Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Посилався на те, що він з 25 травня 2007 року по 30 серпня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] За час шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка після розлучення залишилася проживати з матір'ю [PERSON] Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 жовтня 2013 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки, які він регулярно сплачує. Після фактичного припинення подружніх стосунків, відповідачка чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою. Неодноразові його намагання досягти домовленості щодо участі у вихованні та спілкуванні з донькою не дали позитивного результату. У зв'язку із цим, він звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради із заявою про встановлення порядку побачень з донькою. Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.04.2014 року йому визначено участь у вихованні доньки та встановлено порядок побачень, а саме перша та третя субота місяця з 15:00 год. до 18:00 год.; друга та четверта неділя місяця з 15:00 год. до 18:00 год. Разом з тим, відповідачка на вказане рішення жодним чином не реагує, відмовляється від його виконання та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з донькою, чим порушує його права, як батька. Просив суд зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON] Визначити спосіб участі у вихованні доньки, шляхом встановлення: побачень в першу та третю суботу місяця з 12:00 год. до 18:00 год.; другу та четверту неділю місяця з 12:00 год. до 18:00 год., без присутності матері дитини з правом забирати дитину з її місця проживання, а в подальшому навчання; спільного відпочинку батька з дитиною в першу половину літніх канікул; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку; не перенесення днів побачень, якщо вони припадають на святкові дні. Зобов'язати [PERSON] за два дні до зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради - Сабадаш Г.Г. під час розгляду справи просила визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітньої доньки [PERSON] відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.04.2014 року. Не заперечувала щодо задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 25 травня 2007 року по 30 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.17). Від шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON] (а.с.19). Після припинення фактичних шлюбних відносин, малолітня донька проживає разом із матір'ю [PERSON] При цьому відповідач [PERSON] за рішенням суду від 16 жовтня 2013 року регулярно сплачує аліменти на утримання дочки (а.с.16). Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач [PERSON] бажає та намагається приймати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою. Однак відповідачка [PERSON] чинить йому у цьому перешкоди. Неодноразові намагання [PERSON] досягти домовленості щодо участі у вихованні доньки не дали позитивного результату. Так, Преамбулою, ст.ст.5, 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Не досягнувши з [PERSON] згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради із заявою про встановлення порядку побачень з донькою. Статтею 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.04.2014 року йому визначено участь у вихованні доньки та встановлено порядок побачень, а саме перша та третя субота місяця з 15:00 год. до 18:00 год.; друга та четверта неділя місяця з 15:00 год. до 18:00 год. (а.с.18). Однак і вказане рішення відповідачка ігнорує та відмовляється виконувати. У зв»язку із протиправною поведінкою відповідачки, позивач [PERSON] неодноразово звертався із заявами про вжиття відповідних заходів в правоохоронні органи та до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради (а.с.5-7,15). За результатом розгляду звернення [PERSON], начальником Хотинського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 10.07.2014 року винесено висновок та проведено з [PERSON] профілактичну бесіду, в ході якої винесено їй офіційне застереження про недопущення вчинення протиправної поведінки (а.с.4-6). Разом з тим, відповідачка [PERSON] продовжує чинити позивачу [PERSON] перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою, чим порушує його права, як батька. Так, ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст.157 СК України). Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 15 вказаного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення). В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При цьому, судом встановлено, що позивач [PERSON] любить свою дочку, бажає бачитися та спілкуватися з нею, а також приймати активну участь в її вихованні, розвитку. З урахуванням вказаних вимог закону, судом не здобуто доказів на підтвердження того, що участь позивача [PERSON] у вихованні доньки суперечить її інтересам та буде порушуватиме звичайний порядок її життя. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] в частині зобов'язання [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON]; визначення [PERSON] спосіб участі у вихованні доньки шляхом встановлення: побачень в першу та третю суботу місяця з 12:00 год. до 18:00 год.; другу та четверту неділю місяця з 12:00 год. до 18:00 год., без присутності матері дитини з правом забирати дитину з її місця проживання, а в подальшому навчання; спільного відпочинку батька з дитиною в першу половину літніх канікул; необмежене спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви до суду. Що стосується позовної вимоги щодо зобов»язання відповідачки за два дні до зустрічі з донькою, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин, то ця вимога є безпідставною, оскільки на думку суду, така позовна вимога утруднить виконання рішення суду та вона взаємовиключається задоволеними позовними вимогами. Також не підлягає задоволенню й позовна вимога щодо не перенесення днів побачень, якщо вони припадають на святкові дні, виходячи з того, що судом задоволено позов в частині визначення часу спілкування батька з дочкою. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що у разі зміни обставин, які стали підставою для ухваленням такого рішення, вони не позбавлені права в подальшому звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дочки. На підставі викладеного,

Outcome: partial