Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № СNL-201/131/2007 від 22.10.2007р. (який був уточнений відповідно до заяви від 10.12.2014 року) в сумі - 4002 111,67 грн, у т.ч. заборгованість за тілом кредиту - 52 225,37 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 829 442,96 грн: заборгованість за відсотками - 1 966,14 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 31 226,22 грн.; пеня - 3 141 442,49 грн. Позивач посилається на те, що 22.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») (надалі - Позивач) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СNL-201/131/2007 (надалі - Кредитний договір). Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів Відповідачу-1 в сумі 52 687,10 швейцарських франків. В забезпечення виконання умов кредитного договору, 22.10.2017 року між Банком та [PERSON] укладеного Договір поруки № SR- СNL-201/131/2007, згідно з умовами якого Відповідач -2 зобов`язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання Позичальником боргових зобов`язань по кредитному договору у повному обсязі таких зобов`язань, а також у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку передбаченими в Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту та в строк, передбачений в Графіку Платежів. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, Позичальник зобов`язаний заплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов`язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов`язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Так, згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.12.2014 рік та Заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 106-108, т.1)), сума заборгованості складає: - 52 225,37 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014 р. складає 829 442,96 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 1 996,14 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014 р. складає 31 226,22 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 3 141 442,49 грн. - пеня. Зазначено, що загальна заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею станом на 10.12.2014 року складає 4 002 111,67 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Ухвалою судді від 27.08.2014 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (т.1 а.с.48). Ухвалою суду від 21.01.2015 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг» про визнання договору поруки припиненим. (т.1.а.с. 139). Ухвалою суду від 28.08.2015 року провадження у справі відновлено (т.1 а.с.160). Ухвалою суду від 23.09.2015 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі за позовом [PERSON] про захист прав споживачів та визнання права не виконувати договір від 22.10.2007 року (т.1., а.с. 171). Ухвалою суду від 02.10.2017 року справу прийнято до провадження іншим суддею у зв`язку повторним авторозподілом судової справи через закінчення строку повноважень попередніх суддів, провадження у справі відновлено (т.1.а.с. 196). Ухвалою суду від 18.04.2018 року задоволено клопотання представника відповідача, призначено судову економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (т.2.а.с.138-139). Ухвалою суду від 15.06.2018 року частково задоволено клопотання експерта, витребувано у позивача докази (т.2 а.с.165-166). Ухвалою судді від 01.08.2018 року справу прийнято до провадження, у зв`язку з повторним розподілом справи через закінчення повноважень попереднього судді (т.2 а.с. 184). Ухвалою суду від 19.10.2018 року провадження у справі відновлено (т.3 а.с. 147). Ухвалою суду від 18.12.2018 року позов залишено без розгляду (т.3, а с. 181) Постановою Запорізького апеляційного суду від 27.02.2019 року ухвалу суду від 18.12.2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. (т.3 а.с. 208). 27.03.2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, вважає позов необґрунтованим, просить відмовити у його задоволенні. Посилається на висновок спеціаліста № 8\\10-17 від 24.11.2017 року (т.2. а.с.98-99) Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Карпенко В.Ю. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи положення ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності сторін, без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») (надалі - Позивач) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СNL-201/131/2007 (надалі - Кредитний договір).Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок Банк здійснив видачу кредитних коштів Відповідачу1 в сумі 52 687,10 швейцарських франків. Відповідно до п.1.1. частини №2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині №1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші обов`язки, як це вказано в договорі. Згідно з пунктом 3 частини №1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованої процентної ставки у розмірі 3,99% річних та FIDR. Відповідно до п.1.5.1 частина №2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені в графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 22 жовтня 2037 року. Станом на 10.12.2014 р. заборгованість за тілом кредиту - 52 225,37 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 829 442,96 грн: заборгованість за відсотками - 1 966,14 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 31 226,22 грн.; пеня - 3 141 442,49 грн. У зв`язку з невиконанням позивальником умов договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків на підставі п.1.9 кредитного договору банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. На адресу позичальника направлено досудову вимогу №15313 щодо дострокового погашення кредиту від 24.06.2011 року, на підставі чого строком повернення кредиту визначено 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги, тобто 25.07.2011 року (т.3. а.с.162) Пізніше ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направив ще дві аналогічні вимоги на адресу Позичальника (вимога №52937 від 02.03.2012р.) та адресу поручителя (вимога №52938 від 02.03.2012р.) (т.3 а.с.163, 164), після направлення яких ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, за яким було відкрито провадження по цивільній справі №0818/9070/2012 (2/335/231/2013), але згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Запорізької області по цій справі від 08.04.2013 року позовну заяву про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка була задоволена судом (т.3 а.с.165). На підставі вимоги №52937 від 02.03.2012р. та вимоги №52938 від 02.03.2012р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про дострокове погашення боргу та зміну строку виконання зобов`язання за кредитним договором № СNL-201/131/2007 від 22.10.2007 року, було вчинено виконавчий напис нотаріуса №4912 від 17.07.2013 року (т.3 а.с.166), за яким задоволено вимоги Банку за кредитним договором № СNL-201/131/2007 від 22.10.2007 року, на суму: - 52 225,38 швейцарських франків - сума заборгованості за тілом кредиту; - 2 960,10 швейцарських франків - сума заборгованості за відсотками; - 1700 гривень - витрати за вчинення виконавчого напису. Відповідно до вимог частини другої статті1054 та частини другої статті1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В якості забезпечення наданого кредиту 22 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-CNL-201/131/2007 від 22 жовтня 2007 року, згідно з яким відповідач-2 зобов`язалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п.1.2 договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя чи до обох одночасно. Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 18 червня 2015 року, визнано поруку за договором поруки № SR-CNL-201/131/2007 від 22 жовтня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] , припиненою з 08 квітня 2013 року (т.1. а.с.154-158). Відповідно до ч.1ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1ст.548 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник [PERSON] порушив графік погашення щомісячних платежів, а відтак у позивача виникло право на звернення з позовом про стягнення заборгованості. Станом на 10.12.2014 р. заборгованість за тілом кредиту - 52 225,37 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 829 442,96 грн: заборгованість за відсотками - 1 966,14 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2014р. складає 31 226,22 грн.; пеня - 3 141 442,49 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а за вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов про солідарне стягнення з боржника і поручителя за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Так, направленою досудовою вимогою №15313, щодо дострокового погашення кредиту від 24.06.2011 року, було змінено строк виконання зобов`язання на 25.07.2011 року та 17.07.2013 року вчинено виконавчий напис нотаріуса №4912, за яким позивач задовольнив свої вимоги за цим кредитним договором № СNL-201/131/2007 від 22.10.2007 року, на суму: - 52 225,38 швейцарських франков - сума заборгованості за тілом кредиту; - 2 960,10 швейцарських франков - сума заборгованості за відсотками; - 1700 гривень - витрати за вчинення виконавчого напису. Оскільки, у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, комісії, пеню та штрафи за кредитом припиняється, суд приходить до висновку про відмову в стягненні пені у сумі 3 141 442,49 гривень, та повної відмови в задоволені позову щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , як поручителя, у зв`язку припиненням поруки. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з позичальника суми основного боргу та заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вказану суму заборгованості за тілом кредиту та відсоткам, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача-1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 785, 81 грн. що документально підтверджені.

Outcome: partial