Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач Славський ДП ЛГП «Галсільліс» 27.08.2018 року звернувся у суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] у користь Славської селищної ради Сколівського району Львівської області заподіяну ним лісовому господарству шкоду у розмірі 53 379 грн. 52 коп.. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 20.09.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Розгляд справи по суті відбувся 07.12.2018 року за правилами спрощеного позовного провадження. Позов обґрунтовано тим, що відповідач 05.07.2017 року самовільно вчинив рубку чотирьох сироростучих дерев породи «смерека», загальною кубомасою 10,27 м. куб. у кварталі 8 виділу 43 Лавочненського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», розрахунок шкоди за яке становить 53 379 грн. 52 коп., котра підлягає відшкодуванню. Оскільки відповідач добровільно відшкодувати заподіяну ним шкоду лісовому господарству не має наміру, відтак така підлягає стягненню за рішенням суду. Позивач [PERSON] ДЛГП «Галсільліс» явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Однак, від такого представника - [PERSON] надійшла заява вх. № ЕП-718 від 07.12.2018 року про розгляд справи без його участі, у котрій він також підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Третя особа Славська селищна рада Сколівського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Від належним чином уповноваженого представника Славської селищної ради спеціаліста юридичного відділу [PERSON] надійшла заява від 07.12.2018 року про розгляд справи без її участі, у котрій вона також висловила позицію з приводу вирішення даного спору, зокрема позов підтримала, просила такий задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. У зв'язку із встановленням судом обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом у письмовій формі постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Оскільки у судове засідання не з'явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 07.12.2018 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід'ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз'яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідач 05.07.2017 року вчинив самовільну рубку чотирьох сироростучих дерев породи «смерека», загальною кубомасою 10,27 м. куб. у кварталі 8 виділу 43 Лавчоненського лісництва Славського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 15/1 від 05.07.2017 року, польовою переліковою відомістю самовільно зрізаних дерев від 05.07.2017 року, відомостями матеріально-грошової оцінки при суцільнім, ленточнім переліку дерев від 05.07.2017 року. З копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 13 від 11.07.2017 року вбачається, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 65 КпАП України у вигляді сплати штрафу в дохід держави у розмірі 85 грн.. Відповідач оплатив зазначений штраф, що підтверджується копією квитанції № 752 від 14.07.2017 року. З розрахунку суми збитків, заподіяних лісовому господарству у результаті самовільної рубки вбачається, що загальна сума збитків становить 53 379 грн. 52 коп.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У судовому засіданні встановлено, що шкода Лавочненському лісництву Славського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» заподіяна з вини відповідача, у зв'язку з чим він повинен нести відповідальність за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. З наданих відповідачем на ім'я директора Славського ДДГП «Галсільліс» письмових пояснень від 05.07.2017 року вбачається, що відповідач дійсно самовільно зрубав чотири дерева породи «смерека» у кварталі 8 виділу 43 Лавчоненського лісництва Славського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс», однак самовільно зрубані відповідачем дерева необхідні йому були для опалення житлового будинку, так як коштів на купівлю дров не вистачає у зв'язку із скрутним матеріальним становищем сім'ї. Відтак, розмір відшкодування шкоди, завданої відповідачем, з урахуванням його майнового становища та причин вчинення самовільної рубки дерев, на переконання суду, підлягає зменшенню. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЛК України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.Самовільна рубка семи дерев була вчинена відповідачем на території лісу, що знаходиться в межах населеного пункту смт. Славське і перебуває у комунальній власності Славської селищної ради Сколівського району Львівської області. Таким чином, аналіз зібраних по даній справі доказів свідчить про те, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача у користь Славської селищної ради Сколівського району Львівської області достатнім буде стягнути 40 000 грн. 00 коп. завданої ним Лавочненському лісництву внаслідок самовільної рубки лісу майнової шкоди. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтвердження судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 762 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 2415 від 17.08.2018 року).

Outcome: partial