Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 2 906 грн. 38 коп. та судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп., посилаючись на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року на суму 2 435 грн. 95 коп. на строк до 30.03.2012 року. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір при відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафна санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув право грошової допомоги до відповідача в сумі 2 906 грн. 38 коп. На виконання умов договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року, згідно з вимогами ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, позивачем було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов'язку та перестала повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов договору, включення її персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Крім того, під час телефонних розговорів відповідач неодноразово повідомлялася про наявність заборгованості по вказаному кредитному договору. На момент звернення позивача до суду відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року в сумі 2 906 грн. 38 коп., з яких: 2 057 грн. 67 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 456 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом, 392 грн. 48 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов'язання за кредитним договором, після відступлення ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку з великою кількістю судових засідань та перебуванням представників в м. Бровари Київської області, розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлена судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилася, і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.11.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 440/2771ВСL2, згідно умов якого ПАТ «Платинум Банк» зобов'язався надати позичальнику кредит на поточні потреби на загальну суму 2 435 грн. 95 коп., строком на 18 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом 33,0000% річних, а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалась повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі (а.с. 7). Відповідно до п. 2.3, п. 2.4 вищевказаного кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи з залишку простроченої заборгованості за кредитом, згідно з Додатком № 1. Для розрахунку використовується умовна кількість днів у році - 360, у місяці - 30. Комісія за обслуговування кредиту нараховується та сплачується щомісяця разом із сплатою процентів та заборгованості за кредитом в дату сплати заборгованості (а.с. 7). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник відповідає перед банком по зобов'язаннях, що виникають згідно з умовами договору, всім майном та коштами, на які може бути звернення стягнення згідно з чинним законодавством України. У разі отримання від банку вимоги про дострокове погашення кредиту, отриманого за даним договором, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за даним кредитом у повному обсязі (а.с. 7). Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення (а.с. 7). Незважаючи на умови кредитного договору № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року, відповідач не виконала свого обов'язку та перестала повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. 26.07.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір при відступлення права вимоги № 20120726-Г, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафна санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с 17-19). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув право грошової допомоги до відповідача в сумі 2 906 грн. 38 коп. (а.с. 5). На виконання умов договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року, згідно з вимогами ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, позивачем було направлено відповідачу лист від 16.10.2012 року за вих. № 000634515, з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 15). У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов договору, включення її персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу (а.с. 16). Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов'язання за кредитним договором № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року, у зв'язку з чим на момент звернення позивача до суду остання має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року в сумі 2 906 грн. 38 коп., яка складається з: 2 057 грн. 67 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 456 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом, 392 грн. 48 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 47 та 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № 440/2771ВСL2 від 29.11.2011 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак, відповідач порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення із [PERSON] на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, комісії, та нарахованої пені, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved