Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 19.12.2012 року відповідач отримав кредит 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» склали між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Кліент дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Кліент дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь\~ з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість 26864.72 грн., яка складається з наступного: *1996.78 грн. - заборгованість за кредитом; *19562.48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; *3550.00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: *500.00 грн. - штраф (фіксована частина), * 1255.46 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 26864.72 грн. за кредитним договором, судові витрати. В судовому засідання\~ представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON]\~ в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Відповідачем були подані заперечення, відповідно до яких зазначено, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, в звязку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі. Також зазначив, що жодної згоди у виді підпису на отримання кредиту він не надавав, кредитний договір №SАМD52000071568559 від 19.12.2012 року був укладений шляхом шахрайських дій невідомою особою, за допомогою паспорту серії МН №146666, виданого Солоніцевським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області 08.05.2002 року, який на момент укладеного договору був недійсним, поскільки він втратив паспорт та звернувся в органи міліції за отриманням паспорта. Дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що відповідно до укладеного договору від 19.12.2012 року відповідач отримав кредит 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON]О звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк», в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 26864,72 грн. Судом було встановлено, що заяву № б/н від 19.12.2012 року для отримання кредиту у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості [PERSON] не підписував та жодного кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав. Кредитний договір №SАМD52000071568559 від 19.12.2012 року був укладений невідомою особою за допомогою паспорта серії МН №146666, виданого Солоніцевським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області 08.05.2002 року, який на момент укладеного договору був недійсним, поскільки був загублений відповідачем, що підтверджується довідкою Дергачівського районного відділу ГУМВС України в Харківській області від 15.12.2016 року №31/3072. Вищезазначена довідка підтверджує, що 03.04.2012 року Солоніцевським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області на ім'я [PERSON] оформлений новий паспорт громадянина України серії МТ №204947 у зв'язку з втратою паспорта серії МН №146666, виданого Солоніцевським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області 08.05.2002 року. 15.11.2016 року [PERSON] було подано заяву до Основянського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення злочину. 16.11.2016 року Основянським ВП ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження №12016220060002895 за ст.190 ч.1 КК України щодо отримання невстановленою особою шляхом шахрайських дій, а саме вклеювання фотокартки, у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредиту на суму 2000 грн. [PERSON] дізнався про укладення невідомою особою на його загублений недійсний паспорт кредитного договору № SАМD 52000071568559 від 19.12.2012 року лише наприкінці травня 2013 року, тобто вже після укладення договору. Так, відповідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.05.2013 року № 30.1.0.0/2-25939220258, у якому містилося повідомлення про заборгованість за кредитним договором у розмірі 2409,75 та повідомлення про намір ПАТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 27.05.2013 року [PERSON] звернувся до Харківського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про проведення службового розслідування за фактом шахрайства, а саме оформлення кредиту невідомою особою на його ім'я за допомогою раніше загубленого і на момент укладення договору недійсного паспорта громадянина України [PERSON] серії МН №146666, виданого Солоніцевським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області 08.05.2002 року. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог \~або заперечень, \~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України\~ суд розглядає цивільні справи не інакше як \~за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач в своїх запереченнях знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed