Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 24 жовтня 2009 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу у сторін дітей не має, але в добровільному порядку відповідач шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, з 2017 року подружжя разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Клопотання з боку відповідача до суду не надходили. Позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу надійшла та була зареєстрована Харківським районним судом Харківської області 21 грудня 2017 року. 15 січня 2018 року на підставі ухвали судді було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено по справі судове засідання на 22 лютого 2018 року о 13 год. 45 хв. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Ухвалою судді було проведено підготовче засідання за результатами якого призначено розгляд справи у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у відкритому судовому засіданні на 22 лютого 2018 року о 13год. 55хв. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити і судові витрати у вигляді судового збору залишити за її рахунок. Також, позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2009 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ за № 124088. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сімєю не проживають. На примирення сторони не згодні. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Враховуючи, що позивачем надана до суду письмова заява, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати залишити за рахунок позивача, згідно її письмової заяви.

Outcome: approved