Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач, яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила скасувати всі арешти та заборони, накладені на автомобіль Нісан Тіана реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску та автомобіль Део Ланос реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 травня 2013 року та від 11 березня 2014 року відповідно, виключити з опису та звільнити з під-арешту зазначені транспортні засоби. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2009 року за малолітнім [PERSON] визнано право особистої приватної власності на автомобіль NISSAN TEANA (V=3498), реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, ідентифікатор: шасі [NUMBER], тип легковий седан-В, свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER] та автомобіль DAEWOO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску,ідентифікатор: шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Постановою ВДВС ХРУЮ в Харківській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2013 року ВП № 37812965 було накладено арешт на легковий автомобіль NISSAN TEANA реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, ідентифікатор: шасі [NUMBER] та заборонено здійснювати відчуження цього майна; постановою ВДВС ХРУЮ в Харківській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.03.2014 року ВП № 42001032 було накладено арешт на легковий автомобіль DAEWOO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску.,ідентифікатор: шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та заборонено здійснювати відчуження цього майна. Таким чином, право власності малолітнього [PERSON] виникло ще 16 грудня 2009 року, а постанови про накладення арешту були винесена тільки 20.05.2013 року та 11.03.2014 року відповідно, тобто пізніше ніж виникло право власності [PERSON] Позивач у судове не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом начальника відділу Пікули В.Ю. про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування державної адміністрації Червонозаводського району м. Харкова Ананченко Л.Б., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2009 року, за малолітнім [PERSON], [INFO], визнане право особистої приватної власності в тому числі на автомобіль NISSAN TEANA (V=3498), реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, ідентифікатор: шасі [NUMBER], тип легковий седан-В, свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER] та автомобіль DAEWOO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску,ідентифікатор: шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Рішення набрало законної сили. Відповідно до п. 6 ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту реєстрації народження, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які виконують дане рішення. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа №2-1244/11, виданого 27 березня 2013 року на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 360763,91 гривень (ВП № 37812965), постановою державного виконавця ВДВС ХРУЮ в Харківській області Щегульною Г.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 травня 2013 року було накладено арешт на легковий автомобіль NISSAN TEANA (V=3498), реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, ідентифікатор: шасі [NUMBER] та заборонено здійснювати відчуження цього майна. У зв'язку з примусовим виконанням виконавчого напису №338, виданого 15 лютого 2013 року приватним нотаріусом Харківського МНО про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] грошових коштів у розмірі 796000 гривень, (ВП № 42001032), постановою державного виконавця ВДВС ХРУЮ в Харківській області Мазуріної О.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2013 року було накладено арешт в тому числі на легковий автомобіль NISSAN TEANA , реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору та автомобіль DAEWOO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У ході судового розгляду справи встановлено, що свідоцтва про реєстрацію спірних автомобілів на теперішній час з відповідача [PERSON] на [PERSON] не перереєстровані, оскільки на зазначені автомобілі накладений арешт державним виконавцем ВДВС ХРУЮ в Харківській області згідно вищевказаних постанов. На підставі статті 34 Закону України «Про дорожній рух» з відповідними змінами та доповненнями, перереєстрація, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Правил дорожньої реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, реконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок». Відповідно до пункту 1 вищевказаних Правил встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів; розділом «Державна реєстрація транспортних засобів», визначено документи, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. При цьому, відповідно до частини 2 пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є зокрема, - договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. 17 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Управління державтоінспекції ГУМВС України в Харківській області із заявою про реєстрацію права власності за [PERSON] на вищевказані автомобілі. Листом заступника начальника Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області №9764 від 30 вересня 2014 року, у реєстрації права власності на зазначені автомобілі за [PERSON] відмовлено, оскільки існують чинні арешти, накладені відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції. Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач здійснила всі необхідні дії, спрямовані на перереєстрацію за [PERSON] спірних автомобілів. Накладення арешту, в межах виконавчих проваджень № 37812965 та № 42001032, на майно, яке належить [PERSON] на підставі рішення суду, обмежує здійснення останнім права володіння, користування та розпорядження належними йому транспортними засобами. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а на підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із представлених ним доказів, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно набув право власності на автомобіль згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2009 року, саме з цього часу він фактично володіє зазначеним майном. При таких обставинах суд вважає доведеною ту обставину, що автомобілі Нісан Тіана реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску та Део Ланос реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, на які постановами державного виконавця від 11 березня 2013 року та 20 травня 2013 року накладено арешт - є власністю позивача та не належать відповідачу [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved