Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 31.10.2017 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. З дня звільнення відповідач сплатив їй заробітну плату лише 20.01.2018 року за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.12.2017 року, тому повинен виплатити її середній з моменту винесення рішення по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 27.12.2017 р. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та витрати на правничу допомогу у розмірі 931 грн. Ухвалою суду від 23.04.2018 р. по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. 10.05.2018 р. представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить залишити без задоволення позовні вимоги позивача. Станом на 05.06.2018 року від позивача не надійшло заперечень на відзив. Дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнена з 31.10.2017 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.12.2017 року стягнуто з ПАТ «СМНВО» заборгованість по заробітній платі у розмірі 24174,50 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5561,86 грн, моральну шкоду у розмірі 700 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 640 грн. (а.с.11-12) Згідно Виписки по рахунку [PERSON] у ПАТ «ПУМБ» від 25.01.2018 року, ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» 20.01.2018 року виплатило заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (а.с.13-14) Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/1620 від 15.12.2017 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 241 грн. 82 коп. Період затримки розрахунку з моменту винесення Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми на дату фактичного розрахунку, тобто з 27.12.2017 року по 20.01.2018 року становить 8 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1934 грн. 56 коп. (241,82 грн. х 8 = 1934 грн. 56 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.12.2017 року по 20.01.2018 року включно у сумі 1934 грн. 56 коп. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З наведених норм права вбачається, що правнича допомога справляється за надання адвокатом правничої допомоги у розгляді справи, однак суду не надано документів які б підтверджували, що представник [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю, тому суд не вбачає підстав в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial