Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Сервіс-Плюс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обгрунтовує тим, що позивач обслуговує житловий будинок [ADDRESS] з моменту прийняття цього будинку в експлуатацію. Відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідач не виконує належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за комунальні послуги, тому за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2015 становить 16 778,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. 12 червня 2015 року представник позивача надав заяву прор уточнення позовних вимог, згідно з якими просив стягнути з відповідача 28120,26 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Сервіс-Плюс». Як убачається з матеріалів справи, відповідач є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 квітня 2013 року. Згідно з довідкою форми № 3 № 34 від 17.03.2015 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] (власник), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син). Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач з 2013 року має заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, яка станом на 11.06.2015 становить 28120,26 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Заявлена позивачем сума заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги відповідачем не спростована, доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому послуг та відсутності заборгованості за вказаний період в розмірі 28120,26 грн. суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 28120,26 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 281 грн. 20 коп.

Outcome: approved