Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

позовні вимоги мотивовані тим, що згідно судового наказу №2465/4790/17 виданого 29.01.2018 Франківським районним судом м.Львова стягнуто з\~ [PERSON] на користь\~ [PERSON] , аліменти на утримання дитини \~ [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4\~\~частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з нерегулярною сплатою аліментів з боку відповідача станом на 01.09.2019 виникла заборгованість у розмірі 18 563 грн.. За таких обставин, позивач звернулась до суду із позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 48 295,75 грн., а також просить вирішити питання судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Від відповідача на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, заперечень. На підставі ч. 3 ст.\~131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання, не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст.\~131\~ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст.5\~ЦПК, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст..12,80,81,83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.13\~ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.08.2018 відкрито позовне провадження. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 29.01.2018 Франківським районним судом м.Львова було видано судовий наказ №2465/4790/17 у справі № 465/4790/17 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину. 09.02.2018 державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ Вітинським Т.М. відкрито виконавче провадження № 55702005. Згідно розрахунку заборгованості по аліментів, станом на 01.09.2019 заборгованість [PERSON] за ВП № 55702005 від 09.02.2018 становить 18563 грн. Згідно ч. 1ст.\~18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до\~ст.\~180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. В період з 17.08. 2017 по 01.09.2019 відповідач не виконував вищевказаного судового рішення належним чином і не надавав позивачу регулярної матеріальної допомоги на утримання дочки, внаслідок чого станом на 01.09.2019 державний виконавець нарахував заборгованість за аліментами у розмірі 18563 грн. Зазначені обставини підтверджуються, долученим позивачем до матеріалів справи розрахунком зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №55702005 від 09.02.2018, проведеним державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ Вітинським Т.М. Відповідно до\~ст.\~196\~СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст.\~196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Судом встановлено, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача [PERSON] , тому позивач має право на стягнення з останнього неустойки. Велика Палата Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц дійшла правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів на підставі ч.1 ст. 196 СК України про стягнення, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів. Згідно, наданого позивачем до суду розрахунку розмір пені за прострочення сплати аліментів, за період з 17.08.2017 по 01.09.2019, складає 48 295,75 грн. Суд приймає за достовірне наданий позивачем розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах. Враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за новим розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч. 1\~ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню неустойки (пені) за заборгованість по сплаті аліментів за період з 17.08.2019 по 01.09.2019 у розмірі 18563 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial