Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н\~від 12.11.2012у розмірі 10460,94 гривень, яка складається з наступного: 2040,95 заборгованість за кредитом; 2354,09 заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 6065,90 гривень заборгованість за пенею, а також\~просить стягнути\~судові витрати\~в розмірі\~1921,00\~грн.Свої вимоги\~мотивує тим,\~що відповідно\~до укладеної\~Генеральної угоди\~про реструктуризацію\~заборгованості та\~приєднання до\~Умов та\~правил надання\~продукту кредитних\~карт б/н\~від 12.11.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 2044,42 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, оскільки відповідачем порушено умови виконання кредитного договору. Крім того, у відповіді на заяву позивача про застосування строків позовної давності зазначив, що відповідно до Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Позовна заява направлена до суду до спливу строку позовної давності 05.12.2019, про що свідчить відмітка на поштовому конверті. Тому вважає, що строк позовної давності для звернення до суду не пропущено, оскільки згідно умов договору строк дії кредитного договору закінчився 30.11.2014 (а.с.77). Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Крім того, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.59-60). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено,\~що відповідно\~до укладеної\~Генеральної угоди\~про реструктуризацію\~заборгованості та\~приєднання до\~Умов та\~правил надання\~продукту кредитних\~карт б/н\~від 12.11.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 2044,42 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 102,3 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2014 (а.с.11). \~ \~ \~ З\~розрахунку заборгованості\~за договором №б/н\~від 12.11.2012,\~укладеного між\~ПриватБанком та\~ [PERSON] ,станом на 12 листопада 2019 року слідує, що заборгованість за кредитом складає 10460,94 гривень, яка складається з наступного: 2040,95 заборгованість за кредитом; 2354,09 заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 6065,90 гривень заборгованість за пенею. Дата суми погашення за наданим кредитом 105 грн. 19.09.2013, а дата останньої суми погашення за наданим кредитом 34,10 грн. 27.01.2017, але судом дані суми погашення не можуть бути взяті до уваги як визнання боргу позивачем, оскільки це являється автоматичним списанням коштів банком ( а.с. 4-6). 12.11.2012 [PERSON] підписав Генеральну угоду\~про реструктуризацію\~заборгованості та\~приєднання до\~Умов та\~правил надання\~продукту кредитних\~карт(а.с.11). До матеріалів справи додано Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.12-35). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за\~\~кредитним\~\~договором\~\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач вважає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, а тому просить з цих підстав відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст. 256 ЦК України \~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.3 ст.267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України ). Ст. 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а\~ст.258 ЦК України\~передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу). Початок перебігу позовної давності визначається\~ст.261 ЦК України. Так,\~за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила\~( ч.1 ст.261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування\~право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного\~платежу у межах строку кредитування\~згідно з частиною ч.5 ст.261 ЦК України починається після\~невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового\~платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Оскільки відповідач з 12 листопада 2012 року не виконував щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, то з 30.11.2017 банк мав можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд щодо повернення кредиту, проте до суду звернувся лише 05 грудня 2019 року, тобто поза межами\~трирічної позовної давності. Крім того, позивачем також пропущено п`ятирічний строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач. Посилання позивача, що строк позовної давності за кредитним договором був збільшений до 50 років, є неприйнятним, оскільки позивачем не надано договір з відповідачем про встановлення строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що клопотання відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної давності підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed