Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач у травні 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт його родинних відносин як онука з [PERSON] , померлим [INFO] в селі Вишневе Великомихайлівського району Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що померлий своїм заповітом, посвідченим 04 липня 2018 року за реєстром № 21 виконавчого комітету Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, заповідав йому домоволодіння та земельну ділянку. Зазначає, що разом з відповідачкою, яка є непрацездатною за віком дочкою спадкодавця та має право на обов`язкову частку у цій спадщині, прийняли спадщину [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, в якій до майна спадкодавця заведена спадкова справа № 301/2019. Листом вказаної нотаріальної контори № 459/02-14/301/2019 від 19.06.2020 року йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що не підтверджені його родинні відносини зі спадкодавцем - у свідоцтві про народження батька позивача відомості про його батька вказано зі слів матері. Неможливість видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом пояснюється необхідністю надати ринкову вартість нерухомого майна, яке зазначене у заповіті. Вказує, що звертався до Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м. Одеса)про внесення змін до актового запису про народження його батька щоб доповнити його відомостями про шлюб батьків, проте йому в цьому відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Позивач зазначає, що за умови підтвердження його родинних відносин зі спадкодавцем, як онука, він може бути звільнений від обов`язку надання нотаріусу оціночної вартості об`єктів спадщини та сплати від неї податку на доходи фізичних осіб. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не надавала, була присутня у підготовчому судовому засіданні, в подальшому через канцелярію суду надала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає. У судове засідання з розгляду справи по суті відповідачка двічі поспіль не з`явилася, була належним чином повідомлена про час і місце його проведення, а тому вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 162 складеного 15 травня 2019 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] (далі - спадкодавець) помер [INFO] в селі Вишневе Великомихайлівського району Одеської області. В самому актовому записі вказано, що заявником реєстрації смерті був позивач. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 03.08.2007 року Кіровською сільською радою та зареєстрованого за номером запису 65 в книзі 7 та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.08.2007 року за реєстраційним номером майна 19858758, спадкодавець був власником домоволодіння (житловий будинок) по [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 653231, виданого 07 серпня 2007 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 15 грудня 2006 року № 802/А-2006, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 529, спадкодавець був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,63 га з кадастровим номером 5121681900:01:002:0423, розташованої на території Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Заповітом, посвідченим 04 липня 2018 року за реєстром № 21 виконавчого комітету Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, спадкодавець зазначені вище домоволодіння і земельну ділянку заповідав позивачу. Щодо родинних відносин позивача зі спадкодавцем, судом досліджені наступні докази: свідоцтво про одруження спадкодавця, видане на підставі актового запису № 1 складеного 5 січня 1952 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, в якому зазначено про одруження [PERSON] , якому виповнилося 23 роки, з [PERSON] , якій виповнилося 20 років. В самому актовому записі містяться такі ж відомості, а також вказано, що адресою шлюбної пари є с. Кірове Кіровської сільради; свідоцтво про народження [PERSON] [INFO] в селі Кірове Великомихайлівського району Одеської області, видане на підставі актового запису № 24 складеного 28 липня 1965 року Кіровською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, в якому його батьками вказані [PERSON] і [PERSON] В самому актовому записі відомості про батька відсутні, а у графі 17 «Які пред`явлені документи, що посвідчують особу і перебування її в одружені» наявний запис - паспорт [NUMBER] , 5/I 1952 за № 3. В графі 20 «Прізвище, ім`я, адреса заявника, номер його паспорта ..» наявний запис - [PERSON] , с. Кірове Великомихайлівського району Одеської області»; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , видане на підставі актового запису № 3 складеного 15 березня 1986 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Кірове Великомихайлівського району Одеської області; свідоцтво про народження позивача, видане на підставі актового запису № 5 складеного 10 лютого 1987 року Кіровською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, в якому батьками позивача вказані [PERSON] і [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] , видане на підставі актового запису № 3 складеного 2 травня 2009 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, в якому зазначено, що він помер у віці 43 роки. В самому актовому записі зазначено, що він народився [INFO] в селі Кірове Великомихайлівського району Одеської області, де і проживав. У листі від 05.02.2021 року № 58/64-76 Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м. Одеса)зазначено про неможливість внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , складеного 28.07.1965 року за № 24 Кіровською сільрадою Великомихайлівського району Одеської області, шляхом доповнення його відомостями про те, що запис про батька дитини зроблено на підставі актового запису про шлюб батьків дитини [PERSON] і [PERSON] , складеного 05.01.1952 року за № 1 Кіровською сільрадою Великомихайлівського району Одеської області, оскільки у вказаному актовому записі відсутні відомості про батька дитини та перебування у шлюбі матері дитини та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. У спадковій справі № 301/2019 заведеній до майна спадкодавця Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, крім наведених вище свідоцтва, державного акту, заповіту, свідоцтва про народження, шлюб і смерть, наявні наступні документи: заява відповідачки від 12.07.2019 року про прийняття спадщини спадкодавця, як його дочкою, що має право на обов`язкову частку за наявності заповіту на користь позивача; лист цієї нотаріальної контори від 12.07.2019 року на адресу відповідачки про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку через неподання нею документів, що підтверджують факт її родинних відносин зі спадкодавцем; лист цієї нотаріальної контори № 459/02-14/301/2019 від 19.06.2020 року на адресу позивача про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що не підтверджені його родинні відносини зі спадкодавцем - у свідоцтві про народження батька позивача відомості про його батька вказано зі слів матері. Неможливість видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом пояснюється необхідністю надати ринкову вартість нерухомого майна, яке зазначене у заповіті. Оцінюючи описані вище докази та правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з наступних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК) - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223); заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233); заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235); заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч.ч. 1 і 2 ст. 1236); малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч. 1 ст. 1241); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1 і 5 ст. 1268); спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270); спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296). Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку (абзац сімнадцятий статті 1); особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років (стаття 26). Податковим кодексом України визначено наступне: членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки (п. 14.1.263.); ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом (п. 167.2.); 174.2. Об`єкти спадщини оподатковуються: 174.2.1. за нульовою ставкою: а) об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення; 174.2.2. за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту; 174.8. У разі спадкування будь-яких об`єктів спадщини, які оподатковуються за нульовою ставкою, оціночна вартість таких об`єктів з метою оподаткування не визначається. В інших випадках отримання доходів у вигляді об`єктів спадщини/дарунків об`єктом оподаткування є оціночна вартість таких об`єктів спадщини/дарунків, визначена згідно із законом. Виходячи з встановлених фактичних обставин справи та наведених вище положень законодавства, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що позивач є онуком спадкодавця, оскільки це підтверджено актовим записом про одруження спадкодавця з матір`ю батька позивача, а також посиланням на цей запис в актовому записі про народження батька позивача; тотожністю відомостей в актових записах про особу спадкодавця і батька позивача щодо дати і місця їх народження та проживання. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи про встановлення цього факту у позовному провадженні, суд виходить з положень ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 2 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз`яснення про те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідачка народилась [INFO] , на час відкриття спадщини досягла віку 66 років і тому є непрацездатною за віком, а за умови надання доказів, що вона є дочкою спадкодавця - вона може мати право на обов`язкову частку у його спадщині незалежно від змісту заповіту. Матеріали спадкової справи до майна спадкодавця свідчать про те, що сторони прийняли спадщину спадкодавця шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, у зв`язку з чим прийнятаспадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини. Виходячи з цього, наявність родинних відносин позивача зі спадкодавцем впливає на його звільнення від обов`язку надання нотаріусу оціночної вартості об`єктів спадщини та сплати від неї податку на доходи фізичних осіб як онука та члена сім`ї спадкодавця другого ступеня споріднення.

Outcome: approved