Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач у лютому 2021 року звернувся до суду з позовом про зняття арешту з належного йому рухомого майна, який обґрунтовується тим, що увересні 2020 року він дізнався про наявність арешту на рухоме майно, яке накладено постановою державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави Гуріна в межах виконавчого провадження №13692521 щодо примусового виконання виконавчого листа від 25.06.2009 року №2-430/09, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5360 грн. У зв`язку з закінченням виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» просить скасувати арешт з рухомого майна, оскільки наявність обтяжень на майно перешкоджає йому у реалізації майнових прав та порушує його право власності. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи - Київського відділу ДВС у м. Полтаві Північно-Східногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - не з`явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2009 року, позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу в розмірі 5050 грн., на відшкодування понесених судових витрат - 310 грн., всього стягнуто 5360 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.8-10, 11-13). У межах зазначеної цивільної справи ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2008 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на майно [PERSON] на суму 20200 грн., який скасований ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.12.2020 року (а.с.16-17). З наданих Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Полтавській області карток арешту транспортного засобу вбачається, що на транспортній засіб ВАЗ 2101, тип кузова: легковий седан-В, ідентифікатор 14363/ [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , накладено 2 арешти, а саме: ВДВС Київський МУЮ Гурін за вх. № документа 19/20299 від 24.07.2009, вх. № канцелярії 7253 від 31.07.2009; ВДВС Київський МУЮ Акатова за вх. № документа 11/129 від 20.01.2009, вх. № канцелярії 1362 від 12.02.2009 (а.с.23). Відповідно до листа Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2020 року на виконанні щодо [PERSON] перебували виконавчі провадження: виконавче провадження №10848301 щодо примусового виконання ухвали від 23.12.2008 року №2-4792/08, видану Київським районним судом м.Полтави про накладення арешту на майно боржника для забезпечення позову; виконавче провадження №13692521 щодо примусового виконання виконавчого листа від 25.06.2009 №2-430/09, виданого Київським районним судом м.Полтави про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5360 грн. Виконавче провадження 03.08.2010 року закінчено на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням ВД за належністю до іншого відділу ДВС, а саме до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ. Згідно з відомостями акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, виконавче провадження №13692521 знищене 27.01.2014 року, порядковий номер акту знищення 7422 (а.с.26). Згідно з листом Подільського ВДВС у м.Полтаві від 04.12.2020 року у відділі на примусовому виконанні за даними АСВП перебувало виконавче провадження №21859801 з примусового виконання виконавчого листа №2-430 від 25.06.2009 року, який виданий Київським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 5360 грн.; виконавче провадження закінчено п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з звільненням боржника з місця отримання доходів та направлено за належністю до Київського ВДВС Полтавського МУЮ; зазначене виконавче провадження знищено (а.с.27). Як вбачається з ухвали Київського районного суду м. Полтави від 14.12.2020 року виконавчий лист Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2009 року №2-430/09 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5360 грн. неодноразово надходив на виконання до Київського відділу ДВС у м.Полтаві. Постановою державного виконавця від 23 березня 2011 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ мав незавірені належним чином виправлення (а.с.16-17). Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як вбачається з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 01.04.2021 року виконавчі провадження, боржником у яких є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] , відсутні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved