Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредекс фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, за якою просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №669/3107СLPS2 від 17.03.2012 року, яка станом на 29.06.2015 року становить в сумі 8868,00 грн., з яких: 6589,20 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1775,70 грн. заборгованість за відсотками; 503,10 грн. заборгованість за пенею. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомив про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному провадженні, у разі неявки відповідача (а.с. 37). Відповідачка [PERSON] до залу судового засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, про причини її неявки суду не відомо (а.с.31,39). Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що оскільки, відповідно до статті 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а стаття 169 ЦПК України дає право суду\~у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи,\~вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2012 року між ПАТ «Платинум банк» (далі - Первинний Кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір №669/3107СLPS2 на суму 6884,52 грн. на строк до 17.09.2014р. (а.с.7-8). В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, ТОВ «Кредекс Фінанс» (далі - позивач) набуло право вимоги за кредитним договором №669/3107СLPS2 від 17.03.2012 р. на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.4, 11-12). ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №669/3107СLPS2 від 17.03.2012 року на підставі договору факторингу №20121017-г від 17 жовтня 2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум банк», який є первинним кредитором (а.с.14). Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 8868,00 грн., з яких: 6589,20 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1775,70 грн. заборгованість за відсотками; 0 грн. заборгованість за комісією з обслуговування кредиту; 503,10 грн. заборгованість за пенею. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість складає 8868,00 грн., яку відповідачка добровільно не сплачує. Таким чином, доведено факт невиконання вимог закону з боку відповідачки, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. В звязку із задоволенням позовних вимог, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідачки, які сплачено банком при подачі позову в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1, 2). На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 1046, 1054, 1056 ЦК України,

Outcome: approved