Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач у травні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO] року. За життя [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого позивач є спадкоємцем його майна, у тому числі приватизованої земельної ділянки згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради №11 від 19.01.1994, розташованої за адресою: [ADDRESS], але державний акт на яку отримано не було. [PERSON] звернулась 26.05.2018 року до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіника Олександра Дмитровича із заявою про прийняття спадщини на зазначену земельну ділянку, але нотаріус оголосив постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Разом з тим, 03.05.2017 приватним нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом №906 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Тростянець, вул. Локомотивна, будинок 48, на приватизованій земельній ділянці згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради № 11 від 19.01.1994, на яку державний акт не було отримано. За життя рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 19.01.1994№ 11 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв. м. по [ADDRESS]. Однак правовстановлюючий документ державний акт зазначену земельну ділянку батько позивача за життя не отримав. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка була передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 19.01.1994 № 11, у порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача Тростянецької міської ради Сумської області в судове не з'явився, Тростянецька міська рада подала до суду заяву, у якій розгляд справи просила провести без участі її представника, та про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с. 27). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], який помер [INFO] року у м.Тростянець Сумської області (а.с. 8,9,10). Позивач після смерті батька прийняла спадщину, оскільки за даними будинкової книги була зареєстрована з ним за однією адресою, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 29.05.2018 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д., на житловий будинок з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,13, 14). При цьому постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу від 28.05.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.11). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за нею права на закінчення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та знаходиться за адресою по [ADDRESS], суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 19.01.1994 року №11 було передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] (а.с.15). З листа від 06.07.2018 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що за даними відділу у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.38). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52492098 від04.07.2018 року, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, заведена спадкова справа 27.07.2017 року за №178/2017 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. (а.с. 36,37). Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась [PERSON], інших спадкоємців не встановлено (а.с.10). При вирішенні справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством уразі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, тобто якщо відчужується будівля і споруда, яка розташовується на земельній ділянці, що належить направі власності, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набула право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved