Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] та [PERSON] 13.07.1996 р. уклали шлюб. [INFO] року у позивача та відповідача народилася донька - [PERSON]. У 1999 році відповідач в інтересах сім»ї та за спільні кошти купив [ADDRESS]. Квартира і досі зареєстрована за відповідачем, хоча є спільним сумісним майном подружжя. Оскільки стосунки між сторонами погіршувались Шевченківським районним судом м. Києва 06.02.2001 року шлюб було розірвано. 15.02.2001 р. Шевченківський районний суд м. Києва позбавив [PERSON] батьківських прав щодо його спільної з позивачем доньки. Перед розірванням шлюбу сторони досягли згоди, що у спірній квартирі буде проживати позивач з донькою, а [PERSON] не втручатиметься у їх життя. Весь цей час відповідач не дбав про доньку, не брав участі у її вихованні, не сплачував аліментів. Усі платежі по утриманню квартири ніс позивач. За таких обставин представник позивача просить суд з урахуванням положень ст. 70 СК України відступити від засади рівності часток подружжя та у порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя передати [PERSON] в особисту приватну власність 2/3 частини квартири [ADDRESS] Не погоджуючись з вимогами [PERSON] [PERSON] подав зустрічний позов та просив суд визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. Свої вимоги мотивує тим, що не дивлячись на те, що шлюб між ним та відповідачем було розірвано в 2001 році подружні відносини припинилися у липні 1997 році. Кошти на придбання спірної квартири надав рідний брат позивача [PERSON] за умови відмови [PERSON] від частини квартири батьків за адресою: [ADDRESS]. Факт передачі коштів підтверджується розпискою. Позивач дозволив заради дитини проживати [PERSON] у спірній квартирі, а сам орендував житло. На даний час оскільки відповідач не є членом сім»ї [PERSON] та він заперечує проти її проживання і виникла необхідність у зверненні до суду. В судовому засіданні представники [PERSON] просили задовольнити первісний позов, зважаючи на обставини справи та вимоги чинного законодавства України. Заперечували щодо задоволення зустрічного позову за відсутності доказів, які б свідчили про придбання спірної квартири не в інтересах сім»ї. [PERSON], його представники заперечували щодо задоволення первісного позову та просили задовольнити зустрічний зважаючи на те, що на момент придбання спірного майна сторони фактично припинили подружні відносини і це встановлено судовими рішеннями, що набрали чинності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне. Як свідчать матеріали справи 13.07.1996 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. 15.09.1999 року [PERSON] було придбано квартиру № [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, що його укладено на Товарній біржі «Українська біржа Десятинная». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 06.02.2001 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва. Також як свідчать матеріали справи, Шевченківським районним судом м. Києва від 15.02.2001 року задоволено позов [PERSON] про баз бавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Представники [PERSON] просять поділити спільне майно подружжя придбане у 1999 році в інтересах сім»ї та за спільні кошти - квартиру [ADDRESS], відступивши від рівності часток. В свою чергу [PERSON] просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на майно та визнати [PERSON] особою, що втратила право користування майном. Майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має ріні права володіння, користування і розпорядження цим майном, відповідно до приписів ст. 22 КпШС України, що діяв на момент придбання спірного майна. Станом на день розгляду справи щодо вирішення питань, які виникають з сімейних правовідносин застосовується СК України, який набрав чинності з набранням чинності Цивільним кодексом України - з 01.04.2004 р. Беручі до уваги, що правовідносини між сторонами продовжують існувати і на даний час, суд має застосовувати положення СК України. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. З іншого боку положеннями ч. 6 ст. 57 СК України передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2001 року про розірвання шлюбу та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2001 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини з червня 1997 року. При цьому рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2001 р. встановлено, що [PERSON] з червня 1997 року проживає в [ADDRESS], де займає кв. 7, жилою площею 79,5 кв. м. Зазначені обставини, відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦпК України не підлягають доказуванню, оскільки судові рішення набрали чинності. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили про те, що грошові кошти на придбання спірної квартири надавались рідним братом позивача за зустрічним позовом. Зазначили, що подружжя не мало власних коштів на момент укладання угоди купівлі-продажу майна. В свою чергу свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що спірна квартира була придбана в інтересах сім»ї. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, беручи до уваги наявність обставин, встановлених судовими рішеннями, які набрали чинності, суд приходить до висновку щодо можливості відмовити у задоволенні вимог представника [PERSON] З іншого боку суд не знаходить підстав і для задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Згідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України. [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу за кошти, що не відносились до сімейного бюджету , а отже дане право не потребує визнання. Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування спірною квартирою. Проте, зважаючи на те, що [PERSON], його представниками не доведена та обставина, що станом на день розгляду справи [PERSON] має таке право, відсутні підстави і для задоволення цієї частини зустрічного позову Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed