Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач у травні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.05.2014 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ПП «Агро-Ком» укладено кредитний договір №1602.44160, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит, терміном до 21.03.2021 р. 29.05.2014 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та позивачем укладено договір поруки №187889-ДП7, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Останній платіж на виконання умов кредитного договору позичальник здійснив 10.12.2014 р. Починаючи з 01.02.2015 р., в силу п. 3.6 кредитного договору, ПП «Агро-Ком» повинно було здійснити повністю дострокове погашення кредиту. У зв'язку з цим банк мав право звернутися до поручителя в строк до 01.08.2015 р. з вимогою про виконання зобов'язань за договором поруки. Однак банк у зазначений строк з вимогою до поручителя не звернувся, а тому договір поруки вважається припиненим, на підставі чого просить в судовому порядку визнати припиненим договір поруки №187889-ДП7 від 29.058.2004 р. Ухвалою суду від 12.05.2017 р. відкрито провадження у справі. 01.03.2018 р. до суду надійшов відзив, в якому представник відовідача проти позову заперечував з підстав необгрунтованості та безпідставності позовних вимог, у відзиві на позовну заяву від 01.03.2018 р. зазначив, що кредитнй договір є чиним, дострокове повернення коштів по ньому не здійснено, а тому договір поруки також є дійсним. Кредитор направив на адресу позичальника та поручителя вимогу про дострокове повернення заборгованості, на даний час тривають судові спори щодо стягнення боргу. Посилання позивача як на підставу визнання договору поруки припиненим не має місце для задоволення таких вимог (ас. 27-28). Ухвалою суду від 05.03.2018 р. підготовче засідання розпочато та відкладено. Ухвалою суду від 22.11.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові (ас. 54). Представник відповідача до суду не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (ас. 61) . Представник третьої особи, який про час та місце розхгляду справи повідомлявся судом належним чином (ас. 37), про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та представника третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2014 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ПП «Агро-Ком» уклали кредитний договір №1602.44160 (а.с. 5-7), відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, предбаені договором. Розмір кредиту становить 128 400,00 грн., термін користування 24 міс., зі сплатою 24 % річних. 29.05.2014 р. [PERSON] та ПАТ «ПроКредит Банк» уклали договір поруки №187889-ДП7 (а.с. 9), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник (п. 2.1). Поручитель зобов'язаний належно повністю виконати зобов'язання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у зв'язку із порушенням умов кредитних договорів, а також неможливістю виконання ним його зобов'язань (п. 3.2). Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього строку користування кредитом, виданого на підставі кредитних договорів та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії кредитних договорів, належного виконання усіх вимог кредитора. Договір вступає в силу з моменту його укладення діє протягом усього строку користування кредитом, виданого на підставі кредитних договорів та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії кредитних договорів, належного виконання усіх зобов'язань позичальника за кредитними договорами та поручителя за договором (п. 4.2). 24.12.2015 р. ПАТ «ПроКредит Банк» надіслав поштовим засобом зв'язку вимогу про виконання зобов'язань за договором поруки (а.с. 30-31). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2016 р. відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості (а.с. 10). Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється: 1) з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; 2) якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; 3) у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; 4) після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договір поруки не є самостійним договором, а є способом забезпечення кредитного зобов'язання, строк виконання якого визначений датою 24 міс. від дати видачі кредиту, тобто до 29.05.2016 р., відтак такий строк є і строком для договору поруки. Доводи позовних вимог [PERSON] про те, що строк виконання зобов'язань закінчився 01.08.2015 р. після пропуску спливу звернення банку з вимогою до поручителя про виконання зобов'язань, не приймаються судом до уваги, оскільки договір поруки не є самостійним договором, а є способом забезпечення кредитного зобов'язання, строк виконання якого визначений датою - 29.05.2016 р. Банк скористався своїм правом, передбаченим договором та направив позичальнику та поручителю письмову вимогу про виконання умов договору (а.с.30-34), які залишились проігнорованими, після чого позичальник звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, тобто в межах встановленого строку, договір поруки не є припиненим. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного суду України від 21.01.2015 р. у справі № 6-190 цс14, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 525, 526, 530, 553, 1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: dismissed