Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач ТзОВ «Ко-оп Медіа» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до фізичної особи [PERSON] про стягнення боргу. Позовна заява мотивована тим, що між ФОП [PERSON] та ТОВ «Ко-оп Медіа» було укладено договір купівлі -продажу друкованих засобів масової інформації № 31/1 від 01.12.2015. Згідно п. 7.5 Договору він укладений на невизначений термін. За цим Договором Продавець зобов`язується передавати у власність Покупця друковані засоби масової інформації «Продукцію», з правом подальшого її продажу, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити її, на умовах Договору. У період листопад 2017 - лютий 2018 відповідачу було поставлено друковану продукцію газета « [INFO] » (свідоцтво про державну реєстрацію серія [NUMBER] від 07.08.2017 ) та журнал «[INFO]» (свідоцтво про державну реєстрацію серія [NUMBER] від 03.07.2017) на загальну суму 33 568, 52 грн. Станом на 15.07.2019 відповідач свої зобов`язання не виконав та не розрахувався за поставлену продукцію. Позивач звертався до відповідача з претензіями № 45 від 10.05.2018, № 53 від 23.05.2018, № 4 від 28.01.2019 про сплату заборгованості, однак, відповідач на претензії не відповів та заборгованість не сплатив. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із позовом до відповідача про стягнення суми боргу, який в загальному розмірі становить 56 508, 30 грн., що включає в себе основний борг в розмірі 33 568, 52 грн., штраф 20 %, що становить 6713, 70 грн., пеня подвійна облікова НБУ - 12168, 93 грн., індекс інфляції - 3018, 65 грн., 3 % річних - 1038, 50 грн. Ухвалою суду від 06.08.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду, у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки Ухвалою судді від 23.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 02.12.2019 ухвалено здійснити перехід та проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомляв. В попередніх судових засіданнях представник позивача - Ромасенко Я.В., надаючи пояснення підтримав вимоги позовної заяви та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, проте всі поштові відправлення повернулись на адресу суду як не отримані. Відповідно правом на подачу відзиву відповідач не скористався. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01.12.2015 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Ко-оп Медія» було укладено договір купівлі -продажу друкованих засобів масової інформації № 31/1. Відповідно до умов п. 1.1. Договору продавець зобов`язується передати у власність Покупця друковані засоби масової інформації «Продукцію», з правом подальшого її продажу, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити її, на умовах Договору. Під Продукцією Сторони розуміють друковані засоби масової інформації, а саме Видання, найменування, тип, періодичність, формат, шпальтність, вага, відпускна, та рекомендована ціна, періодичність виходу, строк реалізації, умови повернення, % повернення, строки надання оригіналу накладної та повернення та строки оплати за фактично реалізовані видання, графік надання замовлень та інші необхідні характеристики якого визначено в Додатку № 1 (Специфікація) до цього Договору. Додаток № 1 (Специфікація) є невід`ємною частиною Договору. У період листопад 2017 - лютий 2018 відповідачу було поставлено та передано у власність друковану продукцію газета « [INFO] » (свідоцтво про державну реєстрацію серія [NUMBER] від 07.08.2017 ) та журнал «[INFO]» (свідоцтво про державну реєстрацію серія [NUMBER] від 03.07.2017) на загальну суму 33 568, 52 грн., що підтверджується видатковими накладними: № Р/11 від 07.11.2017; № 11/17 від 30.11.2017; № Р/12 від 04.12.2017; № 12/17 від 28.12.2017; № Р/01 від 09.01.2018; № 01/18 від 26.01.2018; № Р/02 від 06.02.2018. Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший термін оплати товару. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за продукцію здійснюються за цінами та у строки, вказані в Додатку № 1 до Договору ( Специфікації ) шляхом перерахування грошової суми у розмірі вартості реалізованої Продукції на банківський рахунок Продавця, вказаний у реквізитах цього Договору. Станом на 15.07.2019 відповідач свої зобов`язання не виконав та не розрахувався за поставлену Продукцію. З матеріалів справи вбачається, що з метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем були направлені відповідачу претензії № 45 від 10.05.2018, № 53 від 23.05.2018, № 4 від 28.01.2019 з вимогою перерахувати заборгованість на розрахунковий рахунок позивача, однак відповідач на претензії не відповів, заборгованості не сплатив, що й слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Проте, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України) Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у разі порушення Покупцем строків виконання зобов`язання по оплаті продукції, згідно Додатку № 1, Покупець сплачує штраф у розмірі 20 % від загальної суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день такого прострочення, індекс інфляції та 3 % річних простроченої суми. При оплаті боргу в першу чергу погашається сума штрафних санкцій. Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 56 508, 30 грн., що включає в себе основний борг в розмірі 33 568, 52 грн., штраф 20 %, що становить 6713, 70 грн., пеня подвійна облікова НБУ - 12168, 93 грн., індекс інфляції - 3018, 65 грн., 3 % річних - 1038, 50 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Натомість всупереч вказаним вище нормам закону стороною відповідача не додано жодних доказів того, що ним виконані договірні зобовязання та сплачено повністю кошти за отриману ним продукцію. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі ст. ст. 11, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

Outcome: approved