Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач у справі звернулася із позовом до відповідача посилаючись на те, що між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 23.09.2013 року укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка «Піврічний» № 657163/2013 строком до 23.10.2014 року. Позивач зазначала, що сума початкового вкладу складала 7001,00 доларів США. Позивач зазначала, що звернулася до відповідача із вимогою про дострокове п повернення банківського вкладу та відсотків, однак відповідачем грошові кошти не повернуто, а тому просить суд позов задовольнити, посилаючись на докази подані до матеріалів справи. В судовому засіданні представник підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав. Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що між позивачем у справі та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 23.09.2013 року укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка «Піврічний» № 657163/2013 строком до 23.10.2014 року, сума початкового вкладу складала 7001,00 доларів США. ( а.с. 4 ). Судом встановлено, що позивачка зверталася до відділення №62 ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою про повернення коштів за вказаним договором, але відповіді не отримала та грошові кошти також. Судом встановлено, що згідно виписки по рахунку з 01.02.2014 р по 29.04.2014 року( а.с.9) відповідачем зараховано відсотки у розмірі 345,37 доларів США, вклад 7,352,81 доларів США, погашення відповідно до угоди 6,44 доларів США,всього 7352,81 доларів США. Позивач зазначав,що у зв»язку із невиконанням зобов»язання за 20 днів на час пред»явлення позову позивачем нараховано три відсотки річних від суми депозитного вкладу у розмірі 12,09 доларів США Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»зання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається із матеріалів справи відповідач порушив виконання зобов»язання, згідно п.1.6. Договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» Здорова добавка «Піврічний» № 657163/2013 не повернув грошові кошти передбачені договором банківського вкладу достроково, у тому числі на письмову вимогу позивача, не сплатив відсотки, тобто автоматично за власною ініціативою продовжив дію договору банківського вкладу, всупереч заяві позивача про повернення . Відповідно до ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, позивач вважає що своїми діями відповідач порушив його права, як споживача послуг. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, до ч. 2 ст. 10 цього Закону якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно умов договору, споживач має право вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч.5 ст. 10 цього ж закону зазначено, що у разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ч.6 ст. 10 цього ж Закону виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов»язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили, т.б. стихійні лиха, пожежі, повені, військові дії, страйки. Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В частині вимог щодо стягення судових витрат на послуги адвоката у розмірі 5000 грн, суд вважає що такі вимоги задовлленню не підлягають, оскільки вони не розраховані позивачем к порядку встанволеному Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 згідно якої встанволено , що розмір компенсації, яку сторона, що програла виплачує стороні, на користь якої ухвалено рішення в цівільній справі не може перевищувати 40% установленої законом мінімальної місячної заробітної плати на одну годину участі в справі особи, котра надавала правову допомогу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial