Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

позивач, який діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який перебуває у обласному спеціалізованому будинку дитини м. Донецька. 10 липня 2013 року відповідач у зв'язку з відсутністю умов для проживання малолітньої дитини та неможливістю належним чином займатися її вихованням влаштувала сина до державного закладу на повне державне забезпечення до вирішення нею соціально - побутових проблем. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан та духовний розвиток дитини, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не забезпечує сина. У зв'язку з наведеним позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передати дитину Органу опіки та піклування Торезької міської ради для подальшого влаштування. 24 червня 2014 року ухвалою Торезького міського суду допущено прокурора прокуратури міста Тореза до участі у справі. Представник позивача органу опіки та піклування Торезької міської ради підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що малолітня дитина знаходяться на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Вважає, що у ході розгляду справи були підтверджені факти ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. З 10 червня 2013 року дитина була влаштована до державного закладу-обласного спеціалізованого будинку дитини м.Донецька. За період перебування дитини в закладі мати жодного разу дитину не відвідала, не телефонувала, не цікавилась її життям та здоров'ям, матеріально не підтримувала. Відповідач вживає спиртні напої, вихованням дітей не займається, з поліклініки надходили скарги щодо небажання привести дітей на щеплення. Неодноразово попереджали відповідача про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків. 18 жовтня 2007 року відповідача рішенням Торезького міського суду позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Відповідач не цікавиться життям дитини, не відвідує дитину. Відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності, однак не змінила своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с.8). 22 квітня 2013 року наказом № 51 Торезької міської Ради служби у справах дітей міста Тореза взято до обліку дітей в категорію «Діти, які опинилися у складних життєвих обставинах» малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.18). 29 травня 2013 року відповідач звернулася до Органу опіки та піклування Торезької міської ради із заявою про вирішення питання щодо тимчасового влаштування її дитини - [PERSON], [INFO], до будинку дитини строком на шість місяців, у зв'язку з відсутністю належних побутових умов для перебування та виховання дитини (а.с.9). Згідно попередження служби у справах дітей міста Тореза від 29 травня 2013 року з відповідачем проведена профілактична бесіда про належне виконання батьківських обов'язків, в випадку невиконання своїх обов'язків службою ставитиметься питання про позбавлення батьківських прав, про що відповідач 29 травня 2013 року ознайомлена під розписку (а.с.10). 10 червня 2013 року рішенням Виконавчого комітету Торезької міської ради влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO], до державного закладу на державне утримання тимчасово строком на 6 місяців, доручено центральній міській лікарні одержати путівку для влаштування малолітньої дитини до державного закладу на державне утримання (а.с.11). 18 червня 2013 року постановою Торезького міського суду Донецької області відповідача визнано виною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..184 ч.1 КУпАП України та підвергнути її стягненню у вигляді попередження (а.с.12). Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену від 13 січня 2014 року малолітню дитину - [PERSON], [INFO], тимчасово направлено до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Донецький обласний спеціалізований будинок дитини» у зв'язку із закінченням терміну перебування дитини у державному закладі (а.с.13-13зв.). Згідно акта обстеження громадського дільничного комітету «Южний» від 10 лютого 2014 року квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], знаходиться в аварійному стані: вікна вибиті, стеля обвалилася, дах нахилилася. Будинок не житловій, протягом 10 років в ньому ніхто не проживає (а.с.14). Згідно довідки Торезького МВ Головного управління МВС України в Донецькій області від 12 лютого 2014 року відповідач у державному розшуку не перебуває (а.с.15). Згідно довідки Торезького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Торезької міської ради від 14 лютого 2014 року сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом в ЦСССДМ (а.с.16). Згідно довідки від 14 травня 2014 року відповідач не перебуває на обліку в Торезькому міському центрі зайнятості (а.с.57). Згідно інформації реєстраційної служби Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 14 травня 2014 року актовий запис про смерть відповідача відсутній (а.с.58). Згідно довідки консультативної поліклініки Торезької центральної міської лікарні від 19 травня 2014 року відповідач не знаходиться на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за медичною допомогою не зверталася (а.с.62). Згідно інформації Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області станом на 20 травня 2014 року відповідач до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значилася та у розшуку не перебуває (а.с.63). Згідно інформації Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб Головного управління в Донецькій області за обліками ГУ ДМС України в Донецькій області станом на 21 травня 2014 року відповідач паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався (а.с.65). 18 жовтня 2007 року рішенням Торезького міського суду Донецької області відповідача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 серпня 2007 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.37-38). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Торезької міської ради відповідач не займається вихованням малолітньої дитини, вживає спиртні напої, не цікавиться життям та здоров'ям дитини. Виходячи з наведеного вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.40). Дослідив добуті докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач має малолітню дитину - [PERSON], [INFO], з яким відповідач не проживає. 22 квітня 2013 року дитину поставлено на облік до служби у справах дітей як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. Неодноразово службою у справах дітей відповідач попереджалася про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків. З 10 червня 2013 року дитина була влаштована до державного закладу-обласного спеціалізованого будинку дитини м.Донецька. За час перебування дитини в притулку мати жодного разу не провідала дитину, не надала ніякої матеріальної допомоги, не поцікавилася станом здоров'я та подальшою долею своєї дитини. Встановлені обставини свідчать, що відповідач злісно ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню й матеріальному утриманню малолітньої дитини, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя. Так, відповідач не працює, квартира, в якій проживає відповідач, знаходиться в аварійному стані. Відповідач працездатна, має реальну можливість виконувати батьківські обов'язки, тому суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та передати малолітню дитину органу опіки та піклування Торезької міської ради для подальшого влаштування. Згідно ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач працездатний, не працює, має аліментні зобов'язання за рішенням Торезького міського суду від 18 жовтня 2007 року на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 серпня 2007 року до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з встановлених обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів частково, виходячи з наступного. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України та норми ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо непоширення обмеження на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи або державного закладу, куди буде влаштована малолітня дитина [PERSON], [INFO], починаючи з 17 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 01 листопада 2011 року набрав законної чинності Закон України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп. При подачі позовної заяви позивач Органу Опіки та піклування Торезької міської Ради звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. та немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп., всього в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Outcome: partial