Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.02.2012 року банк надав відповідачеві кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2018 року за договором виникла заборгованість в сумі 33768,28 грн., з яких 1999,66 грн. - заборгованість за кредитом; 29484,42 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1584,20 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи неналежне виконання зобов'язань за договором відповідачем, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № б/н від 12.02.2012 року у розмірі 33768,28 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 12 лютого 2012 року був укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк (а.с.7-32). Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. А відповідач зобов'язалася повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Але відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку з чим станом на станом на 28.02.2018 року за договором виникла заборгованість згідно з розрахунком (а.с.5-6) в сумі 33768,28 грн., з яких 1999,66 грн. - заборгованість за кредитом; 29484,42 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1584,20 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням викладеного, наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором №б/н від 12.02.2012 року в сумі 33768,28 грн., з яких 1999,66 грн. - заборгованість за кредитом; 29484,42 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1584,20 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved