Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.03.2011 року у розмірі 51294,08 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк». Свої вимоги мотивує тим, що станом на 27.08.2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 51294,08 грн., що складається з 5935,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 27547,55 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 14892,68 грн. - пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2418,77 грн. штрафу (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем з метою отримання банківських послуг, підписано заяву б/н від 21.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надав право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.1.3.2.4 договору для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. У разі незгоди зі змінами умов договору клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 договору. Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З доданого до позовної заяви розрахунку станом на 27.08.2018 року вбачається, що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором у результаті чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 5935,08 грн., заборгованість по відсоткам 27547,55 грн., та пені в розмірі 14892,68 грн. а також штрафів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору (відповідно до умов договору, які є складовою частиною кредитного договору), а саме 500 грн. фіксована частина штрафу та 2418,77 грн. процентна складова частина штрафу. Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Згідно п.2.1.1.12.6 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом , клієнт сплачує банку проценти з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до цих Умов, клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку». У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За кредитним договором борг по тілу кредиту складає 5935,08 грн., а пеня (комісія) нарахована в сумі 14892,68 грн. Із наведених даних вбачається, що пеня значно перевищує заборгованість по тілу кредиту. Відповідно до положення ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до збагачення. Враховуючи зазначені обставини у сукупності, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею і порушенням зобов'язання,

Outcome: partial