Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позов обґрунтовано наступним, що 27 квітня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від шлюбу є малолітня дитина: [PERSON] [INFO] , який проживає з матір`ю. 05.07.2018 року Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 16.04.2019 року шлюб за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин і до теперішнього часу дитина проживає разом із матір`ю. Передбачених законом підстав, які свідчили б про неможливість визначення місця проживання дитини разом із матір`ю відсутні, що підтверджується наступним. Позивачка працює на посаді головного спеціаліста адміністративно-господарського відділу Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області на умовах повного робочого дня, має стабільний дохід, яким забезпечуються потреби дитини в повному обсязі. Позивачка разом із дитиною проживає у комфортабельній квартирі, в якій є всі умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку дитини. На роботі Позивачка характеризується позитивно. У взаємовідносинах між Позивачкою та сином є порозуміння, прихильність з боку дитини та тісний родинний взаємозв`язок. Мати всебічно та повно забезпечує потреби дитини, його розвиток, охорону здоров`я. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Не надав відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надала суду заяву, про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування, рішення просить прийняти в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 27 квітня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від шлюбу є малолітня дитина: [PERSON] [INFO] , який проживає з матір`ю. 05.07.2018 року Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 16.04.2019 року шлюб за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення шлюбних відносин і до теперішнього часу дитина проживає разом із матір`ю. Передбачених законом підстав, які свідчили б про неможливість визначення місця проживання дитини разом із матір`ю відсутні, що підтверджується наступним. Позивачка працює на посаді головного спеціаліста адміністративно-господарського відділу Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області на умовах повного робочого дня, має стабільний дохід, яким забезпечуються потреби дитини в повному обсязі. Позивачка разом із дитиною проживає у комфортабельній квартирі, в якій є всі умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку дитини. На роботі Позивачка характеризується позитивно. У взаємовідносинах між Позивачкою та сином є порозуміння, прихильність з боку дитини та тісний родинний взаємозв`язок. Мати всебічно та повно забезпечує потреби дитини, його розвиток, охорону здоров`я. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 28.12.2020 року вих.. № 05/01-27/1622 враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них» вік дитини, її режим дня, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, зважаючи, що місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу,, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини, на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 Сімейного кодексу України, п. 72 постанови Кабінету Міністрів України від 24,09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рішення комісії від 23.12.2020 протокол № 24/4, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved