Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 19.09.2012 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2012 року у розмірі 12148 грн. 92 коп. та судовий збір. Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засіданні представник АТ КБ ПриватБанк [PERSON] не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надіслала відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності, крім цього до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. \~\~\~\~Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 12148,92 грн., що не перевищує суму 170000 грн. та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача АТ КБ ПриватБанк [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 19.09.2012 року [PERSON] звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 19.09.2012 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 2000 грн.00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11-25). Відповідно до статуту в новій редакції Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк змінив найменування юридичної особи в акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (а.с.29-30). Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 кредитного договору клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно графіка погашення кредиту, тому станом на 16.01.2019 року перед банком заборгованість позичальника становить 12148 грн. 92 коп. ( 387 грн.33 коп. тіло кредиту, 2416 грн 27 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8290 грн.61 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг, 500 грн.00 коп.- фіксована частина штрафу, 554 грн. 71 коп. - процентна складова штрафу), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7). [PERSON] народилася 11.06.1994 року проживає в [INFO] (а.с.8,39). Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий АТ КБ Приват Банк( а.с.5-7). Згідно до п.2.1.1.7.6 кредитного договору при порушенні клієнтом строків сплати по одному із договірних зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] 18.03.2019 року до суду подано заяву про застосування строків позовної давності, суд розглянувши дану заяву та наявні матеріали справи приходить до висновку, що заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення з наступних підстав: Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк (а. с. 17). Із розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що остання платіж у рахунок погашення заборгованості сплатила 03 січня 2018 року, після чого відповідач припинила виконувати взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, чим допустила заборгованість. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) . Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події / частина перша\~статті 530 ЦК України/. Згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. За правилами\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст.257\~ЦК України. Згідно п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України\~до вимог про стягнення пені позовна давність встановлюється в один рік. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ч.ч. 3, 4\~ст.267 ЦК України\~. 18.03.2019 року\~\~відповідач [PERSON] подала\~\~до\~\~суду заяву про застосування строків позовної давності. Згідно\~ст.261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Згідно з ч.ч.1, 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах, визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ст. 257\~ЦК України щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі спливом останнього дня місяця дії картки ст. 261\~ЦК України /, а не закінченням строку дії договору. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 24 вересня 2014 року № 6-103цс14, від 12 листопада 2014 року № 6-167цс14, від 18 березня 2015 року, № 6-25цс15, від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15. Із матеріалів справи вбачається, що\~ до суду з позовом ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося 08.02.2019 року, ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі та встановлено, що відповідач має право протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали подати відзив на позовну заяву, з поштового повідомлення вбачається , що [PERSON] отримала ухвалу суду 21.02.2019 року , а з відзивом до суду звернулася 18.03.2019 року, що суперечить вимогам ст. 178 ЦПК України, крім цього останній платіж сплачений нею 03.01.2018 року ( що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7), а відтак трирічний строк позовної давності не пропущено, тому\~\~твердження\~\~ відповідача в\~\~цій частині\~\~є\~\~такими,\~\~що не\~\~заслуговують на увагу. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору б/н від 19.09.2012 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на суму 11094,21 грн, а не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафу\~відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг (500 грн.00 коп.- фіксована частина штрафу, 554 грн. 71 коп. - процентна складова штрафу). Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 12148,92 грн. Суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 11094,21 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 91,32 % (11094,21х100:12148,92 = 91,32 %), а пропорційність вимог, в задоволенні яких відмовлено становить 8,68 % (100-91,32=8,68). Позивачем при подачі позову судовий збір сплачувався в сумі 1921 грн. Оскільки, вимоги позивача підлягають задоволенню на 91,32 %, то на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1754,42 грн. (1921 х 91,32 %=1754,42). На підставі викладеного та

Outcome: partial