Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути \~заборгованість за кредитним договором б/н від 18.02.2013 року в розмірі 16943,48 грн., а також \~витрати за сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. \~ В обґрунтування \~позовних вимог, банк посилається на те що, відповідно до укладеного договору б/н від 18.02.2013 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, через порушення зобовязань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу ним не погашена, в зв?язку з чим банк був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, в разі неявки відповідача в судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. Відповідач [PERSON] своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов?язання і заборгованість не погашає, в зв?язку з чим банк був змушений звернутися до суду з позовом. Також, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість 16943,48 грн., з яких: - 480,59 грн. заборгованість за кредитом; - 11979,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 783,02 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 4,5). Згідно ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно \~ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача \~судовий збір в розмірі \~1600,00 грн. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved