Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач через свого представника 21.07.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та просив стягнути з останньої на свою користь:заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 9 969,40 грн; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 560,72 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 920,58 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 394,25 грн; витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася). Проте відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.06.2021 за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 920,58 грн та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 394,25 грн. Також позивач додає, що на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та позивачем, останній прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 9 969,40 грн та за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 560,72 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року по справі відкрито провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у позові з тих підстав, що строк виникнення заборгованості до 21.07.2018 виходить за межі 3-х річного строку позовної давності, тому просила застосувати строки позовної давності. Також просила розстрочити виконання рішення суду на 12 (дванадцять) місяців, оскільки на момент розгляду справи єдиним її доходом є щомісячна пенсія у розмірі 2 707,45 грн, і тому сплатити всю суму заборгованості одним платежем відповідач не зможе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Крім того на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та позивачем, останній прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 9 969,40 грн та за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 560,72 грн. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізовані опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до п. 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води до квартири відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач ними користується та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляла. У спірний період відповідач не укладала самостійно договори з іншими постачальниками житлово-комунальних послуг для себе особисто. Судом також встановлено, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого у неї утворилась наступна заборгованість:за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 9 969,40 грн; за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 560,72 грн; за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 920,58 грн; за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 394,25 грн. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Здійснивши розрахунок в межах позовної давності за період з 01.05.2018, судом встановлено, що через несплату коштів за житлово-комунальні послуги у відповідача перед позивачем утворилася наступна заборгованість: за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 920,58 грн та за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 394,25 грн. У зв`язку з чим вказану заборгованість необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає правильним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 270,00 грнта витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. У судовому засіданні відповідач просила розстрочити виконання рішення суду на 12 (дванадцять) місяців, оскільки на момент розгляду справи єдиним її доходом є щомісячна пенсія у розмірі 2 707,45 грн, і тому сплатити всю суму заборгованості одним платежем відповідач не зможе. Представник позивача заперечував проти розстрочки виконання рішення суду. Згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду зі стягнення загальної суми боргу та судового збору на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 2 468,15 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial