Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося 29 травня 2018 року до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (код ЄДРПОУ 20474912. Адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) 20321,67 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 29.07.2016 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3720735/05АВ, відповідно до якого було застраховано автомобіль Hyundai Getz д/н [NUMBER] . 12.05.2017 року о 10 год. 15 хв. в м. Одеса по вул. Розумовська, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля Hyundai Getz д/н [NUMBER] та автомобіля Honda Accord д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Автомобілі отримали механічні ушкодження. Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року вказана ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.1 ПДР. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2214159 від 21.06.2017 року та умов Договору страхування № 3720735/05АВ від 29.07.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 71235,89 грн., яке позивач сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування складено відповідно до того, що 73410,96 грн. це вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Getz д/н [NUMBER] , 2175,07 грн. франшиза (73410,96 2175,07 = 71235,89 грн.) На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Honda Accord д/н [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УПСК» (поліс №АК2767626). 04.12.2017 року позивач звернувся до з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в результаті чого вказана заява була задоволена частково ПрАТ «УПСК» в розмірі 50914,22 грн., в зв?язку з чим залишок суми відшкодування складає 20321,67 грн. (71235,89 50914,22 = 20321,67). З метою досудового врегулювання спору, позивачем 13.03.2018 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № СУ/004253/4-З, яка отримана відповідачем 16.03.2018 року, однак з боку відповідача жодних дій по відшкодування вказаних збитків не вчинено, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року відкрито провадження по справі та встановлено порядок спрощеного провадження з викликом сторін. 01 серпня 2018 року судом задоволено клопотання представника відповідача та продовжено розгляд справи за правилами загального провадження, призначено попереднє судове засідання. 29 серпня 2018 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що розмір збитків, встановлений страховим актом викликає сумніви, також, страхувальником [PERSON] було не у повному обсязі виконано умови договору страхування. А саме не надано передбачені договором документи та матеріали. При цьому, не можливо встановити, що страхове відшкодування виплачено за ризиком «Збитки внаслідок ДТП». Так як довідку про ДТП встановленого зразку було надано лише після складення страхового акту та прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. 23 жовтня 2018 року позивачем надано письмові пояснення. 12 грудня 2018 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд у зв`язку з неявкою сторін, вирішив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить наступного. \~ \~ \~ \~29.07.2016 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3720735/05АВ, відповідно до якого було застраховано автомобіль Hyundai Getz д/н [NUMBER] . 12.05.2017 року о 10 год. 15 хв. в м. Одеса по вул. Розумовська, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля Hyundai Getz д/н [NUMBER] та автомобіля Honda Accord д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Автомобілі отримали механічні ушкодження. Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року вказана ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.1 ПДР. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2214159 від 21.06.2017 року та умов Договору страхування № 3720735/05АВ від 29.07.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 71235,89 грн., яке позивач сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування складено відповідно п. п. 20.11 договору страхування, а саме відповідно до того, що 73410,96 грн. це вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Getz д/н [NUMBER] , 2175,07 грн. франшиза (73410,96 2175,07 = 71235,89 грн.) Відповідно до п.19.1 договору страхування обставинами страхового випадку можуть бути підтверджені Страхувальником виключно Повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Судом встановлено, що таке повідомлення страхувальником було подано вчасно. Відповідно до п.17.3. договору страхування, страховик має право перевіряти достовірність повідомленої Страхувальником інформації, шляхом подачі запитів про відомості, пов`язаних зі страховим випадком, при цьому Страховик направляв відповідні запити до поліції та суду. Також, Примітка в п. 20.22 Договору стосується лише осіб, що керували транспортним засобом, застрахованим відповідно до даного договору страхування. На переконання суду, підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення в частині оплати вартості відновлювального ремонту автомобіля та страховий акт в частині зарахування частини страхового відшкодування в рахунок страхового платежу за Договором страхування. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст.. ст.. 25.26 Закону України «Про страхування», суд вважає, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Відповідно до вимог п. 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). В даному конкретному випадку виконавцем послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу було складено документи, які можуть бути належними доказами розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту Hyundai Getz д/н [NUMBER] . Такими документами, окрім іншого, є: рахунок №ЧПС-000471 від 25.05.2017 та Калькуляція, якими виконавець робіт фактично визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та які Позивач взяв до уваги. Виконавши умови Договору страхування та здійснивши виплату, Позивач отримав право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Honda Accord д/н [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УПСК» (поліс №АК2767626). 04.12.2017 року позивач звернувся до з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в результаті чого вказана заява була задоволена частково ПрАТ «УПСК» в розмірі 50914,22 грн., в зв?язку з чим залишок суми відшкодування складає 20321,67 грн. (71235,89 50914,22 = 20321,67). З метою досудового врегулювання спору, позивачем 13.03.2018 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № СУ/004253/4-З, яка отримана відповідачем 16.03.2018 року, однак з боку відповідача жодних дій по відшкодування вказаних збитків не вчинено, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) \~ \~ \~ \~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) \~ \~ \~ \~за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) \~ \~ \~ \~за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд доходить висновку, що до АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» перейшло право вимоги на отримання від винної особи [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Honda Accord д/н [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.05.2017 року. Отже, страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25, 26 Закону України «Про страхування», суд вважає, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Така правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 31.05.2017р. справа№758/10356/14-ц, Постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 справа №760/25782/14-ц, Постанові Верховного Суду України від 23.12.2015р справа №6- 2587цс15. Відповідно до ст.263 ч.4. ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі. Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1762 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 990, 993, 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст. 25-27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved