Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» звернувся до суду з позовом про виселення без надання іншого житлового приміщення, згідно якого просив виселити відповідача [PERSON] з гуртожитку, а саме з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення, стягнути заборгованість за тимчасове користування наданим приміщенням у розмірі 1 376 грн. 22 коп., судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач на підставі заяви звернулася до Генерального директора ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» з проханням надати кімнату в гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі даної заяви Генеральний директор ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» та відповідач уклали Договір на тимчасове перебування її в гуртожитку, а саме в кімнаті [ADDRESS]. Строк дії даного договору на момент подачі позову до суду закінчився. Ним було запропоновано після закінчення дії договору на тимчасове перебування в гуртожитку підписати новий Договір № 26 від 01 жовтня 2013 року, але відповідач відмовилася від його підписання, про що було зроблено відповідну відмітку. Останній Договір про тимчасове перебування в гуртожитку № 31 від 01 квітня 2014 року відповідач теж відмовилася підписувати, факт відмови в підписанні зазначеного договору було зафіксовано комендантом гуртожитку в якому проживає відповідач. Зазначив, що за весь час перебування відповідача в гуртожитку вона має заборгованість по сплаті за комунальні послуги згідно Договору на надання додаткових послуг по утриманню жилого приміщення та прибудинкової території у розмірі 7 426,70 грн., та за договором на тимчасове перебування в гуртожитку на суму 1 376,22 грн. 05 серпня 2014 року ним було направлено відповідачу повідомлення про звільнення кімнати та виселення з гуртожитку, однак за отримання даного повідомлення відповідач у розписці не розписалась, про що за участю мешканців гуртожитку було складено відповідний акт. Крім того, зазначив, що відповідач не перебуває у трудових відносинах з позивачем. В судовому засіданні 01 жовтня 2014 року в якості третьої особи було залучено Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що їй у 2012 році була надана кімната [ADDRESS], на підставі її власної заяви, для тимчасового перебування у гуртожитку. В момент заселення вона була ознайомлена з положеннями договору про тимчасове перебування в гуртожитку, однак його копія вручена їй не була. Зазначила, що в подальшому жодного разу не отримувала пропозиції з боку позивача з приводу укладення та підписання договорів про тимчасове перебування в гуртожитку, не відмовлялася від підписання та укладення даних договорів. Також, пояснила, що у зв'язку з тим, що має заробітну плату мінімального розміру, не в змозі була сплачувати плату за тимчасове користування наданим жилим приміщенням. Повідомлення від позивача про наявність заборгованості по сплаті за тимчасове користування наданим жилим приміщенням та про її виселення на руки отримувала. Представник третьої особи Дніпровської районої в м. Києві державної адміністрації - Яценюк Л.П. в судовому засіданні при розгляді справи по суті покладалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно п. 1 Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 544 від 10 квітня 2006 року укладено договір оренди з позивачем ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» на будівлю гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж за адресою: [ADDRESS], загальною площею жилих та нежилих приміщень 1946,6 кв. м. терміном на 10 років під гуртожиток для співробітників підприємства з дати реєстрації розпорядження. (а.с. 15-16) З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернулася з заявою до позивача з проханням надати кімнату в гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 19) В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі вищевказаної заяви, та за усною домовленістю між третьою особою та позивачем, сторони уклали Договір на тимчасове перебування в гуртожитку відповідача, строк дії якого на момент подачі позову до суду закінчився. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовилася від підписання Договору про тимчасове перебування в гуртожитку № 26 від 01 жовтня 2013 року та Договору про тимчасове перебування в гуртожитку № 31 від 01 квітня 2014 року. (а.с. 7-8) Пунктами 1, 3 Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 478 від 21 серпня 2013 року передбачено, що з метою утримання і належного обслуговування гуртожитку на [ADDRESS], Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва спільно з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» необхідно створити в установленому порядку комісію з питань приймання-передачі з балансу на баланс будівлі гуртожитку на [ADDRESS], у Дніпровському районі м. Києва в термін до 27 серпня 2013 року. Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» провести до 05 вересня 2013 року інвентаризацію зареєстрованих осіб та осіб, що проживають без реєстрації в гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва. (а.с. 29) Пунктом 1 Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 762 від 24 грудня 2013 року пункти 1, 2 Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 478 від 21 серпня 2013 року викладено в наступній редакції: « 1. Комунальному підприємству «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» спільно з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» створити в установленому порядку комісію з питань приймання-передачі з балансу на баланс будівлі гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва в термін до 31 грудня 2013 року. 2. Закріпити в установленому порядку будівлю гуртожитку на [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» з дати оформлення акту приймання - передачі зазначеної будівлі». (а.с. 30) Листом третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103-103/10/ОП/Г-757-1433 від 25 липня 2014 року відповідача [PERSON] було повідомлено про зміст вищевказаних розпоряджень. (а.с. 31) Разом з тим, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач отримувала повідомлення від позивача про звільнення кімнати та виселення гуртожитку № 058 від 08 серпня 2014 року, а також про звільнення займаного відповідачем приміщенням № 177/2014 до 01 серпня 2014 року, у зв'язку з заборгованістю по оплаті коштів за тимчасове користування наданим жилим приміщенням. Обставина наявності заборгованості відповідача, яка виникла за нею по оплаті коштів за тимчасове користування наданим жилим приміщенням, не заперечується відповідачем, та станом на 31 серпня 2014 року становить 1 376,22 грн. (а.с. 14) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є працівником, студентом, учнем, а також не має ордеру від адміністрації підприємства, та не зареєстрована в спірній кімнаті гуртожитку, а тому не має законних підстав на тимчасове проживання в даному житловому приміщенні. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21 жовтня 2014 року будівля гуртожитку по [ADDRESS] у Дніпровському районі м. Києва знаходиться на стадії приймання-передачі від позивача ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». Свідок з боку позивача - [PERSON] пояснила, що вона є комендантом гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та їй відомо, що відповідач [PERSON] проживає в даному житловому приміщенні з 2012 року. З квітня 2014 року безпідставно припинила оплачувати комунальні послуги та плату за тимчасове користування наданим жилим приміщенням, договори на тимчасове проживання в гуртожитку підписувати відмовилася, повідомлення від позивача про звільнення кімнати та виселення з гуртожитку № 058 від 08 серпня 2014 року, а також про звільнення займаного відповідачем приміщенням № 177/2014 до 01 серпня 2014 року отримувати не бажала. В добровільному порядку виселятися із займаного приміщення гуртожитку, а саме кімнати № [NUMBER], відмовилася. Покази даного свідка з боку позивача, суд приймає до уваги, оскільки вони в повному обсязі узгоджуються з матеріалами справи. Згідно ст. 98 Житлового кодексу Української РСР тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Статтею 168 Житлового кодексу Української РСР укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Згідно ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. За змістом норм ст.ст. 168, 169 Житлового кодексу Української РСР тимчасові жильці за договором найму жилого приміщення самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання та у разі припинення договору найму житлового приміщення тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони в судовому порядку підлягають виселенню, яке провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Самоправно зайнятим вважається приміщення, в якому мешкає особа без відповідного рішення про надання їй цього приміщення та відповідно до ордера на житлове приміщення. За таких обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] самоправно займає жиле приміщення без відповідного рішення про надання їй цього приміщення та відповідного ордера на жиле приміщення, не сплачує при цьому плату за тимчасове користування наданим жилим приміщенням, внаслідок чого перед позивачем має заборгованість, яка станом на 31 серпня 2014 року становить 1376,22 грн., а тому підлягає виселенню з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 98, 109, 116, 168, 169 ЖК Української РСР,

Outcome: approved