Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 31.08.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство з відповідачем не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05.03.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 13.04.2020 відповідач до канцелярії суду подав заяву про визнання позову, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 31.08.2007 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1631. /а.с. 7/ Сторони мають дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . /а.с. 9-10/ Спільне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1632237276.1 від 27.02.2020 позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., на рахунок отримувача № [NUMBER] , отримувач коштів - УК у м.Сумах/Ковпаківський р/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37970593, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО-899998, код класифікації доходів бюджету 22030101. До початку розгляду справи по суті, відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 420 грн. 40 коп., а також повернути позивачу 50 відсотків, тобто 420 грн. 40 коп. сплаченого судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved