Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № BL_ЖГ00005061 від 16 грудня 2010 року в сумі 53 223 гривень 99 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BL_ЖГ00005061. Згідно з пунктів 1.1.-1.7. Загальної частини договору та пунктів 1-2 Спеціальної частини договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 11 500 гривень 00 копійок, термін повернення кредиту - 16 грудня 2013 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20,00% річних (п. 3 Спеціальної частини договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту (п. 4 Спеціальної частини договору). Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5. кредитного договору. Так, з грудня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 серпня 2015 року становить 53 223 гривень 99 копійок, з них: прострочена сума кредиту - 5 625 гривень 55 копійок; прострочені проценти за користування кредитом - 3 265 гривень 92 копійки, комісія за РО - 2 587 гривень 50 копійок; плата за пропуск платежів - 41 745 гривень 02 копійки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив провести слухання справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2010 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00005061 (а.с. 10-17). Відповідно до умов Спеціальної частини даного договору, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 11500,00 гривень, з терміном повернення - 16 грудня 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 20,00 % річних та комісії за управління кредитом - 1,50 % від суми кредиту. Згідно п.п. 1.1. п. 1 Загальної частини даного договору, укладений сторонами договір є комплексним, відповідно до положень ст.ст. 3, 6, та 628 Цивільного кодексу України, і містить як норми, що регулюють правовідносини між сторонами, пов'язані з кредитуванням, так і положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає держателем. Відповідно до п.п. 1.2. п. 1. Загальної частини договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 1.5., 1.6. п. 1 Загальної частини договору, за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору (номінальна ставка). За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 Спеціальної частини договору. Відповідно до п. 3.3. п. 3 Загальної частини договору, з урахуванням інших умов договору позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Загальної частини договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були порушені умови договору в частині повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом, у зв'язку з чим, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором на обслуговування № BL_ЖГ00005061 від 16 грудня 2010 року, відповідач станом на 10 серпня 2015 року має заборгованість - 53 223 гривень 99 копійок, з них: прострочена сума кредиту - 5 625 гривень 55 копійок; прострочені проценти за користування кредитом - 3 265 гривень 92 копійки, комісія за РО - 2 587 гривень 50 копійок; плата за пропуск платежів - 41 745 гривень 02 копійки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору банківського обслуговування № BL_ЖГ00005061 від 16 грудня 2010 року, враховуючи відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, процентів, простроченої комісії підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 532 гривні 24 копійки, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні з позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved