Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором із відповідача, мотивуючи тим, що 08 травня 2012 року між ними та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53100252486В, відповідно якого, позичальник отримав кредит у розмірі 50 000.00 грн. зі сплатою 34.00% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 08.05.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Однак, [PERSON] порушив умови даного договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, що змусило позивача звернутися до суду. Просить суд постановити рішення, яким стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 141 000, 73 грн. та відшкодувати сплачений судовий збір в сумі 1 410,01 грн. Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» до суду не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від представника банку Супруна\~В.В. надійшла заява, в якій просить судовий розгляд проводити за його відсутності, позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечують та просять суд стягнути 400 гривень відповідно до квитанції від 13.02.2015 року за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача. В судове засідання [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за допомогою засобів масової інформації, а саме через оголошення в газеті «Час Київщини». Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному об'ємі. Судом встановлено, що 08 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №R53100252486В. Відповідно до умов п. 3. Кредитного договору, банк надає відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. 00 коп., зі сплатою 34,0 відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 08.05.2015р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору відповідач підтверджує своє приєднання до правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 50 000,00 грн. 00 коп. В порушення умов кредитного договору, а саме: п. 4.1. за користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору, або у розмірі який змінено відповідно до п.п. 3.3., 5.2.7. цього договору. п. 4.2. відсотки за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки з 8 числа попереднього місяця по 7 число поточного місяця. п. 4.6. повертати кредит, відсотки, у відповідності до графіку. Сума щомісячного платежу розраховується так, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2. кредитного договору, сума кредиту відповідно до п. 3.1. кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з поверненням кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, [PERSON] зобов'язується сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Враховуючи вищевикладене [PERSON] свої зобов'язання перед банком не виконав. В результаті порушення умов кредитного договору №R53100252486В від 08.05.2012р., станом на 15.10.2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту, складається із: заборгованості по кредиту, відсоткам; 3% річних, інфляційних витрат та пені у сумі 141 000 грн. 73 коп.: Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 50 595,94 грн.: - прострочена заборгованість за кредитом 50 000,00 грн.; - інфляційні витрати 219,64 грн.; - 3 відсотка річних 376,30 грн. Борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 28 609,17 грн.: - прострочена заборгованість по відсотках 27 746, 31 грн.; - інфляційні витрати 223, 74 грн.; - 3 відсотка річних 639,12 грн. Пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту 61 795,62 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язань, стосовно повернення кредиту, Банк вправі вимагати у Відповідача суму боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 141 000,73 грн. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, [PERSON] порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст.79 ЦК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем ПАТ «ВТБ Банк» згідно платіжного доручення №16953 від 17 грудня 2014 року сплачено судовий збір в сумі 1 410,00 грн. ( а.с. 1), а тому, вимоги ПАТ «ВТБ Банк» в частині стягнення судового збору також підлягають до задоволення. Встановлені судом обставини підтверджуються: платіжним дорученням про сплату судового збору; · копією паспорта [PERSON] серія [NUMBER]; · копією ідентифікаційного номера [PERSON]; · копією кредитного договора №R53100252486В від 08.05.2012р.; · копією графіку погашення кредита; · копією меморіального ордера від 06.05.2012 року; · розрахунком заборгованості станом на 15.10.2014 року; · випискою по особовим рахункам; · листом-вимогою від 15.01.2014р.; · копією поштового конверта адресованого на ім'я [PERSON]; · копією статута; · копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; · іншими матеріалами справи.

Outcome: approved