Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 07.09.2016р.. В позові позивач просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 19.05.2005р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №581. В судове засіданні сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просив не надавати строк на та не відшкодовувати йому понесені ним судові витрати. Відповідачка надала суду заяву, в якій також просила розглянути справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнає обставини викладені в позовній заяві. Також просила не змінювати її прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.05.2005р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 4). На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Спільного господарства не ведуть та разом не проживають. З 2015 року позивач знаходиться в місцях позбавлення волі. На теперішній час сторони вважають, що примирення між ними не можливе. На момент розгляду справи судом перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України, відсутні. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. Спору з приводу місця проживання дитини та порядку участі батьків у вихованні та її матеріальному забезпеченні між сторонами немає. Оскільки після розірвання шлюбу їх дитина проживатиме з матір'ю. Зазначені обставини справи визнаються сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК, не підлягають доказуванню. В добровільному порядку відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник зі шлюбних відносини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.110 СК один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки за твердженням сторін це не відповідатиме їх інтересам і не матиме результату. Також суд враховує, що з моменту звернення позивача до суду минуло понад півтора місяця часу, а сторони не змінили свого ставлення до питання збереження шлюбу. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заяву відповідачки, суд вважає за необхідне її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved