Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що мають з відповідачем спільну доньку [PERSON] , яка мешкає з позивачем. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, а тому утворилася заборгованість у розмірі 12 233,55 грн. Тому, просить стягнути на її користь вказаний борг та пеню за несплату аліментів у розмірі 12 233,55 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник відповідача подав письмовий відзив, в якому зазначив, що відповідачем сплачувалися аліменти в повному обсязі, зокрема перераховувалися на ім`я [PERSON] , яка є матір`ю позивачки. Оскільки сама позивачка в цей час знаходилася за кордоном, а донька [PERSON] проживала з бабусею. Загалом відповідачем було перераховано аліменти в сумі 12700,00 грн. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 30 серпня 2019 року в даній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 20 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 вересня 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 27 листопада 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 27 листопада 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 грудня 2019 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 21 грудня 2019 року відкладено розгляд справи до 28 січня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 28 січня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 24 лютого 2020 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 24 лютого 2020 року відкладено до 26 березня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 26 березня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача до 15 травня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 15 травня 2020 року відкладено розгляд справи до 15 червня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Відповідачем було заявлене клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - матері позивачки у справі, але свідок відмовилася від дачі показань з посиланням на вимоги ст. 63 Конституції України і вказана відмова прийнята судом. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.9). Дитина проживає з матір`ю. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми №591/802/17 від 11 квітня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). Згідно розрахунку Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ від 16 липня 2019 року, заборгованість по аліментам починаючи з 14 лютого 2017 року становить 12233 грн. 55 коп. (а.с.13-14). Відповідач посилається на те, що здійснював грошові перекази у відділеннях ПАТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] на підтвердження подає копії квитанцій на загальну суму 12 700,00 грн. (а.с.30). Згідно листа Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області від 09.09.2019 року на ім`я [PERSON] , вищезазначені квитанції прийняті до відому, але не зараховані як сплата аліментів (а.с.33). Дії державного виконавця в межах виконавчого провадження боржником оскаржені не були. Той факт, що відповідач був обізнаний про наявність заборгованості підтверджується також довідкою від 20 березня 2019 року, згідно якої переказ на [PERSON] на суму 15470,55 грн. від [PERSON] надійшов до ВПЗ Суми 34 7 грудня 2018 року та був повернутий відправнику за закінченням терміну зберігання 3 січня 2019 року (а.с.63). Вищевикладене свідчить про те, що відповідач був поінформований про наявність заборгованості, не вживав жодних заходів щодо оскарження дій державного виконавця щодо неврахування коштів перерахованих бабусі доньки - [PERSON] . Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність постійного місця роботи, наявність на утриманні матері. Адже вищевказані обставини не впливають на обов`язок батьків утримувати дитину та сплачувати, визначені рішенням суду, аліментів. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Загальний розмір заборгованості становить 12233,55 грн. Тому стягненню підлягає пеня в розмірі 12233,55 грн. Сума пені сторонами не оспорюється, відповідачем контррозрахунок не наданий. Разом з цим, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимоги щодо стягнення розміру заборгованості, оскільки, вказані кошти вже рахуються як заборгованість в межах виконавчого провадження. А тому з метою уникнення подвійного стягнення в задоволенні вказаної вимоги належить відмовити. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial