Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11764,45 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 16/07/2007 року Відповідач отримав кредит у розмірі 5800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши Відповідачу вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовґязання, в звґязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 16/07/2007 року Відповідач отримав кредит у розмірі 5800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачем зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідача станом на 31/08/2014 року має заборгованість - 15549,32 грн. , яка складається з наступного: - 3710,78 грн. - заборгованість за кредитом; - 8981,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2857,47 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4821,27 грн. , яка задоволена судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10/12/2008 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» , різниця становить 10728,05 грн. - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 536,40 грн. - штраф (процентна частина). Відповідно до ст. 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом ч. 4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 14 жовтня 2014 року, строк звернення до суду сплинув, про наслідки застосування якого просив відповідач [PERSON], суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволенні позову . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed