Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплати страхового відшкодування в порядку регресу. Позивач зазначав, що 07 березня 2013 року по вул.. Братиславська, 3 в м. Києві відповідач скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER], якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року, відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Автомобіль марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3129445 від 05.11.2012р. Вищевказаний випадок було визнано страховим випадком та на рахунок страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 4016,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4002 від 22 квітня 2013 року. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі Висновку спеціаліста №10/03/13 від 18 березня 2013 року. Страхова компанія відповідача сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 3016,36 грн., таким чином, заборгованість відповідача складає: 4016,36 грн. - 3016,36 грн. = 1000 грн. (франшиза). З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено лист про відшкодування в добровільному порядку сплаченого страхового відшкодування за вих..№258-17/1 від 02 квітня 2015 року, проте, до цього часу відповідачем не було проведено жодних дій щодо вирішення спору. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму в розмірі 1000 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що 07 березня 2013 року по вул.. Братиславська, 3 в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER], якому було заподіяно механічні пошкодження переднього правого крила та переднього бамперу (а.с.16,17). Автомобіль марки «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] було закріплено за водієм [PERSON], посвідчення водія [NUMBER], видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві 11 липня 2011 року, відповідно до наказу ТОВ «Здраво» за №33-АП від 13 листопада 2012 року (а.с.18,19). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4). Цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем [NUMBER], було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3129445 від 05.11.2012р. (а.с.5). 12 березня 2013 року страхувальник автомобіля [NUMBER], ВіЕйБі Лізинг звернулося до позивача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» із заявою про пошкодження транспортного засобу (а.с.14). Відповідно до Звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля та протоколу огляду ТЗ №10/03/13 від 18 березня 2013 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], становить 4428,28 грн. (а.с.6-7,9). Згідно рахунку №01024 від 18 березня 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 5156,4 грн. з ПДВ (а.с.10). Відповідно до калькуляції №10/03/13 від 01 квітня 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 4428,82 грн. (а.с.11). Згідно розрахунку страхового відшкодування на страхування ТЗ №2328 від 17 квітня 2013 року та страхового акту №2328 від 17 квітня 2013 року, сума страхового відшкодування до сплати становить 4016,36 грн. (а.с.12,13). На рахунок страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 4016,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4002 від 22 квітня 2013 року (а.с.15). З метою досудового врегулювання спору відповідачу [PERSON] було направлено лист про відшкодування в добровільному порядку сплаченого страхового відшкодування за вих..№258-17/1 від 02 квітня 2015 року (а.с.23). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦКУ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (надалі - ТЗ), механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦКУ особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Страхова компанія відповідача [PERSON] сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 3016,36 грн., таким чином, заборгованість відповідача складає: 4016,36 грн. - 3016,36 грн. = 1000 грн. (франшиза). За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» суми в розмірі 1000 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також суд,

Outcome: approved