Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 27.06.2009 року між сторонами було укладено шлюб від якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року задоволено позов [PERSON] про розірвання шлюбу. За погодженням сторін, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір»ю. Позивач у 2013 р. уклав трудовий контракт на роботу у Чехії де працює і на даний час, проте не рідше ніж раз у місяць навідується у м. Київ. Раніше, під час приїздів до Києва позивач регулярно спілкувався з донькою,підтримував з нею стосунки та надавав матеріальну допомогу на її утримання. Проте відповідач здійснює перешкоди у спілкуванні з дитиною, створює для цього штучні перешкоди. У зв»язку із цим позивач змушений був звернутися до Органу опіки та піклування. 22.06.2016 року Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією винесено розпорядження № 79 щодо усунення перешкод у спілкуванні позивача з малолітньою дочкою і встановлено графік побачень терміном на 6 місяців, а саме: 1 декаду непарного місяця щодня з 08.00 до 20.00; суботу та неділю 1 декади непарного місяця в присутності матері з 08.00 до 20.00. Не дивлячись на міри, прийняті опікунською радою відповідач встановленого графіку побачень не виконує, перешкоджає зустрічам батька з дитиною. В період з березня по квітень 2016 року, принаймні тричі позивач разом із матір»ю приходив до місця проживання [PERSON], проте остання не відчинила двері. За таких обставин представник позивача просить суд зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною; визначити [PERSON] порядок спілкування та участі у вихованні доньки, встановивши наступний графік їх побачень: І декада непарного місяця дитина мешкає з батьком за місцем його реєстрації в квартирі [ADDRESS] з можливістю спільних прогулянок, відвідування розважальних, спортивних, інших закладів відповідного для дитини віку без додаткового погодження з відповідачем та без її присутності; для спільного відпочинку позивача з донькою встановити 5 днів під час зимових канікул, 5 днів під час осінніх канікул, 5 днів під час весняних канікул , а також 3 тижні під час літніх канікул (в зазначений час дитина мешкає разом з батьком за місцем його проживання). В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав позов, просив задовольнити. Зазначив, що у канікули дитина має проживати з батьком у м. Києві. Відповідач, її представник заперечували щодо встановлення запропонованого позивачем графіку побачень. Пояснили, що [PERSON] жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні батька з донькою. Навпаки, наполягає на зустрічах, сама телефонує позивачу. Проте, [PERSON], мешкаючи за межами України, не виявляв зусиль для спілкування з донькою. З 2012 року позивач фактично поживає в Чехії, а відповідно до графіку побачень, який він пропонує, дитина буде змушена змінити свій звичний спосіб життя і відмовиться від відвідування гуртків, крім того, цього року донька має йти у перший клас, і це також має братися до уваги. 21.01.2016 року на запит органу Опіки та піклування було проведено психологічне обстеження дитини з метою вивчення психоемоційного стану та особливостей дитячо-батьківських відносин у зв»язку із визначенням участі батька дитини у вихованні доньки. Відповідно до висновків фахівців зустрічі дитини та батька мають відбуватися у присутності матері, у місці яке має бути безпечним та знайомим дитині і відбуватися у спокійній, позитивній атмосфері. За таких обставин відповідач заперечує позов в частині проживання дитини з батьком та визначити порядок спілкування [PERSON] з донькою у вихідні дні (у святкові за попередньою домовленістю з матір»ю) і лише в її присутності. Представник Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації підтримав позов в частині встановлення спілкування батька з донькою у такому режимі: встановити час для спілкування дитини в присутності матері - І декада непарного місяця з 08.00 по 20.00. Таке рішення прийняла ШРДА 02.07.2016 р. та виклала у висновку № 109/02/40-5518 від 02.07.2016 р. Представник зазначив, що батько, безумовно має і право і обов»язок приймати участь у вихованні дитини, проте, зважаючи на всі обставини справи, орган опіки та піклування дійшов до висновку, що побачення позивача з донькою мають відбуватися в присутності матері, що буде відповідати інтересам дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що від шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2015 р. [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO]. Не заперечувалось учасниками процесу у судовому засіданні, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір»ю в м. Києві. Батько дитини - [PERSON], на день розгляду справи, проживає у Чехії, у зв»язку із укладанням трудового контракту. Також встановлено, що за заявою позивача 22.02.2016 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією винесено розпорядження «Про встановлення громадянину [PERSON] графіка побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]». Відповідно до розпорядження на підставі ст. 158 СК України позивачу встановлено наступний графік побачень з малолітньою донькою, терміном на 6 місяців, а саме: І декаду непарного місяця щодня з 08.00 до 20.00; в суботу та неділю І декади непарного місяця в присутності матері з 08.00. до 20.00. За приписами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Представник [PERSON] зазначає, що відповідач не бажає спілкування батька з донькою, чинить перешкоди та не виконує розпорядження третьої особи, а тому права позивача підлягають захисту шляхом встановлення графіку побачень, як це зазначено в позові. В свою чергу [PERSON], її представник зазначають, щодо відсутності перешкод для батька щодо спілкування з дитиною, проте, зважаючи на висновки фахівців вважають що побачення мають відбуватися за участю матері. В свою чергу відповідно до ч. 2 ст. 153 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларацією прав дитини, що її прийнято Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року проголошено, зокрема, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В свою чергу Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02.1001 року, а саме ч. 1 ст. 3 встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином зважаючи на безперечні права батька на участь у вихованні дитини, чинним законодавством встановлено обов'язок ухвалюючи рішення керуватися інтересами дитини. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність доказів, що на момент розгляду справи відповідач чинить перешкоду [PERSON] у спілкуванні з дитиною, а тому вважає за можливе відмовити позивачу у задоволенні позову щодо зобов»язання не чинити такі перешкоди. З іншого боку, відповідно до вимог чинного законодавства, батько має безумовне право на побачення та спілкування з дитиною, зобов»язаний брати участь у вихованні доньки. Приймаючи рішення щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, суд має прийняти до уваги висновок психологічного обстеження [PERSON], [INFO], складений 11.02.2016 р. за № 019 за запитом Шевченківської служби у справах дітей, відповідно до якого надано рекомендації щодо зустрічей у спокійній позитивній атмосфері, на початкових зустрічах необхідна присутність матері, місце зустрічі має бути безпечне та знайоме для дитини. Також приймається до уваги та обставину, що [PERSON] на день розгляду справи проживає за межами України. Крім того, необхідно враховувати і висновки надані третьою особою, як органом, що здійснює контроль за захистом прав неповнолітніх. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення частково вимог позивача в частині визначення порядку спілкування та участі у вихованні дитини та вважає за можливе визначити [PERSON] наступний порядок спілкування та участі у вихованні [PERSON] [INFO]: І декада непарного місяця з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в присутності матері. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial