Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

ПрАТ «Галичина» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням господарського суду Волинської області від 05.05.2011 р. у справі № 5004/292/11 стягнуто з підприємця [PERSON] на користь ЗАТ «Галичина» - 26590,35 грн., в т.ч. 19 320,88 грн. основного боргу, 1 876,87 грн. пені, З 190,12 грн. штрафу, 363,27 грн. 3% річних, 1 332,72 грн. суми індексу інфляції та 265 грн. 90 коп. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На примусове виконання рішення господарським судом Волинської області видано наказ від 16.05.2011р. у справі № 5004/292/11, який знаходиться на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції. Вказує, що у відповідності до рішення позачергових зборів акціонерів ЗАТ «Галичина» від 29.08.2011р. статут товариства приведений у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та змінено найменування товариства із закритого акціонерного товариства «Галичина» на приватне акціонерне товариство «Галичина». Зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2017р. № 1002699071 відповідач 30.12.2016р. припинила за власним рішенням підприємницьку діяльність. Разом з тим, за період, що минув з моменту прийняття рішення господарським судом Волинської області від 05.05.2011р. частково надійшли стягнуті з відповідача грошові кошти в сумі 4 479,18 грн. Оскільки їх виявилось недостатньо для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, то стягнуті з відповідача грошові кошти були спрямовані на погашення: витрат по сплаті державного мита - 265,90 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 236,00 грн., штрафу - 3190,12 грн., трьох процентів річних - 363,27 грн., пені (частково) - 423,89 грн. При цьому, залишилось непогашеними 19320,88 грн. основного боргу, 1332,72 грн. суми індексу інфляції та 1452,98 грн. пені. Вважає, що якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку пені за увесь час прострочення, суму інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. У зв'язку з чим, просить стягнути із [PERSON]на користь приватного акціонерного товариства «Галичина» 30386,56 грн. пені, 3518,89 грн. трьох процентів річних, 15069,60 грн. інфляційних витрат та 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору. В ході судового розгляду справи, ПрАТ «Галичина» подало заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просить стягнути з відповідача на користь товариства 32656,63 грн. пені, 3795,00 грн. трьох процентів річних, 24088,12 грн. інфляційних та 1600 грн. у відшкодування сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях та відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням господарського суду Волинської області від 05.05.2011 року у справі № 5004/292/11 стягнуто з підприємця [PERSON] на користь ЗАТ «Галичина» - 26590,35 грн., в т.ч. 19320,88 грн. основного боргу, 1876,87 грн. пені, 3190,12 грн. штрафу, 363,27 грн. 3% річних, 1332,72 грн. суми індексу інфляції та 265 грн. 90 коп. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 11-14). При цьому, відповідно до пункту 6.2 розділу 6 договору № 28, укладеним між ЗАТ «Галичина» та підприємцем [PERSON] у випадку порушення термінів оплати, покупець зобов'язаний оплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення. Водночас, на підставі рішення позачергових зборів акціонерів товариства найменування останнього змінено на приватне акціонерне товариство (а.с. 18). Із довідки ПрАТ «Галичина» від 19.06.2017 року вбачається, що станом на 19.06.2017 року в порядку примусового виконання рішення господарського суду Волинської області від 05.05.2011 року із [PERSON] на користь товариства стягнуто кошти на загальну суму 4479,18 грн. (а.с. 16). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2017 року № 1002699071 вбачається, що , [PERSON] з 30.12.2016 року припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с. 22-25), а тому повинна нести відповідальність як фізична особа. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання). Згідно положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) А тому, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строк позовної давності за основною вимогою. Отже, включення ПАТ «Галичина» до розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат по прострочених платежах, які мали місце за межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості в межах даного строку, представленого представником відповідача. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-100 цс 14, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що щ [PERSON] на користь ПрАТ «Галичина» слід стягнути 16742,71 грн. інфляційних збитків, 1739,00 грн. - 3% річних та 5122,18 грн. - пені, тобто в межах строку позовної давності. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача слід стягнути 1600 грн. сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial