Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач у листопаді 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому, просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.48905.003 від 07.03.2013 року в розмірі 6 836 грн. 87 коп. та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № ICKGMCUI.48905.003 від 07.03.2013 року, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36% річних, термін дії якого 3 роки. З 15.07.2013 року ліміт кредитної картки було збільшено на підставі заяви клієнта від 05.07.2013 року до 5000 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання: заборгованість не була сплачена в строк передбачений кредитним договором. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості, станом на 14.11.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.48905.003 від 07.03.2013 року становить 6 836 грн. 87 коп., яка складається з наступного : поточна заборгованість по тілу кредиту - 2 817 грн. 02 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1 721 грн. 38 коп., поточна заборгованість за процентами - 144 грн. 66 коп., прострочена заборгованість за процентами - 1 372 грн. 12 коп., сума пені - 781 грн. 69 коп. Відповідно до заяви від 17.02.2015 року представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ICKGMCUI.48905.003 від 07.03.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36% річних, термін дії якого 3 роки. З 15.07.2013 року ліміт кредитної картки було збільшено на підставі заяви клієнта від 05.07.2013 року до 5000 грн. 00 коп. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № ICKGMCUI.48905.003 від 07.03.2013 року заборгованість станом на 14.11.2014 року склала 6 836 грн. 87 коп., яка складається із наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту - 2 817 грн. 02 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1 721 грн. 38 коп., поточна заборгованість за процентами - 144 грн. 66 коп., прострочена заборгованість за процентами - 1 372 грн. 12 коп., сума пені - 781 грн. 69 коп. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved