Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› Гребенюк О.С., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 31.01.2019 року за № 367-К-Н-О, діючи в інтересах позивача, звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 14811,13 грн. за кредитним договором б/н від 15.10.2012 року. Також просив стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 15.10.2012 року відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок - 300,00 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідачки у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідачки щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. У порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] зобов`язання за кредитом належним чином не виконала. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором [PERSON] станом на 02.06.2020 року має заборгованість - 14811 грн. 13 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5019,63 грн., нарахованої пені - 8610,02 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 681 грн. 48 коп. - штраф ( процентна складова ). У зв`язку з невиконанням відповідачкою кредитних зобов`язань позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 23.07.2020 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. ( а.с. 5 зв., 57). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду двічі повідомлялась належним чином за місцем реєстрації її проживання. За відомостями Городнянської міської ради відповідачка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . ( а.с.61 ). Поштові відправлення з судовими повістками про виклик в судові засідання повернуті без вручення відповідачці з причини відсутності адресата. На виконання вимог ч.11 ст.128 ЦПК відповідачка також викликана в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 72) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином двічі повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви від 15.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого на кредитну картку кредитного ліміту. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив, що заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи Банку складають між банківською установою та відповідачкою договір про надання банківських послуг. Дослідженням заяви на отримання кредиту від 15.10.2012 року встановлено, що відповідачка погодилась з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідачка ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. (а.с.17). До заяви на підтвердження вимог банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. (а.с.17, 18-19). Факт користування відповідачкою кредитною карткою, використання кредитних коштів у розмірі кредитного ліміту, визначеного позивачем, підтверджено випискою по рахунку відповідачки станом на 04.06.2020 року (а.с.12-14). З поданого банком розрахунком по кредитному договору № б/н від 15.10.2012 року вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 02.06.2020 року становить 14811 грн. 13 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 5019,63 грн., заборгованості по пені 8610,02 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 681 грн. 48 коп. - штраф ( процентна складова ). ( а.с. 11 ). Відповідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства вказана свобода договору. Стаття 6 ЦК України надає право сторонам в договорі відступити від положень актів цивільного судочинства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачка [PERSON] зобов`язання по кредитному договору від 15.10.2012 року виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим їй згідно з умовами кредитного договору позивач нарахував пеню та штрафи. Відповідачка не подала суду відзиву на позов, не надала суду доказів сплати кредиту та не спростувала даних розрахунку заборгованості по кредиту. Водночас, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені, суд вважає за необхідне у її стягненні відмовити. При цьому суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, в якій роз`яснено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що у зв`язку з неповерненням відповідачкою грошових коштів у належному розмірі стягненню підлягають заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 5019,63 грн. та штрафи в загальній сумі 1181,48 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати, понесені банком на сплату судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial