія у зв'язку із втратою годувальника виплачувалась безпідставно, за період з 20.08.2003 по 05.06.2013 його матір'ю отримано коштів на суму 60024,80 грн., а [PERSON] за період з 06.06.2013 по 30.11.2013 безпідставно отримано коштів на суму 5215,00 грн. Вищевказаними діями заподіяний матеріальний збиток державі в особі УПФУ в Малиновському районі м. Одеси на суму 65239,80 грн. Посилаючись на вищевикладене, з метою відновлення свого порушеного права, представник УПФ України в Малиновському районі м. Одеси звернувся до суду з наведеним позовом. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] та представник [PERSON], [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 11.06.2002 року (справа №2-976/02) про визнання безвісно відсутнім [PERSON] набрало законної сили і до теперішнього часу не скасовано. [PERSON] разом із родиною не проживає, місцезнаходження чи проживання його невідоме. Враховуючи, що жодних зловживань з боку відповідачів не було, представник відповідачів просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності .суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що до управління із заявою від 20.08.2003року звернулась [PERSON] (мати [PERSON]) про призначення пенсії по втраті годувальника, згідно до ст..36 ЗУ « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» на сина [PERSON] на підставі того що його батько, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім, згідно рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 11.06.2002 року (справаа №2-976/02). Отримувачем пенсії була мати, [PERSON] На підставі наданої заяви 05.06.2013 року та документів про стаж годувальника, виплату пенсії з 06.06.2013 року було переведено на [PERSON], [INFO], у зв'язку із досягненням повноліття. 12.11.2008року годувальник, [PERSON] батько, [PERSON] особисто звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси щодо призначення пенсії, як інваліду ІІ групи внаслідок загальних причин захворювання, надавши для призначення пенсії паспорт громадянина України, виданий 03.12.2007року Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС в України в Одеський області. Згідно відповіді Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управлінні Державної міграційної служби України в Одеській області від 25.12.2013року за № 15/1111 вбачається, що паспорт годувальнику, [PERSON], [INFO] виданий на підставі особисто заповненої заяви від 07.05.2007 року, доданої до матеріалів справи, замість втраченого паспорту серії Х-ЖД № 658359, виданого Іллічівським РВ ВС м. Одеса від 23.01.1987року. Указом Президента України №384/2011 від 06.04.2011 року затверджено положення про Пенсійних фонд України, згідно якого Пенсійний фонд України є спеціальним органом виконавчої влади, його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах і районах у містах щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Листом електронної пошти Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.12.2013року за № 1825/04 було доручено УПФ України в Малиновському районі м. Одеси перевірити пенсійну справу [PERSON] (о/р 164950), який отримує пенсію по інвалідності, та є можливим двійником з [PERSON] [INFO], який в електронній базі значиться, як померлий годувальник. Проведеною УПФ України в Малиновському районі м. Одеси перевіркою було виявлено, що виплата пенсії, призначеної [PERSON] по втраті безвісно відсутнього годувальника провадиться при наявності годувальника, а саме: [PERSON], [INFO] Рішенням №149154 від 03.12.2013 року [PERSON] було припинено виплату пенсії з 01.12.2013 року. 24.02.2014 року УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було прийнято Рішення №348 про утримання сум пенсії з [PERSON] надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його сторони у розмірі 5\~215,00 грн. за період з 06.06.2013 року по 30.11.2013 року у зв*язку з наданням недостовірних даних про безвісно відсутнього годувальника. 24.02.2014 року УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було прийнято Рішення №347 про утримання сум пенсії з [PERSON] надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з її сторони у розмірі 60 024,80 грн. за період з 20.08.2003 року по 05.06.2013 року у зв*язку з наданням недостовірних даних про безвісно відсутнього годувальника. Вказані рішення було оскаржено відповідачами до Головного управління ПФ України в Одеській області. Згідно відповіді ГУПФ України в Одеській області від 08.04.2014 року за №468/5-11 вбачається, що на УПФ України в Малиновському районі м. Одеси покладено обов*язок з*ясувати обставини, пов*язані з існуванням рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 11.06.2002 року (справа №2-976/02) при наявності годувальника. З вказаного приводу УПФ України в Малиновському районі м. Одеси неодноразово зверталися до Прокуратури Малиновського району м.Одеси (лист за №003215/09 від 20.05.2014року, №7884109 від 20.01.2015року) Згідно відповіді Прокуратури Малиновського району м.Одеси за №12940 від 24.12.2014 року, отриманою УПФ України в Малиновському районі м. Одеси 26.01.2015року за вх..№216/10 вбачається, що звернення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було направлено до Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області для вирішення питання щодо внесення даних до ЄРДР. Проте до теперішнього часу ніяких дій, спрямованих на виявлення винних у вказаних порушеннях осіб, не виявлено, відповіді з вказаного приводу до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси, не надходило. Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №№1058-ІV, ст. 102 Закону України «Про пенсійне страхування» №1788-ХІІ від 05.11.1991р. пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричинили зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. До теперішнього часу відповідачами у добровільному порядку сума переплати пенсії у розмірі 65 239,80 грн., не сплачена. Згідно ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. У зв'язку з проведеною безпідставною переплатою належних Пенсійному Фонду коштів порушуються інтереси держави і це призводить до дестабілізації фінансування на виплату пенсій і допомоги. Тому виникла переплата і утворення наявної заборгованості перед Пенсійним фондом України є порушенням державних інтересів. Крім того, незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. На підставі вище викладеного, суд доходить до висновку, що позов про стягнення суми незаконно отриманих пенсійних виплат у розмірі 65 239,80 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 243,60 гривень, які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved