Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Херсонській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3553 гривні 00 копійок. В обґрунтування позову позивач зазначив, що: Громадянин [PERSON] був затриманий 11.05.2015 року о 06.30 годині на Каховському водосховищі Нижньорогачицька затока в районі села Ушкалка Верхньорогачицького району Херсонської області під час лову рибу забороненим знаряддям лову мисиновою сіткою під час весняно-літньої нерестової заборони на гумовому човні. Затриманий [PERSON] під час виборки сітки. При затриманні виявлено: сітку з мисини: а=50 мм, І-35 м 2 одиниці, гумовий човен 1 одиниця та риба свіжа: судак -3 штуки, молодь ляща 6 штук, молодь товстолоба 1 штука, молодь сазана 1 штука та карась сріблястий 26 штук. Своїми діями [PERSON] наніс рибному господарству України матеріальну шкоду на суму 3553 гривні 00 копійок. Розрахунок заподіяних збитків розраховано на підставі такс, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 « Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування ( збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу». Відповідно до постанови Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 21.09.2015 року ( справа 651/300/15-п) - встановлено факт порушення [PERSON] вимог ст. 85 ч.4 КУпАП, а також заподіяння матеріальної шкоди рибному господарству України на суму 3553 гривні 00 копійок. Адміністративну справу у відношенні [PERSON] за ст. 85 ч.4 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками вважаються також втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі ( у даному випадку незаконний вилов водних живих ресурсів, що завдає шкоди рибним запасам України). Ст. 66 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадшині, відшкодовувати завдані ним збитки. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави збитки, заподіяні рибному господарству України в сумі 3553 гривні, а також стягнути з [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав до суду заяву ( а.с. 34 ), згідно якої на позовних вимогах наполягав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. 24.01.2017 року по даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 21.02.2017 року. 21.02.2017 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки ( а.с.27). Розгляд справи відкладено на 14.03.2017 року. 21.02.2017 року [PERSON] було направлено повідомлення про відкладення розгляду даної справи на 14.03.2017 року до 09.00 години та листа з роз'ясненням вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України ( а.с. 31 ). 14.03.2017 року відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином ( а.с. 32). Клопотання про відкладення справи від [PERSON] до суду не надходило, тому, суд вважає за необхідне судовий розгляд провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення). Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує (а.с. 34 ). Враховуючи клопотання представника позивача, відсутність належно повідомленого відповідача суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши та дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2015 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч.4 КУпАП - грубе порушення правил рибальства із застосуванням заборонених знарядь лову ( а.с.5). Відповідно до обставин вказаних у вищевказаному протоколі [PERSON] здійснив незаконний вилов водних ресурсів та заподіяв рибному господарству України матеріальну шкоду на загальну суму 3553 гривні 00 копійок ( а.с.5). Відповідно до постанови Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 21.09.2015 року ( справа№ 651/300/15-п) - встановлено факт порушення [PERSON] вимог ст. 85 ч.4 КУпАП, а також заподіяння матеріальної шкоди рибному господарству України на суму 3553 гривні 00 копійок. Адміністративну справу у відношенні [PERSON] за ст. 85 ч.4 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення ( а.с.4). Відповідно до розрахунку збитків, нанесених рибному господарству України, проведеному згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року, заподіяна шкода складає 3553 гривні 00 копійок (а.с. 6). Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначається відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального та спеціального використання. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання обєктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних обєктах загального користування у межах, встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов»язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював лов риби сіткою з мисини в період весняно-літньої заборони, та здійснив незаконний вилов водних ресурсів України, а саме: риба судак -3 штуки, молодь ляща 6 штук, молодь товстолоба 1 штука, молодь сазана 1 штука та карась сріблястий 26 штук. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог, як передбачено статтями 10, 60 ЦПК України, відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки вина відповідача в заподіянні шкоди водним природним ресурсам встановлена в судовому засіданні на підставі матеріалів справи, а розмір завданої ним шкоди визначено відповідно до закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно квитанції від 27.12.2016 року позивачем сплачений судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок. З врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне сплачений позивачем судовий збір стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved