Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11062374000 від 23 жовтня 2006 року в розмірі 41 238,10 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 87,82 гривень; ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 16 022,99 гривень, в рівних частках з кожного по 8 011,50 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11062374000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 141 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше не пізніше 21 вересня 2027 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,8% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором. Відповідно Додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов кредитного договору відбувається з 01 по 23 число (включно) кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 52174 від 23 жовтня 2006 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON], є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення процентів по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 19 травня 2016 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 19 вересня 2016 року, вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 19 вересня 2016 року, заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 41 238,10 доларів США, з яких: 37 501,71 доларів США - кредитна заборгованість; 3 736,39 доларів США - заборгованість по процентам, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2015 року -3419,92 доларів США. Заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів станом на 19 вересня 2016 року складає 87,82 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі через оголошення в пресі, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11062374000, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 141 000 доларів США 00 центів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 712 050 гривень 00 копійок за курсом Національного банку України на день укладання цього договору. Відповідно до п. 1.2. Розділу 1 договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 23 жовтня 2006 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредиту у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору). Як вбачається з Додатку № 1 до кредитного договору - Графіку погашення кредиту, строк повернення кредиту встановлюється до 25 жовтня 2027 року. Згідно п.п. 1.3.1 п. 1.3. Розділу 1 договору, за використання кредитних коштів на перший місяць встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 9,8 процентів річних. По закінчень цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного договору. Відповідно до п.п. 1.3.3., 1.3.4. п. 1.3. Розділу 1 договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, в а наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику, і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 23 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який буди нараховані банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Так, в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11062374000 від 23 жовтня 2006 року, 23 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 52174, відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11062374000 від 23 жовтня 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.п. 1.3., 1.4. Розділу 1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 4.1. Розділу 4 договору, позичальник зобов'язується: використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі та здійснювати повернення отриманого кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та інших платежів у порядку та терміни, встановлені договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 7.1. Розділу 7 договору, за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобов'язаний сплатити банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку 0,2% (процентів) річних від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України. Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору в частині надання позичальнику кредитних коштів, в той час, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем, позичальником були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 19 вересня 2016 року, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11062374000 від 23 жовтня 2006 року становить 41 238,10 доларів США, з яких: 37 501,71 доларів США - кредитна заборгованість; 3 736,39 доларів США - заборгованість по процентам, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2015 року - 3419,92 доларів США. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів станом на 19 вересня 2016 року складає 87,82 гривень. Відповідно до п. 11.1. Розділу 11 договору, відповідно до ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2. цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами договору, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2. цього договору. 19 травня 2016 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про сплату простроченої заборгованості, які були залишені поза увагою відповідачів та заборгованість погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, солідарну відповідальність позичальника та поручителя, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 8 011,50 гривень, з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved