Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просила суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47107,25 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що 09.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №295/П/19/2007-840, за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 24900,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних та інші платежі щомісячними платежами в строк з 09.11.2007 року по 07.11.2014 року. Крім того відповідно до умов цього договору [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідачі зобов'язалися відповідати перед позивачем солідарно. 14.06.2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору кредиту №295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року, яким було внесено зміни у існуючі кредитні зобов'язання, шляхом рефінансування частини кредитної заборгованості. 14.06.2012 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2, за умовами якої, при виконанні умов реструктуризації Договору про внесення змін та доповнень №1, Банк зобов'язався не стягувати зазначену пеню та штрафи у Додатковій угоді №2, а також збільшено строки спеціальної позовної давності до 20 років. Однак, в порушення умов кредитного договору та додаткових угод відповідачі належним чином не виконали взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 10.11.2015 року у них утворилась заборгованість за кредитом, яка складає 47107,25 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту законних прав та інтересів Банку. 15.07.2016 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47107 грн. 25 коп. та судовий збір в розмірі 689 грн. з кожного. Ухвалою суду від 03.10.2016 року заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.07.2016 року по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.11.2016 викликано представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової\~І.О. в судове засідання для дачі особистих пояснень та зобов'язано надати Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області оригінал кредитного договору №295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року. 10.04.2017 року ухвалою Крюківського районного суд м. Кременчука задоволено клопотання відповідача [PERSON] та її представника про призначення судової почеркознавчої експертизи. По справі призначено судову почеркознавчу експертизу з об'єктом дослідження - рукописний підпис від імені [PERSON] у договорі «Автопакет» №295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року. Проведення експертизи доручено експерту Полтавського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім.. М. С. Бокаріуса. Позивач свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві мається клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судове засіданні відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю - [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином,представником відповідача [PERSON] подано заяву, відповідно до якої останній просить розгляд справи проводити без його участі, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також, останнім подано відзив до суду відповідно до якого, зазначено, що позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження розрахунків суми нарахованої заборгованості за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні банківські виписки та будь-які інші документи з яких можливо встановити, які саме суми бралися та поверталися відповідачем. Враховуючи, що відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з'явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача та представника [PERSON] за довіреністю - [PERSON], суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. 09.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №295/П/19/2007-840, за умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 24900,00 доларів США, а відповідач зобов'язався щомісячними платежами повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних та інші платежі в строк з 09.11.2007 року по 07.11.2014 року. Відповідно до умов цього Договору [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідачі зобов'язалися відповідати перед позивачем солідарно. 14.06.2012 року між ПАТ Комерційний банк «Надра» та [PERSON], [PERSON] укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору кредиту №295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року, згідно з яким було внесено зміни у існуючі кредитні зобов'язання, шляхом рефінансування частини кредитної заборгованості, зменшено мінімальний щомісячний платіж, збільшено строк погашення кредиту до 20.11.2019 року. 14.06.2012 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2, за якою сторони домовились, що не дивлячись на будь-які інші умови Договору, цей Договір втрачає чинність у частині не стягування Банком Позичальнику неустойки (штраф, пеня) у розмірі 2490 дол. США, пеням у розмірі 2671,01 дол. США, розрахованої відповідно до умов договору, при невиконанні Позичальником умови реструктуризації, передбаченої Додатковою угодою №1 від 14.06.2012 року. Також збільшено строк спеціальної позовної давності до 20 років. 28.01.2013 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука за заявою Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області по виконанню виконавчого листа № 2-13398, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №№295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року в сумі 253 419 грн., стягнуто судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., всього 255 239,76 грн., була визнана мирова угода укладена 27.11.2012 року між Публічним Акціонерним товариство «КБ «Надра» та [PERSON], відповідно до якої: Боржник визнає, що його загальна заборгованість за кредитним договором №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року (надалі - кредитний договір), договором про внесення змін та доповнень №1 від 14 червня 2012 року до кредитного договору (надалі додаткова угода №1) та додатковою угодою №2 від 14 червня 2012 року до кредитного договору (надалі додаткова угода №2) перед стягувачем на дату укладення мирової угоди становить: по кредиту №1 -28 953,78 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 231 427 грн. 59 коп.), з якої заборгованість за кредитом №1 -23 544,47 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 188 190 грн. 95 коп.), заборгованість по сплаті відсотків 248,30 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 1 984 грн. 69 коп.), реструктуризований штраф 2 490,00 дол. США еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 19 902 грн. 57 коп.), реструктуризована пеня 2 671,01 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 21 349 грн. 38 коп). по кредиту №2 -52 739 грн. 87 коп., з якої заборгованість по кредиту №2 -52 198 грн. 27 коп., заборгованість по сплаті відсотків 595 грн. 60 коп.; Сторони погодили наступні умови погашення заборгованості: Не стягувати з боржника заборгованість з пені та штрафних санкцій, існуючу на момент підписання додаткової угоди №1 від 14 червня 2012 року та додаткової угоди №2 від 14 червня 2012 року до кредитного договору. Збільшити термін позовної давності, встановлений чинним законодавством, до моменту повного виконання зобов'язань за кредитним договором, додаткової угоди №1 та додаткової угоди №2. Для погашення заборгованості за кредитним договором та додатковою угодою №1 боржник зобов'язується в добровільному порядку сплачувати суми заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії, які існують на дату укладання мирової угоди (нове зобов'язання за кредитним договором), шляхом внесення мінімальних необхідних платежів, щомісячно до 20 числа поточного місяця, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості по кредиту №1 до 20 листопада 2019 року, по кредиту №2 до 14 жовтня 2015 року, на умовах, визначених графіком погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною даної мирової угоди. В разі порушення боржником терміну внесення чергових мінімальних платежів, які зазначені в графіках погашення заборгованості, стягувач має право стягнути в примусовому порядку з боржника загальну суму заборгованості перед стягувачем за кредитним договором, додатковою угодою №1 та додатковою угодою №2. Повернення заборгованості за кредитним договором, відсоткам, комісії та штрафним санкціям здійснюється шляхом здійснення перерахування боржником коштів на рахунок [NUMBER], МФО 380764 (кредит 1), [NUMBER], МФО 380764 (кредит 2) необхідного платежу у валюті кредиту. В разі порушення боржником терміну внесення чергових мінімальних платежів, на строк більше, ніж 15 робочих днів, стягувач має право стягнути заборгованість в повному обсязі в примусовому порядку. Боржник та стягувач підтверджують, що на момент підписання даної мирової угоди сторони уклали додаткову угоду №1 від 14 червня 2012 року та додаткову угоду №2 від 14 червня 2012 року до кредитного договору №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року. Сторони домовилися, що Кредитний договір №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року (із змінами та доповненнями) і укладені в забезпечення до нього договори продовжують свою дію до повного його виконання сторонами. Боржник зобов'язується виконувати кредитні зобов'язання, виходячи з таких суттєвих умов кредиту, зазначених в додатковій угоді №1 до кредитного договору №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року, як: Цільове використання (цілі кредитування) - придбання автотранспортного засобу. Забезпеченість - рухоме майно, а саме - автомобіль Honda Civic, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відсоткова ставка -14% річних по кредиту №1, та 15% по кредиту №2. Комісія за користування кредитними коштами -0% нуль відсотків) річних. Кінцевий термін виконання зобов'язань за кредитним договором та додатковою угодою №1 по кредиту №1 -20 листопада 2019 року, по кредиту №2 -14 жовтня 2015 року. Термін погашення заборгованості - передбачені пунктом 1.1, 1.2 додаткової угоди №1. У випадку неналежного виконання боржником умов мирової угоди та/або додаткової угоди №1, та/або додаткової угоди №2 до кредитного договору №2 295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року, стягував має право достроково вимагати від боржника погашення всієї суми заборгованості. Боржник гарантує, що з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, повернення коштів у розмірі, визначеному п. 1.1, 1.2 додаткової угоди №1 та додатковою угодою №2, буде здійснено у відповідності до умов мирової угоди або достроково за вимогою стягувача в порядку, передбаченому кредитним договором та додатковою угодою №1. Сторони домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на боржника. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави. Сторони засвідчують, що їм відомі наслідки підписання мирової угоди. Мирова угода набирає чинності з моменту затвердження її в судовому порядку. У разі порушення боржником умов мирової угоди та умом додаткової угоди №1 - стягнути з [PERSON], паспорт серії [NUMBER], виданий Крюківським РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області 20 серпня 2008 року, ідентифікаційний номер -[NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], заборгованість за кредитним договором №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року (із змінами і доповненнями) станом на 28 серпня 2012 року, яка становить: по кредиту №1 -28 953,78 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 231 427 грн. 59 коп.), з якої заборгованість за кредитом №1 -23 544,47 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 188 190 грн. 95 коп.), заборгованість по сплаті відсотків 248,30 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 1 984 грн. 69 коп.), реструктуризований штраф 2 490,00 дол. США еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 19 902 грн. 57 коп.), реструктуризована пеня 2 671,01 дол. США (еквівалент у гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 серпня 2012 року становить 21 349 грн. 38 коп). по кредиту №2 -52 739 грн. 87 коп., з якої заборгованість по кредиту №2 -52 198 грн. 27 коп., заборгованість по сплаті відсотків 595 грн. 60 коп. 31.03.2015 року позивачем, у зв'язку з порушенням [PERSON] умов мирової угоди, було подано заяву до Крюківського відділу ВДВС ГТУЮ в Полтавській області про примусове стягнення заборгованості за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.01.2013 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2015 року, виданої старшим державним виконавцем Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ в Полтавській області Горбульовим А. В. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.8.3 кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання і дії до повного виконання зобов'язання. Згідно до п.2.4 кредитного договору відповідачі зобов'язалися вносити чергові мінімальні платежі по кредиту, щомісячно, до 20 числа поточного місяця. В п. 5.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов цього Договору, Відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз. 1 п.2.4 цього Договору на строк більше 30 календарних днів, Позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого мінімального щомісячного платежу за кожен випадок. Згідно з розрахунком позивача, [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість за кредитним договором станом на 10.11.2015 року в розмірі 47107,25 грн., в тому числі непогашений кредит 25332,53 грн., несплачені відсотки 8789,00 грн., несплачена пеня 10743,05 грн., несплачений штраф 2242,67 грн. Відповідно до стаття 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1054 ч.2 та ст. 1050 ч.2 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При цьому, судом встановлено, що Крюківським відділом Державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ в Полтавській області вже виконується примусове стягнення за кредитним договором №295/П/19/2007-840 від 9 листопада 2007 року, договором про внесення змін та доповнень №1 від 14 червня 2012 року та додатковою угодою №2 від 14 червня 2012 року, відповідно до умов мирової угоди. Позивачем в встановленому законом порядку не надані банківські розрахунки, з яких можливо встановити, які суми були сплачені [PERSON] на виконання умов мирової угоди, а також, не надано розрахунки правомірності нарахування заборгованості в розмірі 47107,25 грн.в тому числі непогашений кредит 25332,53 грн., несплачені відсотки 8789,00 грн., несплачена пеня 10743,05 грн., несплачений штраф 2242,67 грн., що не дає можливості суду визначити правомірність нарахованих сум заборгованості, що може призвести до подвійного стягнення за одним і тим самим кредитним договором, що в порядку ст. 61 Конституції України є недопустимим. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що договорі «Автопакет»» № 295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року було укладено між ВАТ КБ «Надра» в особі начальника відділення № 19 ВАТ Кб «Надра» Київське РУ Войтуло А. М., який діяв на підставі довіреності № 1-11-6913 від 22.06.2007 року, з однієї сторони та громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON], надалі «Сторони». Відповідно до висновку експерта № 1683/1684 комісійної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 05.01.2018 року встановлено, що підписи від імені [PERSON] у графах «________ Поручитель»(на кожній сторінці договору) та «______[PERSON] у договорі «Автопакет»» № 295/П/19/2007-840 від 09.11.2007 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних заходів не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до умов договору, а саме п. 8 підпункту 8.3 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. При цьому, позивачем до суду не надано доказів того, що в момент укладання правочину [PERSON] через хворобу або іншу фізичну ваду не могла підписати договір власноручно, та за її дорученням текст договору підписано іншою особою, який також не засвідчений відповідальною особою, тобто фактично договір є неукладеним та не набув чинності. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З вищевикладеного вбачається, що у разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір є недійсним у зв'язку з невідповідністю його до вимог ч. ч.3, 4 і 5 ст. 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК. Отже, стороною позивача належним чином не обґрунтовано, на підставі доказів, обставини на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed