Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Маруценко С.В. звернувся до суду з позовом до Мангушської селищної ради, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи позов тим, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.12.2019р. по справі № \~ \~ \~ \~242/7376/19 встановлено факт смерті матері позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею - 0.0990, кадастровий номер - 1423984400:02:000:2231, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Климової О.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, на його звернення нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для спадкування. Позивач зауважує, що ним пропущено вказаний строк з поважних причин, зокрема через те, що позивач проживав у м. Донецьку, тобто на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження та де він не має можливості вільно використовувати свої конституційні права, в тому числі на переміщення, тому він тривалий час не мав можливості отримати свідоцтво про смерть матері. Через вказані обставини позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Отже, вважає, що строк звернення до нотаріуса був пропущений з поважних причин. Ухвалою судді від 06.08.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та у приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Климової О.В. витребовувалася копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . На виконання даної ухвали суду приватний нотаріус Климова О.В. повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 05.10.2021 року за клопотанням позивача у цивільній справі замінено первісного відповідача - Селидівську міську раду Донецької області на належного відповідача Мангушську селищну раду Маріупольського району Донецької області. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Маруценко С.В. та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Мангушської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову Мангушська селищна рада не заперечує. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Так, згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Калінінським відділом ЗАГСу м. Донецька 19.08.1976, актовий запис № 597, [PERSON] народився\~ [INFO] ,\~батьками зазначені\~ [PERSON] та\~ [PERSON] (а.с.9). Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] \~від 13.01.2020,\~виданого Селидівським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~м.\~Харків,\~актовий запис\~№ 21,\~ [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Донецьк Київський район Донецької області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер - 1423984400:02:000:2231, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №753594 від 10.08.2009 та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 14, 10-12). Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського\~нотаріального округу\~Донецької області\~Климової О.В.\~ від 12.10.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.13). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , місцем реєстрації проживання позивача [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.6). Отже,\~судом встановлено,\~що померла\~ [INFO] \~ [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , та на час своєї смерті проживала у м. Донецьк Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] зазначає те, що у зв`язку з тим, що мати померла на тимчасово окупованій території України, внаслідок чого йому необхідно було встановлювати факт її смерті, отримувати свідоцтво про її смерть в органах ДРАЦС на території, підконтрольній владі України, а також у зв`язку з тим, що він сам проживає на тимчасово окупованій території України і його виїзд звідти є часто обмеженим запровадженням карантину на території України чи перетином контрольно-пропускних пунктів, у зв`язку з чим він не мав змоги приїхати на територію України для подання заяви про прийняття спадщини, що в сукупності призвело до пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. При цьому, вказані доводи підтверджуються матеріалами справи та є загальновідомим фактом щодо запровадження на території України протиепідемічних заходів, встановлених проти поширення коронавірусної хвороби. Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачем у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність\~причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved