Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він має у користуванні на правах оренди земельну ділянку площею 0,0210 га за адресою [ADDRESS] Дана земельна ділянка була передана йому в оренду Білоцерківською міською радою на підставі договору № 86 від 04.06.2009 р. строком на п»ять років під будівництво магазину з продажу продовольчих товарів з кафетерієм. За період підготовки [PERSON] проектно-кошторисної документації об»єкта будівництва мешканцями прилеглих будинків відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на орендованій позивачем земельній ділянці було самовільно встановлені металеві гаражі . Неодноразові звернення [PERSON] до компетентних органів з вимогою вжити заходів до власників самовільно встановлених гаражів результату не дали. Позивач вважає, що металеві гаражі, самовільно встановлені відповідачами на орендованій ним земельній ділянці, перешкоджають йому використовувати її за цільовим призначенням, порушують його права як землекористувача , що , в свою чергу, призвело до понесення ним збитків. Позивач ФОП [PERSON] просив суд зобов»язати відповідачів знести незаконно встановлені металеві гаражі із орендованої ним земельної ділянки за адресою [ADDRESS], стягнути з відповідачів на його користь матеріальні збитки в сумі 48 000 грн, з яких 20 000 грн упущена вигода та 28 000 грн реальні збитки, а також 5 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині матеріальних вимог, просив стягнути з відповідачів солідарно в рахунок відшкодування матеріальних збитків 22 670 грн , з яких 20 000 грн упущена вигода і 2 670 грн реальні збитки, та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, решта вимог залишена незмінною. Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на те, що ними дійсно ще у 1996 році на прибудинковій території [ADDRESS] були встановлені металеві гаражі без відповідних правовстановлюючих документів. Земельна ділянка, що надана в оренду [PERSON] у 2009 році, знаходиться за іншою адресою [ADDRESS], а тому вимоги позивача є безпідставними. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав заяву про застосування до вимог позивача наслідків пропущення строку позовної давності, передбачених ст..267 ЦК України. Представник Білоцерківської міської ради Ілляшенко В.М. позов [PERSON] підтримав і пояснив, що у квітні 2011 року до них звернувся позивач з вимогою вжити заходів до власників металевих гаражів, що самовільно встановлені на орендованій ним земельній ділянці по [ADDRESS] По даній заяві виїзджала комісія з компетентних працівників земельного відділу міськвиконкому, управління містобудування та архітектури та інспекції з благоустрою м.Біла Церква , які на місцевості встановили, що на земельній ділянці, виділеній в оренду ФОП [PERSON] знаходиться близько 10 металевих гаражів, деякі власники гаражів були встановлені і притягнуті до адміністративної відповідальності, дій щодо знесення самовільно встановлених гаражів не вчинялося, оскільки право [PERSON] на орендовану земельну ділянку оскаржувалося в суді . Представник КП БМР « Інспекція з благоусторою м.Біла Церква» Гайдуков Б.Б. подав до суду письмові пояснення на позов [PERSON] та заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи. суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до договору оренди землі № 86, укладеного 04.06.2009 р. між Білоцерківською міською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , позивачу ФОП [PERSON] було надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0210 га, що розташована за адресою [ADDRESS], під будівництво магазину з продажу продовольчих товарів з кафетерієм а.с.7-9 Даний договір було укладено на підставі рішення Білоцерківської міської ради № 970 від 18.02.2009 р. « Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в оренду терміном на п»ять років» а.с.233 Позивач в суді стверджував, що станом на 2009 рік на орендованій ним земельній ділянці розміщалося близько 3-5 самовільно встановлених металевих гаражів, на даний час їх кількість зросла до 16. Зі слів позивача, у 2011 році він закінчив виготовлення та підписання всіх необхідних документів і був готовий розпочати будівництво на орендованій земельній ділянці магазину з кафетерієм відповідно до цільового призначення даної земельної ділянки. Однак, через розміщення на земельній ділянці незаконних металевих гаражів він не мав змоги розпочати будівництво і у квітні 2011 року позивач звернувся до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради з приводу вжиття заходів до власників цих гаражів та захисту його прав як землекористувача а.с.14-16 Судом встановлено, що протягом 2012-2014 років ФОП [PERSON] неодноразово звертався до різних компетентних органів, як то КУ БМР « Інспекція з благоустрою м.Біла Церква» та управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, з вимогою виявити власників металевих гаражів, встановлених на орендованій ним земельній ділянці , спонукання їх до демонтажу цих гаражів та вивезення з території, виділеної під забудову. Яких-небудь дієвих заходів по заявах [PERSON] вищевказаними виконавчими органами Білоцерківської міської ради вчинено не було, позивачу було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. а.с.11,12,13,17,19,82 Позивач в суді посилався на той факт, що металеві гаражі, самовільно встановлені відповідачами на орендованій ним земельній ділянці, перешкоджають йому використовувати її за цільовим призначенням, тобто для будівництва магазину з кафетерієм, порушують його права як землекористувача, спричинили матеріальні збитки через нездійснення підприємницької діяльності в запланованій торговій точці упущена вигода та збитків , пов»язаних зі сплатою орендної плати за землю реальні збитки. Однак, позиція позивача не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Згідно ст..27 Закону України « Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування. На усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об»єднаннями та організаціями. Статтею 95 ЗК України забезпечено права землекористувачів на відновлення їх порушених прав у порядку, встановленому законом. Згідно ст..396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Статтею 376 ЦК України регулюються правовідносини щодо самочинно збудованого нерухомого майна самочинного будівництва. Згідно ч.7 ст.376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об»єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадку порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права п.5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» № 6 від 30.03.2012 р. Відповідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач , вимагаючи від відповідачів знесення самовільно встановлених гаражів, мав довести в суді факт порушення його прав як орендаря земельної ділянки власниками гаражів, самочинно встановлених на цій земельній ділянці. Однак, позивачем не було надано суду доказів, що гаражі відповідачів знаходяться саме на орендованій ним земельній ділянці. На підтвердження даного факту позивачем було представлено суду протоколи про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, складені відносно відповідачів КУБМР « Інспекція з благоустрою м.Біла Церква» 19.07.2013 р. а.с.52-57, та постанови адміністративної комісії про притягнення їх до адміністративної відповідальності за цією статтею а.с.83-88 Але, на думку суду, сам по собі факт притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності по ст. 152 КупАП є підставою стверджувати про самовільне, тобто без дозвільних документів , встановлення ними гаражів на прибудинковій території [ADDRESS] , чого відповідачі в суді і не заперечували . Слід також зазначити, що постановами адміністративної комісії Білоцерківського міськвиконкому про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності встановлено, що гаражі відповідачів встановлені за адресою [ADDRESS], тоді як адреса земельної ділянки позивача [ADDRESS] Крім того, з договору оренди землі № 86 від 04.06.2009 р. слідує, що в оренду надавалася земельна ділянка вільна від забудов, що суперечить пояснення самого позивача про наявність станом на 2009 рік 3-5 гаражів , а також поясненням відповідачів, що гаражі були зведені у 1996-1997 роках, коли здавалися житлові будинки по [ADDRESS]. Інших доказів на підтвердження порушення відповідачами прав позивача як орендаря земельної ділянки до суду надано не було. В судовому засіданні було встановлено, що між ФОП [PERSON] та мешканцями будинків [ADDRESS] існує давній конфлікт з приводу незгоди мешканців мікрорайону на будівництво позивачем ще одного магазину з кафетерієм. а.с.21,22,89-104 Однак, посадові особи місцевого самоврядування самоусунулися від вирішення даного спору, що не відповідає інтересам ні ФОП [PERSON], ні мешканців будинків по [ADDRESS], а також порушує вимоги Закону України « Про місцеве самоврядування». Таким чином, суд прийшов до висновку, що ФОП [PERSON] слід відмовити в задоволенні позову за недоведеністю вимог. На підставі викладеного.,

Outcome: dismissed