Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася в суд із позовом, в якому просить стягнути із Міністерства оборони України відшкодування шкоди, завданої смертю її батька, з урахуванням зміни розміру мінімальної заробітної плати за період з 01.04.2007 року до 31.05.2014 року у сумі 57187 грн. та збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної смертю батька, присудженого [PERSON] рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.12.2006 року, з 500 гривень до 1522 грн. з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.06.2014 року. Свої вимоги, мотивує тим, що [INFO] на Скнилівському літовищі, внаслідок падіння військового літака СУ-27 загинув її батько [PERSON], на утриманні якого на момент смерті вона перебувала. Рішенням Залізничного районного суд м.Львова від 05.12.2006 року зобов'язано відповідача виплатити [PERSON] 12708,75 грн., за період з 01.01.2004 року до дня ухвалення рішення, а також здійснювати щомісячні платежі на її користь у розмірі 500 грн. на відшкодування шкоди до досягнення 18-річного віку, а у випадку продовження навчання - до його завершення, але не довше 23 років. Цей розмір відшкодування було присуджено виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, яка була встановлена станом на дату прийняття зазначеного рішення суду. Проте, починаючи з 01.04.2007 року розмір мінімальної заробітної плати збільшувався, що не враховувалось при обчислення відшкодування. Відповідно, починаючи з 01.06.2014 року позивачка має право на одержання щомісячного відшкодування у розмірі 1522,50 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, і збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 49755 грн. відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника, за період з 01.04.2007 року до 30.06.2014 року, та збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної смертю батька, присудженого [PERSON] рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.12.2006 року, з 500 гривень до 1522,50 грн. з урахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.07.2014 року. Представник відповідача Комаревцев О.С. проти задоволення позову заперечив, зазначивши, хоча дані розрахунку відшкодування шкоди, є вірними і різниця між розміром відшкодування з врахуванням збільшення розміру мінімальної заробітної плати, і фактично виплаченим розміром щомісячного відшкодування складає 49755 грн., однак, просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строки звернення до суду. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). [INFO] на Скнилівському летовищі, внаслідок падіння військового літака СУ-27 загинув [PERSON], на утриманні якого на момент смерті перебувала неповнолітня дочка, [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини встановленні рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.12.2006 року по справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника (справа №2-356/2006 р.), тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином, законом передбачено право потерпілого на перерахунок раніше визначеного розміру відшкодування йому шкоди, завданої ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05.12.2006 року зобов'язано Міністерство оборони України здійснювати щомісячні платежі на користь [PERSON] у розмірі 500 грн. відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника -батька [PERSON] до досягнення [PERSON] вісімнадцятирічного віку, а у випадку продовження навчання до його завершення, але не більш як до досягнення нею 23 років, та стягнути з Міністерства оборони України на користь [PERSON] 12708,75 грн. відшкодування шкоди, завданої смертю її батька за період з 01.01.2004 року по день постановлення рішення (а.с.7). Таким чином, дане рішення суду, відповідно до якого [PERSON] має право на одержання щомісячного відшкодування шкоди, завданої смертю батька, у розмірі 1/4 від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, є приюдиційним. За період з 1.04.2007 року до 30.06.2014 року розмір мінімальної заробітної плати збільшувався, що є загальновідомим фактом, проте це не враховувалось при обчисленні відшкодування. Згідно даних поданого представником позивача розрахунку (а.с.2-3), з врахуванням уточненої остаточної суми відшкодування, різниця між сумою, яка мала бути виплачена позивачу в зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та сумою фактично виплаченою за вищезазначений період склала 49755 грн. Представник Міністерства оборони України у суді проти даних та коректності розрахунку, з врахуванням зроблених уточнень, не заперечив. За таких обставин, фактично виплачуване [PERSON] відшкодування є меншим за розмір відшкодування, на яке вона має право згідно з судовим рішенням від 05.12.2006 року, а тому, на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою, яка мала бути виплачена, та сумою, яка фактично виплачувалась. При цьому, суд критично ставиться до покликань представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, з огляду на наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зі змісту ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а відтак, позовна даність не поширюється на позовні вимоги [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 49755 грн. шкоди, завданої смертю годувальника, за період з 01.04.2007 року до 30.06.2014 року. Також, враховуючи, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати у сумі 1218 грн., Міністерство оборони України слід зобов'язати здійснювати на користь позивача щомісячні платежі у розмірі 1522,50 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, починаючи з 01.07.2014 року.

Outcome: approved