Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, на даний час вирішується питання щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. За час окремого проживання відповідач припинив надавати позивачу матеріальну допомогу на виховання спільної доньки, у звязку з чим позивач вимушена звернутися з заявою про стягнення аліментів. Відповідач працює, іншим особам аліменти не сплачує. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 15.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 159, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Подопригора» (а.с. 7). У сторін у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене вище, відсутність заперечень відповідача проти заявлених вимог, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у частці від його доходу щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем позову, тобто з 24.04.2017 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 640 грн. (1600 грн. х 0,4 /100). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved