Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач, служба у справах дітей Кобеляцької РДА звернулась до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки, [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, а тому позивач прохає суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути із відповідача аліменти, на утримання доньки, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Представник позивача, служби у справах дітей Кобеляцької РДА, [PERSON], в судовому засіданні доповнила позовні вимоги та прохала встановити над [PERSON] піклування, а піклувальником призначити [PERSON], на користь якої і стягувати аліменти на утримання дитини. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні прохала позов задовольнити та призначити її піклувальником над [PERSON] Суд, заслухавши учасників процесу, прокурора Коваль В.І., який вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8). Згідно довідки Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 648 від 07.04.2015 року вбачається, що [PERSON] разом з батьком не проживає (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом із бабусею - [PERSON]. 19.08.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кобеляцькій районній державній адміністрації вирішено рекомендувати виконавчому комітету Бутенківської сільської ради розглянути питання виконання батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] (а.с.11-14). 19 серпня 2015 року виконавчий комітет Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області прийняв рішення № 97 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки, [PERSON], [INFO] року народження, в зв'язку із тим, що батько зовсім не займається вихованням дочки, не турбується її здоров'ям, соціальним забезпеченням (а.с.9). Із розрахунку заборгованості із сплати аліментів, наданого 05.08.2015 року відділом державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість по не сплаті аліментів на утримання його дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30 659,42 грн. На даний час виконавче провадження закінчене (а.с.3,4). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] понад 6 років не бере участі у вихованні доньки, [PERSON] Свідок, [PERSON] суду пояснила, що проживає у своєї бабусі - [PERSON], батько проживає окремо, допомоги не надає. Крім цього, після смерті матері в органах соціального захисту населення була оформлена допомога, яка перераховується на картковий рахунок, кошти з якої періодично знімає [PERSON] та витрачає їх на власні потреби. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, [PERSON], [INFO], а тому його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Згідно ч.4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклування за поданням органу опіки і піклування. Оскільки неповнолітня дитина, [PERSON] позбавлена батьківського піклування, то над нею слід встановити піклування і призначити піклувальника. Із подання Кобеляцької районної державної адміністрації та рішення виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області вбачається, що [PERSON] бажає виховувати неповнолітню онуку, [PERSON] в своїй сім'ї. Призначення [PERSON] піклувальником над дитиною є доцільним та відповідатиме інтересам неповнолітньої, а також позитивно вплине не всебічний розвиток [PERSON] (а.с.50-64, 75). Враховуючи вище викладене, піклувальником над неповнолітньою [PERSON] слід призначити [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання своєї дочки, [PERSON], суд вважає за необхідне стягувати із відповідача, на користь [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], аліменти на утримання [PERSON], [INFO] р.н. в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 25 лис- топада 2015 року ( із дня подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів, відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та оскільки на даний час позовні вимоги задоволено повністю, то із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1102,40 грн. ( 551,20 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та 551, 20 грн. - за вимогу про стягненн аліментів). На підставі викладеного та

Outcome: approved