Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки як в будинку\~ [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води\~і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від\~21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 274590417 від 13.09.2021 відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] відсутні. Згідно паспортних даних, місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 18.10.1989 року. Даний факт також підтверджується даними відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 17844-01-10 від 16.08.2021 року. Згідно відповіді Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 16.08.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] , з 18.04.1990 року та малолітня [PERSON] , [INFO] , з 17.08.2011 року. Частиною 1\~ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст.\~7., п. 2 ч. 2 ст.\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам частини третьої статті 6, статтей 627, 630 ЦК України, ст.. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Також позивачем 08.04.2021 з відповідачем [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Договору позивач надав відповідачеві розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилася станом на 01.04.2021 на суму 41743,72 грн., за умовами якого відповідач зобов`язався погасити вказану заборгованість на протязі 12 місяців, шляхом сплати помісячно по 3478,64 грн. + поточні нарахування (заява про укладення договору про реструктуризацію заборгованості від 08.04.2021 та договір про реструктуризацію заборгованості від 08.04.2021 додаються). Підписання вказаного договору свідчить про визнання відповідачем [PERSON] боргу за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У відповідності до п. 2 договору про реструктуризацію заборгованості громадянин зобов`язується сплатити заборгованість, вказану у п. 1 договору протягом 12 місяців щомісячними платежами до кінця розрахункового місяця до 25 числа. Як свідчить інформація з листа-розрахунку по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] , останній своєчасно та у повному обсязі не вносив передбачену договором про реструктуризацію заборгованості плату щомісячно + поточні нарахування. Враховуючи, що умови спірного договору відповідачем не виконувались, ним не було внесено плату, передбачену договором про реструктуризацію заборгованості, тому договір вважається розірваним у погодженому порядку (п. 8 договору). Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2021 року складає 35401 грн. 91 коп., що підтверджується листом - розрахунком по особовому рахунку №\~\~ [NUMBER] . Крім того, відповідачам на суму боргу, відповідно до\~ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 23029,90 грн. та 3 % річних, що становить 5727,21 грн. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також Внески у розмірі 35401,91 грн., інфляційну складову боргу 23029,90 грн., 3% річних 5727, 21 грн., а всього 64159, 02 грн., та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 20.10.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Марцішевський Б.Р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечувала проти стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Зазначила, що договір реструктуризації виконується по мірі появи коштів, а саме перед судовим засіданням нею сплачено 500 грн. в рахунок погашення боргу. Тому просила не стягувати три відсотки річних. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася. Заслухавши думку представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~\~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини;\~\~2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;\~\~3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;\~\~4) інші юридичні факти.\~\~Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.\~\~ У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.\~\~ У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.\~\~У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.\~\~Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.\~\~Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.\~\~Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 16.08.2021 № 17844-01-10 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 18.10.1989 року; [PERSON] , [INFO] , з 18.04.1990 року та [PERSON] , [INFO] , з 17.08.2011 року. За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р\~\~№ 60124047, але не в повній мірі здійснюють перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, а також Внесків, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ\~(в редакції\~Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV\~(у редакції, що чинна до дії вище вказаного\~Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1\~ст. 1 Закону № 1875-ІV\~споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до\~ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. 08.04.2021 між ПрАТ «Черкаське хімволокно» та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого підприємство надає відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилася станом на 01.04.2021 на суму 41743,72 грн. строком на 12 місяців помісячно по 3478,64 грн. боргу та поточні нарахування. У відповідності до п. 2 вказаного договору споживач разом із сплатою суми, зазначеної у п. 2 цього Договору, зобов`язується оплачувати поточне споживання послуг. Згідно з п. 10 Договору про реструктуризацію, строк дії договору д 31.03.2022 року. Яв вказав представник позивача, відповідачем умови договору про реструктуризацію заборгованості порушувались, оплата не вносилась, а тому договір було розірвано. Відповідач з вказаним розміром заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та внесків погодилася, а тому суд вважає,\~що до\~стягнення з\~відповідачів підлягає\~заборгованість за\~послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески у розмірі 35401,91 грн. Суд звертає\~увагу,\~що\~споживач\~зобов`язаний\~оплатити\~житлово-\~комунальні\~послуги,\~якщо\~він\~фактично користувався\~ними.\~Відсутність\~письмово\~оформленого договору\~з\~позивачем\~не позбавляє\~відповідача\~обов`язку\~оплачувати\~надані\~йому послуги.\~Закон\~передбачає,\~що\~споживач\~зобов`язаний\~укласти\~договір\~на надання\~житлово-комунальних\~послуг,\~підготовлений\~виконавцем\~на основі\~типового\~договору.\~Крім\~того,\~якщо\~споживач\~не відмовляється\~від\~оплати\~послуг,\~а\~оспорює\~об`єм\~наданих\~житлово-комунальних\~послуг\~виконавцем\~або їх\~якість,\~у\~справі\~повинні бути\~певні\~акти\~-\~претензії,\~як\~докази\~спростування заявленої\~суми\~стягнення.\~До\~таких\~висновків дійшов\~Верховний\~Суд\~у постанові\~по\~справі\~№ 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14. Тобто, з урахуванням приписів\~ст. 625 ЦК України\~правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 23029,90 грн. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг. Позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та 3% річних, які ґрунтуються на нормах\~ст.625 ЦК України\~є похідними від вимоги про стягнення заборгованості, так як за своєю правовою природою є негативним наслідком порушення боржником грошового зобов`язання. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Положеннями статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі №6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №703/1181/16-ц. Ураховуючи викладене, оскільки розмір неустойки перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку про зменшення розміру 3% річних до 0,00 грн. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, а тому до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, та Внески, що виникла станом на 01.08.2021 року в сумі 35401,91 грн. та інфляційні нарахування в сумі 23029,90 грн. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог (91%), тобто 2065,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial