Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач ТОВ « Скаді РК», представник за довіреністю [PERSON]В, звернувся до Купянського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу вказавши, що 11 листопада 2014 року між ТОВ «Скаді РК» і [PERSON] була укладена угода № 1150 про передання товару під реалізацію. Відповідно до п.1.1 даної угоди замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання якісно і в установлені терміни виконати роботу, а саме - зберігати та реалізувати кінцевим споживачам друковану та іншу продукцію. Перелік, кількість та ціна реалізації продукції зазначені в актах прийому-передачі до угоди, що є невід'ємною її частиною. Зазначив, що згідно актів приймання-передачі № OSN: 100:1960634 від 07.02.2015 року, № OSN: 100:1960704 від 07.02.2015 року, № OSN: 100:1196021 від 28.01.2015 року, № OSN: 100:1011434 від 25.12.2014 року, № OSN: 100:942230 від 05.12.2014 року, № OSN: S54:2137702 від 25.02..2015 року, № OSN: 100:2138509 від 25.02.2015 року, № OSN: 100:2138500 від 25.02.2015 року, № OSN: 100:2128925 від 13.02.2015 року, № OSN: 100:2127540 від 12.02.2015 року, Замовником була передана виконавцеві для реалізації кінцевим споживачам продукція загальною вартістю 67\~540, 00 грн. Відповідач переданий йому товар реалізував, але гроші, отримані від продажу продукції, не передав, в наслідок чого у нього виник борг перед ТОВ «Скаді РК» у сумі 67 540, 00 грн., про цей факт свідчить, зокрема, відсутність акту прийому-передачі, який згідно з п.15 угоди сторони мали підписувати у день належного виконання робіт відповідачем. Оскільки відповідач не передав коштів, отримані від реалізації ввіреної йому продукції, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Скаді РК» заборгованість у сумі 67\~540, 00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача дав аналогічні пояснення викладені в позовній заяві, вимоги позову підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він дійсно працював представником в ТОВ « Скаді РК», але за станом свого здоровя припинив співпрацю. Зазначив, що товар, який був у нього на реалізації відповідно до зазначених в позові актів приймання передач, частину реалізував перерахувавши за це грошові кошти позивачу, а іншу частину -передав представнику позивача [PERSON], який новою поштою направив її до головного офісу позивача. Зясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11 листопада 2014 року між ТОВ «Скаді РК» та [PERSON] було укладено угоду, згідно п.1.1 якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання якісно і в установлені терміни виконати роботу, а саме - зберігати та реалізувати кінцевим споживачам друковану та іншу продукцію; перелік, кількість та ціна реалізації продукції зазначені в Актах прийому-передачі до цієї Угоди, що є невід'ємною її частиною (а.с. 4). Згідно актів приймання передачі до договору № 1150 від 11 листопада 2014 року: № OSN: 100:1960634 від 07.02.2015 року, № OSN: 100:1960704 від 07.02.2015 року, № OSN: 100:1196021 від 28.01.2015 року, № OSN: 100:1011434 від 25.12.2014 року, № OSN: 100:942230 від 05.12.2014 року, № OSN: S54:2137702 від 25.02..2015 року, № OSN: 100:2138509 від 25.02.2015 року, № OSN: 100:2138500 від 25.02.2015 року, № OSN: 100:2128925 від 13.02.2015 року, № OSN: 100:2127540 від 12.02.2015 року, ТОВ «Скаді РК» було передано [PERSON] для реалізації кінцевим споживачам продукція загальною вартістю 67\~540, 00 грн.(а.с.5-33). ТОВ «Скаді РК» заявляло вимогу до [PERSON] про повернення коштів на протязі 7 днів з моменту отримання даної вимоги. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вих..№6116804688137 від 30.05.2016 року, даний лист із вимогою відповідач отримувати відмовився 01.06.2016 року (а.с.39-41). Згідно п.1.2.5 Угоди виконавець розраховується із замовником за продукцію по мірі її реалізації. Згідно п.1.2.7 Угоди виконавець зобов'язаний повернути всю продукцію на протязі 7 робочих днів по першій вимозі замовника. Згідно п.1.4 Угоди строк виконання робіт протягом 180 календарних днів з моменту підписання даної Угоди. Відповідно п.1.5 Угоди якщо після закінчення строку виконання робіт, визначеного в п.1.4 цієї Угоди, на протязі тижня жодна зі Сторін не висловила побажання про зупинення дії Угоди, вона вважатиметься дійсною на наступні 180 календарних днів. Згідно п.3.3. Угоди відповідач несе повну матеріальну відповідальність за всяке упущення, що потягло за собою втрату або пошкодження ввіреного йому позивачем майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд критично відноситься до доводів відповідача про те, що ним було повернуто, як грошові кошти за реалізацію продукції так і вся інша друкована продукція представнику позивача, оскільки відповідачем в розпорядження суду не надано будь- яких доказів на підтвердження виконання умов угоди за № 1150 від 11 листопада 2014, що є його обовязком відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України. Таким чином оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] не виконані взяті перед позивачем зобов'язання за угодою № 1150 від 11.11.2014 року. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved