Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 16 серпня 2013 року між сторонами було укладено шлюб. На даний час у позивача з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство у сторін відсутнє. Позивач вказує що відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 16 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 111. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без її участі (а.с. 9) Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 111. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Толстих». (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим через відсутність добровільної згоди одного з подружжя на це, а тому враховуючи, що примушення позивача до збереження шлюбних відносин суперечитиме її правам та інтересам шлюб між сторонами у цій справі необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, оскільки вимога до відповідача задоволена у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved