Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2017 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. За час роботи йому не виплачувалась заробітна плата та не проведена оплата у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у звязку зі звільненням, що у свою чергу призвело до утворення заборгованості із заробітної плати при звільненні на загальну суму 24832,00 грн. Зазначає, що довідку про заборговану заробітну плату, яка б підтверджувала заборгованість відповідач відмовляється надати. Відповідач не здійснює виплату заробітної плати посилаючись на незалежні від нього обставини, що призводить до порушення законних прав та інтересів. Вважає дії відповідача незаконними. Вказує, що розмір його середньоденної заробітної плати склав 200 грн., тому підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.06.2017 р. по день звернення до суду з позовом, а саме 27.09.2017 р. включно у розмірі 14800,00 грн., виходячи з розрахунку 200,00 грн. х 74 дні = 14800,00 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 24832 грн. 00 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14800 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не зявились. Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Повідомив, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Визнає заборгованість по заробітній платі у розмірі 24832 грн. 01 коп. та виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 13.06.2017 р. по 04.12.2017 р. за 72 робочих дні у розмірі 14178 грн. 96 коп. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебув у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з 13.06.2017 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/1398 від 14.11.2017 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 24832 грн. 01 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 11485 грн. 23 коп. (а.с. 29). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 30). Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/1398 від 14.11.2017 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 196 грн. 93 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 14.06.2017 року по 04.12.2017 року становить 72 робочих днів (червень 6, липень 13, серпень 14, вересень 11, жовтень 14, листопад 13, грудень - 1), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14178 грн. 96 коп. (196,93 грн. х 72 = 14178 грн. 96 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 24832 грн. 01 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.06.2017 року по 04.12.2017 року включно у сумі 14178 грн. 96 коп. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved