Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив в частині періоду стягнення суми заборгованості, та просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість за період з 01.10.2015 по 01.12.2016 в сумі 48621,21 грн, 3% річних в розмірі 4256,02 грн, інфляційні витрати в сумі 10064,59 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу згідно чинного законодавства. За період з 01.10.2015 по 01.12.2016 відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг. Загальна сума заборгованості складає 62941,82 грн. Позивач вказує, що боржникам відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані 10064,59 грн інфляційних витрат за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 4256,02 грн. 20.08.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 19-21). Представник позивача Чикаліна Г. В., що діє на підставі довіреності, 29.10.2020 подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглядати за відсутності представника позивача. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вона позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності (а.с. 55). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 17.06.2020 та 19.08.2020 (а.с. 5, 13). Відповідно до відомості нарахування та оплати за природний газ, за особовим рахунком [NUMBER] , відкритим на імя відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за послуги з постачання природного газу у період з 01.10.2015 по 01.12.2016 в розмірі 48621 грн 21 коп. (а.с. 4). Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, стаття 68 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, Правила постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, зобов`язують споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги. За змістом п. 26 Розділу ІІІ Правил надання постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно до п. 18 Розділу ІІІ Правил надання постачання природного газу, Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Рахунок сплачується не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, обов`язок відповідача по оплаті послуг з газопостачання випливає з наведених вище нормативних актів та ЦК України. Частиною 2 ст. 205 Цивільного Кодексу України передбачено, що угода, для якої не встановлена обов`язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідачі не відмовлялися від послуг водопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідачів свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги водопостачання вони отримували. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з простроченням відповідачами виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , боржникам нараховані інфляційні витрати за час прострочення у сумі 10064 грн 59 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4256 грн 02 коп. (а.с. 4). Відповідач позовні вимоги не визнала, у поданій до суду заяві просила про застосування строків позовної давності. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Про порушення відповідачами вимог щодо сплати за отримані послуги з постачання природного газу позивач дізнався ще в жовтні 2015 р., тому саме з цього моменту у ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 19.08.2020, тобто зі спливом загального строку позовної давності. Суд вважає можливим застосувати загальну позовну давність тривалістю в три роки до позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»». Суд відмовляє у задоволенні позову ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за період з 01.10.2015 по 01.12.2016 включно на суму 48621,21 грн, 3% річних на суму 10064,59 грн, інфляційних витрат на суму 4256,02 грн, оскільки пропущений загальний строк позовної давності. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed