overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2010 р. він позичив відповідачу грошові кошти у сумі 4000 доларів США, про що відповідач видав розписку. Згідно розписки [PERSON] повинна була повернути позику та проценти в строк 25.09.2011 р. Але в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач позичені кошти не повернув. Тому позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому борг в сумі 4000 доларів США та інфляційні збитки в сумі 639,67 доларів США. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 4639,67 доларів США (в еквіваленті в національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення суду) та судові витрати. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] 25.09.2010 р. позичила відповідачу грошові кошти у сумі 4000 доларів США, про що відповідач видав розписку. Згідно розписки [PERSON] повинна була повернути позику та проценти в строк 25.09.2011 р. (а.с. 4). Вказаний борг відповідач не повернув до цього часу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, - договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України та договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 4000 доларів США та інфляційні збитки в сумі 639,67 доларів США, що становить загальну суму 4639,67 доларів США та є еквівалентом 83512,96 грн. станом на 05.02.2015 р. - на день розгляду справ в суді, як просить позивач. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 600,57 грн. на користь позивача, сплачені ним при зверненні до суду, та 234,56 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2013 р. він позичив відповідачу грошові кошти у сумі 60000 грн., про що відповідач видав розписку. Згідно розписки [PERSON] повинен був повернути позику в строк до 19.06.2014 р. Але в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач позичені кошти не повернув. Тому позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому борг в сумі 60000 грн. та 3% річних в сумі 369,86 грн., що становить загальну суму 60369,86 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] 25.09.2013 р. позичив відповідачу грошові кошти у сумі 60000 грн., про що відповідач видав розписку. Згідно розписки [PERSON] повинен був повернути позику в строк до 19.06.2014 р. (а.с. 6). Вказаний борг відповідач не повернув до цього часу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, - договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України та договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 60000 грн., 3% річних за користування коштами в сумі 369,86 грн., що становить загальну суму 60369,86 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 603,70 грн. на користь позивача, сплачені ним при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.11.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON]. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння щодо поглядів на життя, вони втратили почуття кохання та довіри. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав. Сторони на примирення не згодні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 25.11.2005 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 2222, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а.с.12. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.13). Як пояснили в судовому засіданні сторони, на даний час шлюбні відносини між ними припинені, протягом двох років вони не проживають разом, сім'я фактично розпалася, та на примирення вони не згодні. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2012 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 27.09.2015 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 17237,14 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 25.12.2012 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач скориставшись кредитним лімітом, в порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.10.2015 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 2298,02 грн., 10842,11 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2800 грн. зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 797,01 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 17237,14 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17237,14 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25 листопада 1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав d повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в справі мається відповідна розписка. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 25 листопада 1988 року, який зареєстровано у відділі запису актів громадянського стану м. Суми, за актовим записом № 2548 (а.с. 6). Від спільних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 750 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту під 36 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 08.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 13663,99 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 26.02.2010 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту під 36 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг, копією паспорту відповідача. Відповідач скориставшись кредитним лімітом, в порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 08.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 383,86 грн., 8873,27 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 3280 грн. зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 626,86 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 13663,99 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13663,99 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2013 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6679,25 грн під 0,12 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 12.03.2015 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 12202,37 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 26.03.2013 року уклали уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6679,25 грн. під 0,12 % річних. За умовами договору відповідач мав щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Також, відповідач взяв на себе зобовязання сплатити позивачу пеню т штрафи в рзі порушення взятих на себе зобовязань Вказані обставини підтверджуються копією договору. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 12.03.2015 року відповідач має перед банком заборгованість по основному боргу 6283,23 грн., 4,95 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 4856,93 грн. заборгованості зі сплати пені Також, відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 557,26 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 12020,37 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 12202,37 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 663,60 грн. (243,60 грн. судового збору та 420 грн. витрат на розміщення оголошення у пресі) На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2004\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Тривалий час не підтримує подружні стосунки з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Втім до суду не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 26.06.2004\~сторони вступили\~в шлюб,\~який зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 400./а.с. 3/. Сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]./а.с. 6/ Спільне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного, спільного господарства не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заява про відкладення розгляду справи від неї не надходила. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 26.06.2004 року, який зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 397, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім'я розпалася тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved