Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 19 067,79 грн, а також витрат по сплаті судового збору. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що саме з вини [PERSON] 18.04.2012 року відбулась ДТП між автомобілями [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. ПрАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в звязку зі страховим випадком в розмірі 21 467,79 грн. Відповідно до мирової угоди [PERSON] визнав суму боргу та зобовязався її виплатити згідно з графіком платежів.Станом на 22.11.2013 року [PERSON] відшкодовано 2 400 грн, в подальшому на рахунок ПрАТ «ПРОСТО-страхування» коштів від відповідача не надходило. У звязку з чим та посилаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача виплачену суму страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 18 квітня 2012 року о 19 год. 45 хв в м. Чернігові по пр ту Перемоги. Буд.119 сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями [NUMBER], під керуванням [PERSON], ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mazda 6 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]Ю (а.с.10). Даний факт не оспорювався сторонами. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.05.2012 року [PERSON] визнано винним у порушенні ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено штраф у розмірі 340 грн (а.с.11-12). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]Ю (а.с.9). Відповідно до договору №210825 від 28.11.2011 року добровільного страхування транспортного засобу, укладеного між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було застраховано транспортний засіб Mazda 6 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4). З метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 20 червня 2012 року було складено страховий акт по договору страхування №210825 від 28.11.2011 року (а.с.42) та видано розпорядження про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 21 467,79 грн (а.с.43). Крім того, згідно висновку №146 від 01.06.2012 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER] становить 22 849,28 грн (а.с.33-34). Відповідно до заяви на видачу готівки № 25007 від 27.06.2012 року, позивачем виплачено [PERSON] сума страхового відшкодування в розмірі 21 467,79 грн (а.с.44). Як вбачається із матеріалів справи, згідно мирової угоди від 13.06.2013 року, укладеної між [PERSON] та ПрАТ «ПРОСТО-страхування», відповідач визнав суму регресу в розмірі 21 467,79 грн та зобовязався повернути її до 25.09.2015 року (а.с.48-49). На даний час відповідач [PERSON] не в повному обсязі виконав умови мирової угоди. За положеннями ст.ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Дане положення закріплене і в ст. 27 Закону України Про страхування. Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, яка відповідальна за завдані збитки. Враховуючи, що внаслідок врегулювання страхового випадку, повязаного з своєчасністю повернення виплаченої суми страхового відшкодування позивачем понесені збитки в розмірі 19 067,79 грн, доказів, які б спростовували розмір страхового відшкодування відповідачем суду не надано, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача дана сума. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved