Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 серпня 2015 помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою м. Донецьк, вул. Волгодонська, буд. 7 «б» кв. 5, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. За життя її чоловік належне йому майно нікому не спадкував. Єдиним спадкоємцем померлого за законом першої черги є вона, його дружина. В шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки нерухоме майно знаходиться в м. Донецьку, де проводиться активна фаза антитерористичної операції. Вона, як спадкоємець за законом першої черги фактично вступила в управління спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у померлого [PERSON] не має, з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Визнання причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними необхідно позивачу для встановлення їй додаткового строку для звернення з цією заявою до нотаріальної контори. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, при цьому заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10) позивач по справі знаходилась у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 13 червня 1981 року виконкомом Ларинської селищної Ради народних депутатів, за актовим записом № 20. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище [PERSON]. Згідно паспортів громадян України подружжя [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] «б» кв. 5 (а.с. 6-9). Як зазначила позивач в своїй позовній заяві, що підтверджено довідкою про склад сімї (а.с. 11-12) вона разом з чоловіком по день його смерті, яка настала 19 серпня 2015 року, проживали за вказаною адресою. 19 серпня 2015 року помер [PERSON] (а.с. 21). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку майна, що є у спільній сумісній власності (а.с. 22-26), а саме на квартиру за адресою м. Донецьк, Пролетарський район, вул. Волгодонська, буд. № 7 «б» кв. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його дружина, тобто позивач по справі. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 46-48) після смерті [PERSON], яка настала 19.08.2015 року, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Як зазначив позивач у своєму позові у зв'язку з тим, що її чоловік помер на окупованій території, вона була вимушена звернутися до суду для встановлення факту смерті чоловіка. Все це потребувало певного часу. Крім цього причиною пропуску позивач зазначила проблематичність оформлення нотаріальної довіреності на повірену особу в зоні АТО, проблематичність виїзду через лінію розмежування, бойові дії в Донецькій області. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved