Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-капітал», в особі свого представника - Ковальчук А.М., яка діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 110,00 грн, судові витрати у розмірі 2270,00 грн покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04.07.2020 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №2696062, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 9000,00 (дев`ять тисяч) грн, з зобов`язанням останнього повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором, який відповідно п 7.1. договору, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту. Відповідно до графіку розрахунків платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 03.08.2020 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму, проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого станом на 18.08.2021 року в нього перед виникла заборгованість в розмірі - 16110,00 грн, яка складається з: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5400,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 1710,00 грн - заборгованість за комісією. 29.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ, відповідно умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 2696062 від 04.07.2020 року. Відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу по кредитному договору № 2696062, повідомлення про відступлення права вимоги від 29.12.2020 року та досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.08.2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.12.2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача - адвоката Керімова А.З., у яких він просив у задоволенні позовних вимог відмовити в зв`язку із недотриманням позивачем вимог Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» та ЦК України, оскільки відповідач стверджує, що жодного письмового документу між ним та позивачем укладено не було та договору про відступлення прав вимоги він не отримував. Надана позивачем копія нібито укладеного кредитного договору « 2696062 від 04.07.2020 року між сторонами в розділі реквізити сторін не містить підписів сторін, тому даний документ, як доказ не відповідає вимогам ст.ст. 79, 80 ЦПК України. Окрім того, позивачем не надано доказів перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача. Представник позивача - Пісарєва В.О., 13.12.2021 року подала заяву про підтримання позовних вимог, у якій просила справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Представника відповідача - адвокат Керімов А.З., який діє на підставі ордеру, у судове засідання не з`явився. Неявка представника відповідача є повторною, оскільки 18.10.2021 року та 09.11. 2021 року ним подавалися клопотання про відкладення судового засідання. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.07.2020 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №2696062. відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 9000,00 (дев`ять тисяч) грн. Пункт 7.1. кредитного договору визначає, що останній набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суду надано довідку про ідентифікацію, якою ТОВ «МІЛОАН» було здійснено підтвердження особи з якою укладається договір з акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с. 19). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно абз.1 ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, п.2.2.2 кредитного договору передбачено, що нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Згідно п. 1.3,1.4 кредитного договору кредит надається строком на 30 днів з 04.07.2020 року. Термін(дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 03.08.2020 року. У п. 2.4.1. позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти користування кредитом не пізніше терміну, визначеного п. 1.4. кредитного договору. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020 року згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора. Відповідно акту приймання-передачі до договору про відступлення прав вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №2696062 від 04.07.2020 року. Відповідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Відповідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, із матеріалів справи вбачається, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2696062 від 04.07.2020 року. 29.12.2020 року відповідача було письмово повідомлено про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020 року. Встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, на підтвердження чого суду надано копію платіжного доручення № 22766204 від 04.07.2020 року, згідно якому ТОВ «Міолан» перерахувало [PERSON] 9000,00 грн на виконання договору № 2696062 (а.с. 22). Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушив, внаслідок чого станом на 18.08.2021 року в нього виникла заборгованість в розмірі - 16 110,00 грн, яка складається з: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5400,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 1710,00 грн - заборгованість за комісією. На обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав графік розрахунків за кредитним договором № 2696062 та лист-коригування з сумою заборгованості, доказів на обґрунтування заперечень щодо правильності яких суду відповідачем не надано. У відповідності до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16110,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved