Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 16 травня 2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22/П/50/2007-840, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 17\~081,00 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 14,40 % на рік, строком до 15 грудня 2016 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Згідно Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31 травня 2012 року, [PERSON] надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти з метою погашення прострочений відсотків за кредитним договором на загальну суму 12\~740,45 грн. із розрахунку 15 % на рік строком по 31 травня 2013 року. Відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року, [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем як солідарний боржник, безвідривно та безспірно відповідати перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачі не надавали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 32\~428 доларів США 97 центів та 81\~314,22 грн. Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 16 122 доларів США 49 центів та 120\~326,71 грн. за договором «Автопакет» від 16 травня 2007року та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 3\~110,09 грн. В свою чергу [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору посилаючись на те, що кредитний договір № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року суперечить чинному законодавству, оскільки банком не надано позичальнику перед укладанням кредитного договору інформації для здійснення свідомого вибору. Банк примусив позичальника укласти депозитні договори № 1458244 в доларах США та 1458241 грн. від 3 травня 2012 року. Кошти на цих рахунках є предметом застави згідно договорів застави майнових прав № 1 та № 2 від 31 травня 2012 року і списувались банком в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 2.9. та п. 2.10. цього договору. Виходячи з назви «Автопакет» він застосовується лише для кредитування автотранспорту. Отримуючи кредит, позичальник повинен мати додаткове майно, яке він в подальшому надасть у якості забезпечення, для належного виконання договору. Позичальник перед підписанням договору про це не повідомлявся. Наслідком укладання кредитного договору стало обмеження можливості позичальника мати не заборонені законом цивільні права. Також, договір суперечить ст. 41 Конституції України, оскільки надає право безспірного списання коштів з рахунків позичальника і забороняє закривати рахунки позичальника в банку. Кредитний договір від 16 травня 2007 року з наступними змінами є змішаним і містить елементи кредитного договору, договору застави та договору поруки. На підставі викладеного позивач просить визнати невідповідним законодавству і недійсним кредитний договір «Автопакет» № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року з наступними змінами, доповненнями та додатками, укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, в судовому засіданні, яке відбулося 15.05.2015 року підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав, проти задоволення зустрічного позову заперечив, посилаючись на те, що кредитний договір укладений відповідно до вимог законодавства. Однак, за клопотанням представника позивача в судовому засіданні 15.05.2015 року було оголошено перерву та перенесено розгляд справи для уточнення розрахунку, однак в наступні судові засіданні представник позивача не зявлявся, повідомлений належним чином , надіслав до суду заяву про відкладення судового засідання 24 червня 2015 року, причини неявки суду невідомі. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі\~ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого\~ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутність представника позивача, на підставі наявних доказів у загальному порядку, оскільки в судовому засіданні ним висловлена своя позиція щодо предявленого позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав, вважає їх необґрунтованими, зустрічний позов підтримав з викладених в ньому підстав та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] -[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав у повному обсязі, зустрічний позов підтримав та просить його задовольнити. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 16 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22/П/50/2007-840, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 17\~081,00 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 14,40 % на рік, строком до 15 грудня 2016 року. Відповідно до п.п. 1.1. та 1.1.2. Договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, у сумі 17081,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу; витрати, повязані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ МВС України (якщо позичальник сплачує за автотранспортний засіб в тому числі і власні кошти та розмір внеску становить не менше, ніж 10% від ціни автотранспортного засобу) та комісії банку. Відповідно до п.1.1.3.1. Договору, відсотки за користування кредитом розраховується банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,4 % відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. 5.1. Договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний оплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1. цього договору, за кожен випадок. 31 травня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року, відповідно до якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 12\~740,45 грн. (у подальшому кредит № 2 (№22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року-рефінансовані відсотки). Кінцевий термін повернення кредиту № 2 31 травня 2013 року. Відповідно до п.1.4. Договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, укладається: п. 1.4.1. з [PERSON] Договір застави транспортного засобу, заставою вартістю 86\~260,00 грн., який також забезпечує виконання зобовязань позичальника за цим договором [PERSON] надає банку в заставу автомобіль маркa Chevrolet, модель Lacetti NF 35, рік випуску 2007, синього кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Вишгородським МРЕВ ДАІ в Київській області, 15 травня 2007 року, який належить [PERSON] і на підставі свідоцтва про реєстрацію АІС160387, виданого тим же Вишгородським МРЕВ ДАІ в Київській області, 15 травня 2007 року. Відповідно до п. 3.2.1., 3.2.2. Договору, згідно з цим договором поручитель ([PERSON]Є.) безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому є обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині), як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 5.1. Договору, у випадку невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Сплата неустойки (пені) здійснюється позичальником шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в розмірі, нарахованому Кредитором відповідно до п. 5.1. цього договору, одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. 31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року , відповідно до якого сторони домовились, що не дивлячись на будь-які інші умови цього договору, цей договір втрачає чинність у частині не стягувати банком позичальнику неустойки (штраф, пеня) штрафам у розмірі 1\~708,10 доларів США та пеням у розмірі 1\~117,74 доларів США, розрахованої відповідно до умов договору, при невиконанні позичальником умови реструктуризації передбачених додатковою угодою № 1 від 31 травня 2012 року. Сторони домовились на підставі ст.ст. 256-259 ЦК України, про збільшення терміну загальної та спеціальної позовної давності встановленого чинним законодавством до 20 років. Інші умови договору залишаються без змін. 31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір застави майнових прав № 1, відповідно до якого права вимоги заставодавця до заставодержателя за договором банківського вкладу, включаючи усі майнові права щодо отримання вкладу та сплати нарахованих на нього процентів, які належать заставодавцю на момент укладення договору та будуть належати йому в майбутньому відповідно до договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач повністю виконав свої зобовязання, щодо надання відповідачу кредиту. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~\~\~\~\~ \~Відповідно до ч.1\~ст.. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. До своєї позовної заяви позивач за первісним позовом надав суду копію анкети заяви [PERSON] (а.с.32), копію договору «Автопакет» (а.с.11), копії договорів про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору від 31.05.2012 року (а.с.17), графік рефінансованих відсотків в грн.) (а.с.28), додаткову угоду до кредитного договору від 31.05.2012 року (а.с.31), розрахунок заборгованості за договором від 16.05.2007 р. станом на 04.07.2014 р. (а.с.7), а також копії паспорту відповідачів, довідки з ЄДРПОУ, статуту, свідоцтва про реєстрацію та довіреності на імя [PERSON] Однак із поданого розрахунку суд позбавлений можливості встановити обсяг заборгованості відповідачів перед позивачем з наступних підстав. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором від 16.05.2007 року в сумі 16\~122, 49 доларів США та 120\~326, 71 грн. Із поданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 04.07.2014 року заборгованість відповідача складається із: заборгованості за кредитом 13\~022, 47 доларів США, що становить 154018, 00 грн., заборгованість по кредиту 7790,81 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 3100, 02 доларів США, що становить 36664, 25 грн., заборгованість по сплаті відсотків 1195, 30 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 596,77 доларів США, що становить 7058, 01 грн., та 1216. 77 грн., штраф за порушення умов додаткової угоди 7559, 21 доларів США, що становить 89403, 47 грн., та 13662, 35 грн., загальна сума заборгованості 24\~278, 47 доларів США, що становить 311008, 96 грн. Крім того, судом звертається увага на те, що згідно поданого розрахунку заборгованість за кредитом складає 13022, 47 доларів США. Однак за першим платежем від 25.06.2007 року зарахована сума 216, 87 доларів США . Відповідно до Поточного звіту за операціями по поточному (картковому рахунку) , який видано позивачем від 28.01.2015 року з карткового рахунку в іноземній валюті списано 20.06.2006 року 427, 54 доларів США , потім зроблене технічне зарахування на цю ж суму за внутрішньобанківськими операціями, а остаточно списано з рахунку відповідача 25.07.2007 року 427, 34 доларів США, а відповідно до розрахунку заборгованості поданого позивачем загальна сума платежів по кредиту 25.06.2007 року банком зараховано сплата по тілу кредиту 216, 87 доларів США та 109, 32 доларів США відсотків по кредиту , всього 326, 19 доларів. США. За таких обставин, суд вважає, що поданий розрахунок заборгованості містить низку помилок , зокрема зарахування коштів по тілу кредиту та відсотків в заниженій сумі , що призвело до подальшого невірного розрахунку суми заборгованості. Саме для уточнення і надання повного розрахунку представником позивача було заявлено клопотання про оголошення перерви в справі, однак представник позивача в судове засідання не зявився, Іншого розрахунку, на підставі якого\~\~суд міг би перевірити доводи позовної заяви, матеріали справи не містять. \~Оскільки суд на підставі досліджених доказів, не може встановити розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Що стосується вимог зустрічного позову [PERSON] судом зазначається про наступне. Судом достовірно встановлено, що 16 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22/П/50/2007-840, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 17\~081,00 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 14,40 % на рік, строком до 15 грудня 2016 року. Крім того, 31 травня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року, а 31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року. Факт того, що відповідачі погодилася з умовами вказаних договорів та останній є результатом їх вільного волевиявлення свідчить їх підписи на примірнику договору. Суд оцінює критично посилання сторони позивача [PERSON] на те, що ненадання банком позичальнику перед укладанням кредитного договору інформації для здійснення свідомого вибору , що є порушенням прав споживача, згідно норм\~Закону України «Про захист прав споживачів». Як вбачається з матеріалів справи при укладенні договору «Автопакет» № 22/П/50/2007-840 від 16 травня 2007 року, [PERSON] був належним чином ознайомлений з усіма умовами та за власним волевиявленням прийняв пропозицію і як наслідок підписав вказані договори.\~\~ Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Статтею 1055 ЦК України\~встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно положень\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності та не є необхідними для надання споживчого кредиту. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. У частині третій названої статті визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Суд вважає, що у даному випадку відсутні обставини, які свідчать, що кредитний договір, укладений сторонами, містить несправедливі умови до позивача, оскільки при підписанні договору [PERSON] мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в зв'язку з чим і погодився на його укладання шляхом підписання вказаних договорів.. Крім того, суд звертає увагу, що потягом тривалого часу позивач виконував умови договору, та у нього не виникало сумнівів у правомірності його укладення. Враховуючи наведене, в суду відсутні підстави вважати, що положення кредитного договору створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що обов'язок є жорстким у відношенні до споживача. Крім того, суд враховує положення\~ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання недійсним кредитний договір «Автопакет» № 22/П/50/2007-840 є необґрунтованими \~ та не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed