Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі від 01.08.2005 року реєстраційний № 040567100006 (далі - Договір) шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в новій редакції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Харківської міської ради від 27.04.2005 № 78/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів», 01 серпня 2005 року між орендодавцем - Харківською міською радою, в особі міського голови Шумілкіна В.А. та орендарем - суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] з терміном дії до 01.12.2030 року. Відповідно до п. 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року Згідно з п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01 січня 2014 року. У зв`язку з зазначеним , з урахуванням інших змін в законодавстві, на адресу відповідача було направлено лист-пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору. У зв`язку з відсутністю реакції на лист-пропозицію з боку відповідача , просить суд визнати додаткову угоду укладеною. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою , в якій з урахуванням поданих уточнень, просила визнати договір оренди землі від 01.08.2005 року, укладений між Харківською міською радою та нею- суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] , зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 01 серпня 2005 року за №040567100006, розірваним з 12.12.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12.12.2014 року відчужила нежитлові приміщення, право власності на які було підставою для укладання договору оренди земельної ділянки, про що повідомила Харківську міську раду листом 21 січня 2015 року, тому в силу вимог ст.. 120 Земельного кодексу України та положень пункту 40 договору, саме до нового власника перейшли права та обов`язки, пов`язані з користуванням земельною ділянкою. Уповноважений представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, наведених в обґрунтування, вимоги зустрічної позовної заяви просив залишити без задоволення, зазначивши, що Рішенням сесії Харківської міської ради «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів» від 14.09.2016 N 333/16 було вирішено припинити ФОП [PERSON] право користування земельною ділянкою, проте договір наразі не є припиненим у зв`язку з недотриманням порядку його розірвання. У відзиві звернув увагу, що г [PERSON] , як зацікавленою особою у розірванні спірного договору оренди землі, не були створені Харківській міській раді умови для можливості вирішення питання про розірвання договору оренди землі від 01 серпня 2005 року за No040567100006, що завідомо суперечить інтересам територіальної громади, а також призводить до втрати бюджетних коштів і порушення вимог діючого законодавства. Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача за первісним позовом не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки договір фактично є припиненим в силу положень ст.. 120 Земельного кодексу України та пункту 40 договору, а саме , у зв`язку зі зміною власника. Зустрічні позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених в обгрунтування. Треті особи за зустрічним позовом - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги, встановив наступні обставини та правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 17 січня 2017 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовні вимоги Харківської міської ради до [PERSON] про внесення змін до договору оренди землі від 01 серпня 2005 року за №040567100006, шляхом укладення додаткової угоди, задовольнено. Внесено зміни до договору оренди землі від 01 серпня 2005 року за № 40567100006 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у редакції, запропонований Харківською міської радою. Відповідач подала заяву про перегляд заочного рішення суду, пославшись на обставини, які є суттєвими та які не були предметом розгляду в суді при прийнятті заочного рішення суду.. За наслідками перегляду заочного рішення суду на підставі заяви відповідача [PERSON] , ухвалою суду від 18.01.2018 року така заява була задоволена , заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Судовим розглядом справи встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі рішення Харківської міської ради від 27.04.2005 № 78/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів», 01 серпня 2005 року між орендодавцем - Харківською міською радою, та орендарем - фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] з терміном дії до 01.12.2030 року . Відповідно до підпункту 2.3 зазначеного договору, в оренду було надано земельну ділянку загальною площею 0,1655 га, під забудовою 0,0540 га, інших угідь 0,1115 га. 16.12.2013 року на адресу [PERSON] було направлено лист-пропозицію щодо укладення додаткової угоди у зв`язку з проведено нормативно-грошовою оцінкою, зі змісту якого вбачається, що в разі незадоволення пропозиції у двадцятиденний строк з моменту одержання, будуть вжиті заходи до спонукання до укладення додаткової угоди в судовому порядку. В матеріалах справи також наявний поштовий конверт та повідомлення, з якого не вбачається факт отримання листа-пропозиції відповідачем . Таким чином, немає підстав вважати, що наданий Харківською міською радою строк на укладення додаткової угоди таким, що сплинув, оскільки позивачем не надано достовірних доказів отримання листа-пропозиції [PERSON] 12.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір дарування, відповідно до умов якого [PERSON] безоплатно передала, а [PERSON] прийняла у власність нежитлові приміщення 1-го поверху № 21 загальною площею 17,5 кв.м., 1/3 частину нежитлових приміщень № 5-:-7, 22, 24-:-27 загальною площею 93,5 кв.м., в літ «Б-2», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено документально. 21.01.2015 року [PERSON] було складено та нотаріально посвідчено заяву про припинення нею права користування земельною ділянкою площею 0,1655, кадастровий номер 63101136300:04:013:0007, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Копія заяви долучена до матеріалів провадження. Наступний за [PERSON] власник, [PERSON] , в особі свого представника, також зверталась до Харківської міської ради з нотаріально посвідченою заявою від 09.09.2016 року про те, що бере на себе всі зобов`язання щодо виконання умов договору оренди землі . Зазначений лист також долучений до матеріалів провадження. На теперішній час власниками нежитлової будівлі є нові власники - [PERSON] та [PERSON] , яким на праві власності належить по Ѕ частини будівлі кожному на підставі договору купівлі-продажу за № 1966 від 29.12.2017 року, посвідченого ПН ХМНО ХО Мангушевою О.С. та договору купівлі-продажу за № 1971 від 29.12.2017 року, посвідченого ПН ХМНО ХО Мангушевою О.С. , що підтверджено даними Витягу, що міститься в матеріалах провадження.. Пунктом 38 договору оренди землі передбачено, що договір припиняється у випадках передбачених законом. Пунктом 40 договору оренди землі встановлено, що перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладання договору оренди з новим власником. Відповідно до вимог ст.. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебуває у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до вимог частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, будівля або споруда. Аналогічно, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Вказані законодавчі акти передбачають зміну землекористувача в разі зміни власника об`єкта нерухомості - припинення права користування для продавця і перехід права користування до покупця. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі». Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 40 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладання договору з новим власником будинків та споруд. Таким чином, сторони при укладенні договору оренди передбачили можливість розірвання цього договору з інших підстав, ніж це зазначено в Земельному Кодексі України. Висновку щодо можливості розірвання договору оренди землі за таких підстав дійшов також Касаційний цивільний суд Верховного Суду зокрема в Постанові від 29.10.2018 року по справі № 587/797/17. У зв`язку з відчуженням нерухомого майна , договір оренди землі припинив свою дію щодо позивача , всі обов`язки та права за договором перейшли до нового власника, у зв`язку з чим, договір є розірваним з моменту відчуження майна. При цьому Харківська міська рада не позбавлена права звернутись до наступних власників з вимогами про стягнення доходів на підставі ст..ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України. Такої правової позиції дотримується також судова колегія у господарських справах Верховного суду України в Постанові від 30.11.2016 по справі 922/1008/15, яку позивач наводить у відзиві на зустрічну позовну заяву. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Харківської міської ради необґрунтовані , а тому не підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню . Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору стягуються на користь позивача за зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved