Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Украгроінвест Холдинг» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення переплати орендної плати в розмірі 2755,91 грн., посилаючись на те, що 01.01.2006 року між ТОВ «Украгроінвест Холдинг» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідачкою було передано позивачу в оренду земельну ділянку кадастровий № 1825286300:04:000:0097, загальною площею 3,23 га.. 25.12.2006 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду. Позивач зазначає, що відповідно до п.9 Договору оренди, ТОВ «Украгроінвест Холдинг» зобов'язалось сплачувати орендну плату за користування орендованою земельною ділянкою грошовій формі в розмірі 627,59 грн.. Відповідно до змін, внесених до п.9 договору оренди додатковою угодою від 25 12.2009 року, сторонами встановлено орендну плату в розмірі 1486 грн.62 коп. ( до видачі 1263 гр,63 грн.), що складала 3 відсотки від нормативно грошової оцінки переданої в оренду земельної ділянки.Інших додаткових угод до договору оренди Сторони не укладали. Проте, на вимогу відповідача позивачем щороку здійснювалась оплата оренди земельної ділянки вище, ніж передбачено договором, і тому відповідач отримав від позивача в якості орендної плати грошову суму, що перевищує розмір орендної плати, встановлений договором, на 2755,91 грн.. Позивач помилково вважав своїм обов'язком здійснювати орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки, що передана в оренду, оскільки договором оренди сторонами визначено розмір орендної плати в грошовій сумі, яка може змінюватись лише шляхом укладання письмово договору.У зв'язку з відсутністю змін до договору оренди після 25.12.2009 року, яким встановлено розмір орендної плати в сумі 1486,62 грн., підстав для отримання орендної плати більше, ніж встановлені договором - відсутні. Позивач просить стягнути на його користь вказану вище переплату. У суді представник позивача підтримав позовні вимоги з вищенаведених підстав. В судове засідання відповідачка [PERSON], яка за місцем реєстрації була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, заяву про розгляд справи у її відсутність чи про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не подала. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 25.19.2009 року між ТОВ «Украгроінвест Холдинг» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, відповідно до якого відповідачем було передано позивачу в оренду земельну ділянку загальною площею 3,23 га.. Відповідно до п.п.8, 9 договору оренди, сторонами встановлено строк дії договору оренди землі 10 років, а орендну плату в розмірі 1486,62 грн.. Відповідно до п.1 ч.1ст.1215 ЦПК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України, позивач не надав суду доказів того, що переплата орендної плати [PERSON] була проведена внаслідок не добровільності і недобросовісності з боку орендодавця. В позовній заяві ТзОВ «Украгроінвест Холдинг» зазначає, що «позивач помилково вважав своїм обов'язком здійснювати орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки, що передана в оренду». Суд прийшов до переконання, що позивач добровільно здійснив виплату орендної плати в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки, що не заборонено законом. Зокрема, згідно з Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 р. № 92/2002 із змінами та доповненнями від 13 вересня 2002 р. та 19 серпня 2008 р. передбачено, що мінімальний розмір плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення не може бути меншим за 3,0 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. І хоч визначена законодавством України мінімальна орендна плата за користування земельною часткою (паєм) у розмірі 3 відсотків є лише рекомендованим розміром, а остаточний розмір орендної плати залежить від домовленості орендодавця та орендаря, виплачена позивачем орендна плата в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки, що передана в оренду свідчить про правильність намірів позивача. Суд вважає, що рахункова помилка з боку позивача, а також недобросовісність з боку відповідача відсутні, а тому посилання позивача на вимоги ст.1212 ЦК України безпідставні. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed