Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач Харківська міська рада звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Перша Харківська державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просив суд виключити з під арешту квартиру [ADDRESS], накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2002 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] на даний час не приватизована та знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2002 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.08.2016 року, у зв'язку з чим Харківська міська рада, як власник цієї квартири, вважає, що такі обставини свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Представник позивача за довіреністю Безродний О.В. в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.01.2017 року не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 14.12.2016 року до суду надійшла заява (вхідний № 29322), в якій відповідач підтримала позов Харківської міської ради в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Також, вказала, що [PERSON] повернула їй борг повністю та претензій з її боку немає, та їй невідомо, чому до цього часу не було знято арешт зі спірної квартири. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Першої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 67, 69). Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 63). Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов Харківської міської ради в повному обсязі та просили суд його задовольнити. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, суд встановив наступне. Відповідно до листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління комунального майна та приватизації) від 20.07.2016 року вих. № 11585, Управлінням комунального майна та приватизації на підставі листа управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства № 1116/у від 18.04.2016 року вживаються заходи з реєстрації права власності територіальної громади м. Харкова на квартиру [ADDRESS]. Згідно з рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30452016 під час розгляду заяви та поданих до неї документів, державним реєстратором прав на нерухоме майно встановлено, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містять активну інформацію про арешт нерухомого майна № 5635908 від 11.09.2007 року на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2002 року на квартиру за адресою: [ADDRESS], власник - [PERSON]. Крім того, зазначено, що за інформацією Служби містобудівного кадастру м. Харкова (вих. № 1802/0/118-16 від 25.05.2016 року), що надана відповідно до листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 20.05.2016 року № 3350, згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS], як окремий об'єкт нерухомості, по праву власності не зареєстрована. Станом на 31.12.2012 року житловий будинок за вищевказаною адресою в цілому зареєстрований за ЖЕК-124 згідно з реєстраційним посвідченням р. № 4540/4640 від 20.09.1971 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради депутатів трудящих від 16.06.1971 року № 344/3 (а.с. 16-17). Згідно з листом Управління комунального майна та приватизації від 09.08.2016 року вих. № 12869, житловий будинок по [ADDRESS] є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова згідно з рішенням 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 року «Про комунальну власність міста» житловий будинок [ADDRESS] та перебуває на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс». Крім того, згідно з вказаним листом, інформація щодо приватизації квартири [ADDRESS] в управлінні комунального майна та приватизації відсутня (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 30 Житлового кодексу УРСР відповідні сільські, селищні міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду тощо. Згідно зі ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2002 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.08.2016 за № 65067239 відомості щодо речових прав та прав власності на нерухоме майно у реєстрі відсутні. Однак, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна знаходяться відомості про накладення арешту на вказану квартиру на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2002 року без номеру. При цьому власником вказана [PERSON] (а.с. 19). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], як окремий об'єкт нерухомості, по праву власності не зареєстрована, та належить до комунальної власності. Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області станом на 21.11.2016 року [PERSON], [INFO], померла [INFO] (актовий запис 14316) (а.с. 36). З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що заборгованість [PERSON] була погашена в повному обсязі за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, та будь-який претензії майнового характеру в неї відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 18.08.2016 року вих. № 17926, у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 30.04.2014 року (а.с. 15). Відповідно до пункту 9 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження»). У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно - квартиру [ADDRESS], порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі реалізувати свої права власника, передбачені чинним законодавством. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем на підставі усної заяви представника позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved