overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Зазначив, що на даний час в будинку окрім нього, зареєстровані його син [PERSON] та [PERSON] , відповідач по справі, проте він з 2000 року там фактично не проживає. Будь-яких перешкод йому в користуванні будинком він не створював, відповідач покинув будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як [PERSON] покинув будинок, він не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачував послуги за газ, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку, просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник Сумського РВ УДМС в Сумській області, в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 16-17). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстрований позивач, його син [PERSON] та [PERSON] , відповідач по справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету В.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 2069/03-29 від 16.11.2020 року (а.с. 18). Проте, з 2000 року відповідач в спірному будинку не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету В.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 2074/03-29 від 16.11.2020 року та актом підтвердження № 83 про не проживання осіб за місцем реєстрації на території В.Сироватської сільської ради Сумського району (а.с. 19-20) . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з 2000 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Зазначив, що на даний час в будинку окрім нього, зареєстровані й також його мати [PERSON] , син [PERSON] , а також його бувша дружина [PERSON] , відповідач по справі, проте вона вже понад рік там фактично не проживає. Будь-яких перешкод їй в користуванні будинком він не створював, вона покинула будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідач покинула будинок, вона не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачувала послуги за газ, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив також повернути 50 % сплаченого судового збору, оскільки до початку розгляду по суті відповідач в повному обсязі визнала позов. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами погодилась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11, 12). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстрований позивач, його мати [PERSON] , його син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] , відповідач по справі, що підтверджується довідкою Низівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 9). Проте, з червня 2018 року відповідач в спірному будинку не проживає, що вбачається також з акту підтвердження про фактичне не проживання осіб за місцем реєстрації на території Низівської селищної ради (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з червня 2018 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, вона добровільно покинула його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Зазначив, що на даний час в будинку окрім нього, зареєстровані син [PERSON] , та колишня дружина [PERSON] , відповідач по справі, проте вона з 2017 року там фактично не проживає. Будь-яких перешкод їй в користуванні будинком вона не створював, вона покинула будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідачка покинула будинок, вона не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачувала комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідачка без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, направивив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовільнити. Відповідачка повідомлена про час і місце розгляду в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Сіряченко Н.Ю. (а.с. 6, 7). Позивач з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2017 рік, від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , 2000 року народження, який проживає разом з позивачем. Відповідачка не проживає в спірному будинку, не бере участі в утриманні житла, особистих речей першої необхідності в будинку не має, з позивачем та сином не спілкується. Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 06.11.2017 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с.17). Згідно довідки Нижньосироватської сільської ради в будинку [ADDRESS] , зареєстровані: позивач [PERSON] , відповідачка - [PERSON] , та їх син [PERSON] (а.с.8). Проте, з 2017 року відповідачка в спірному будинку не проживає, що вбачається також з акту - підтвердження про фактичне не проживання осіб за місцем реєстрації на території Нижньосироватської сільської ради (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з 2017 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їй не чинив, вона добровільно покинула його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Зазначив, що на даний час в будинку окрім нього, зареєстровані також: його дружина [PERSON] , син [PERSON] , сестра [PERSON] , племінниця [PERSON] та зять [PERSON] - відповідач по справі, проте він з початку 2013 року там фактично не проживає. Будь-яких перешкод йому в користуванні будинком він не створював, він покинув будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідач покинув будинок, він не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачував послуги за газ, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11-13). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач, його дружина [PERSON] , син [PERSON] , сестра [PERSON] , племінниця [PERSON] та зять [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 10). Проте, з 01.02.2013 року відповідач в спірному будинку не проживає, , що вбачається також з довідки виконавчого комітету Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 9). Крім того, відповідно до акту обстеження будинку № 907 від 29.12.2020 року також встановлено, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але з 01.02.2013 року не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з лютого 2013 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Позивач також зазначив, що на даний час в будинку окрім нього зареєстровані й відповідачі: [PERSON] та [PERSON] Проте відповідачі не проживають в зазначеному будинку з серпня 2017 року, їх речі в даному будинку відсутні. Будь-яких перешкод їм в користуванні будинком позивач не створював. Відповідачі не виявляють до будинком ніякого інтересу, не оплачували комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідачі без поважних причин більше року не мешкають в спірному будинку, просить визнати їх такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явися, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник Сумського РВ ДМС України в Сумській області до суду не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник служби у справах дітей Сумської РДА до суду не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с. 8). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстровані окрім позивача [PERSON] й відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою № 48 від 17.12.2018 року (а.с. 8). Відповідно до акту про непроживання та відсутність особистих речей від 27.02.2019 року встановлено, що відповідачі [PERSON] , 1982 року народження. та [PERSON] , 2002 року народження, з серпня 2017 року за зазначеною адресою не проживають, особистих речей не виявлено, спальних місць та інших ознак фактичного проживання за зазначеною адресою не виявлено (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не мешкають в спірному будинку з серпня 2017 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їм не чинив, вони добровільно покинули його і з зазначеного часу в будинку не проживають і не цікавляться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку також зареєстрований відповідач, яка є його колишньою невісткою. Зазначив, що відповідач у 2009 році забрала своє речі, залишила житлове приміщення та з того часу у будинку не мешкає та не бере участі в його утриманні. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилася. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази подані сторонами, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, позивач є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані відповідач, дружина позивача - [PERSON], син позивач - [PERSON]. Також у вказаному будинку зареєстрована відповідач - колишня дружина [PERSON], шлюб між якими розірвано за Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27.08.2014 року (а.с. 12). Вказані обставини підтверджуються копіями правовстановлюючих документів (а.с. 5-8), копією будинкової книги та довідкою (а.с.9-11). Також встановлено, що у 2009 році забрала свої речі та проживати у спірному житловому приміщенні перестала. З того часу у спірному житловому приміщенні відповідач без поважних причин не мешкає, що підтверджується поясненнями позивача та свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України - Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщення, а тому вимоги позивача в даній частині підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку також зареєстрований відповідач, якій після реєстрації у спірному будинку в нього не вселився та ніколи не проживав. Зазначив, що відповідач з 2007 року у будинку не мешкає та не бере участі в її утриманні. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення, зобов'язавши 3-ї особи зняти відповідача скасувавши його реєстрацію у спірному житлі; зобов'язати відповідача знятися з реєстраційного обліку у спірному будинку. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилася. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази подані сторонами, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, позивач є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку також тимчасово зареєстрований відповідач. Вказані обставини підтверджуються копіями договору купівлі продажу частки будинку, будинкової книги та довідкою (а.с. 6-10). Також встановлено, що після реєстрації у спірному житловому приміщенні, відповідач проживати в ньому не став. З листопада 2011 року у спірному житловому приміщенні відповідач без поважних причин не мешкає, що підтверджується поясненнями позивача та свідка [PERSON] Відповідно до положень ст. 405 ЦК України - Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщення, а тому вимоги позивача в даній частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні власністю. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку №14 по вул. вул. Нова, с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області. Зазначив, що на даний час в будинку зареєстрований він, його дружина, син, онуки та колишня невістка [PERSON], проте остання майже пять років там фактично не проживає. Будь-яких перешкод їй в користуванні будинком він не створював, вона покинула будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідачка покинула будинок, вона не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачує послуги за газу, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідачка без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка повідомлена про час і місце розгляду в установленому законом порядку, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 14 по вул. Нова, с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11). На даний час в будинку № 14 по вул. Нова, с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області,зареєстровані [PERSON] власник будинку, його жінка чоловік [PERSON], син - [PERSON], онука [PERSON], онука [PERSON] та колишня невістка [PERSON], що підтверджується довідкою Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області (а. с. 12) В судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони сусіди позивача і мешкають в будинку № 12 по вул. Нова, с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області, зазначили, що [PERSON] з 2013 року там не проживає, речей її там немає, будь яких перешкод у користуванні будинком [PERSON] відповідачці не чинив. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не мешкає в спірному будинку з 2013 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їй не чинив, вона добровільно покинула його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved