Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, місце реєстрації Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 205, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 03.03.2017р. Під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , про що 14.02.2018р. складено відповідний актовий запис № 178, свідоцтво про народження (повторне) серія [NUMBER] видане Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 03.04.2019р. Подружнє життя між ними не склалося. Спільне сімейне життя в подальшому є неможливим через постійні непорозуміння, конфлікти. Відповідач з моменту народження сина постійно перебував на заробітках в Китайській Народній Республіці, мав великий дохід, однак жодної матеріальної допомоги ніколи не надавав. Відповідач хворіє на «ігроманію». Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, та з підстав, що син не досяг трирічного віку, ще не відвідує дитячий садок, саме вона постійно за ним доглядає та утримує, на даний час здійснює догляд сина до 3-х років та не має реальної можливості працевлаштуватися. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 5000,00 грн., стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1000,00 грн. до досягнення трирічного віку дитини, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 21.10.2019 відповідачем [PERSON] подано Апеляційну скаргу на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми про відкриття провадження від 17.09.2019. 11.03.2020 Постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. 23.06.2020 від Відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про надання строку на примирення шість місяців. 23.06.2020 Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання часу на примирення відмовлено. 23.06.2020 Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. 07.07.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив наступне. В позовній заяві Позивачка стверджує, що малолітній син [PERSON] [INFO] проживає разом з нею, але не надає жодного належного, допустимого та достовірного доказу цього факту. Згідно наданих доказів, у Позивачки відсутнє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Тобто позовні вимоги про стягнення аліментів - не підлягають задоволенню. Сама позовна заява побудована на домислах та припущеннях Позивачки, а факти викладені в ній не відповідають дійсності та будуть спростовані належними, допустимими та достовірними доказами. Відповідач має постійне місце роботи. Його щомісячний дохід складає 4725 грн.(згідно довідки про доходи). Відповідач не має у власності ніякого рухомого чи нерухомого майна, автомобілів, літаків та інших цінних речей. Він, як батько дитини, розуміє свою відповідальність за судьбу свого сина і не відмовляється і ніколи не відмовлявся від сплати аліментів, але забаганки дружини порушують принцип співмірності, тобто не враховують його доходи та інші трати. Просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. У разі прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У разі прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення їх сином [PERSON] , [INFO] - 3-х річного віку, тобто до 29.01.2021 року. 07.07.2020 Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у прийнятті позовної заяви про збільшення позовних вимог, повернуто її представнику позивача. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу; не заперечує щодо сплати аліментів на дитину у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, та аліментів на утримання позивачки у розмірі 500,00 грн. Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 03.03.2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 205 (а.с.10). За час перебування у шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи, що подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно Довідки №1 від 01.07.2020 виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] працює у ФОП [PERSON] згідно трудового договору №2 від 25.05.2020 на посаді приймальник товарів згідно графіку, отримує заробітну плату у розмірі 4725,00 грн. на місяць. Як вбачається з виданої ФОП [PERSON] . Довідки про доходи наданої [PERSON] , про те що він працює у ФОП [PERSON] на посаді приймальник товарів, загальна сума доходу за період з 25.05.2020 по 30.06.2020 становить 6226,92 грн. (травень - 1501,92 грн., червень - 4725,00 грн.) Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має дохід, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо заявлених в частині стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку з доглядом за дитиною аліментів в розмірі 1000,00 грн. щомісяця в даному випадку, суд виходить з вимог статті 84 СК України (право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини). При цьому, згідно положень ч.4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи із досліджених та наведених судом доказів позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того, що відповідач працює офіційно, є працездатним, тому має змогу і обов`язок утримувати дружину, яка не працює та зайнята доглядом за дитиною до виповнення нею трирічного віку. Тому, суд виходить з засад розумності та справедливості, розміру отримуваного заробітку відповідачем та вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 500,00 грн. до досягнення трирічного віку дитини. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial