overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2007 року уклав з відповідачем кредитний договір № 005-18031-261007, відповідно до якого надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. зі сплатою 29,9 % річних. Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 23.11.2013 року має заборгованість в розмірі 1 448 грн. 05 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. Сторони про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, жодних заяв чи клопотань суду не надали. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.10.2007 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № 005-18031-261007, відповідно до якого надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. зі сплатою 29,9 % річних. /а.с.5-8/ Пунктом 5.2 зазначеного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. /а.с.5/ Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 23.11.2013 року має заборгованість в розмірі 1 448 грн. 05 коп., з яких 372 грн. 16 коп. - заборгованість по кредиту, 486 грн. 00 коп. - заборгованість по відсоткам, 589 грн. 89 коп. - комісії. /а.с.13-14/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 551 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2013 року він позичив відповідачу гроші в сумі 5 400 гривень, що підтверджується письмовим договором - борговою розпискою. Відповідач зобов'язався повернути гроші до 30.12.2013 року. Незважаючи на пред'явлені вимоги про повернення боргу, до цього часу гроші позивачу не повернуті. Просить стягнути на свою користь з відповідача борг в сумі 5 400 грн., а також судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.11.2013 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого відповідач зобов'язувався в строк до 26.11.2013 р. передати позивачу гроші в сумі 5400 гривень, які відповідач заборгував позивачеві при придбанні у позивача автомобіля, розрахувавшись за придбаний автомобіль не в повному обсязі. Даний факт підтверджується розпискою. (а.с.5). На даний час відповідач борг позивачеві не повернув. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, в даному випадку грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На користь позивача з відповідача необхідно стягнути 5400 гривень боргу за договором позики. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2007 року він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 1500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 36,00 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 30.11.2013 року має заборгованість у сумі 28 482 грн. 92 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати, в тому числі 420 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 26.12.2007 року позивач уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 1500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 36,00 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. /а.с.12-20/ Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 30.11.2013 року має заборгованість у сумі 28 482 грн. 92 коп., з яких 6 952 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 14 830 грн. 80 коп. - заборгованість по процентам, 4 867 грн. 10 коп. - заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. та 1 332 грн. 52 коп. - штрафи. /а.с.4-11/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 704 грн. 83 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26 серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сімя фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявилася, направивши заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач також не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 26 серпня 1995 року, який зареєстровано у Стецьківському сільвиконкомі Сумського району Сумської області, за актовим записом № 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. В звязку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сімї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26 січня 1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сімя фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. В судове засідання відповідач також не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 26 січня 1991 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10). Від спільних відносин неповнолітніх дітей не мають. В звязку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сімї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.01.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними зявилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час місце розгляду справи повідомлена належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 27.01.2006 року, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 89, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. Від шлюбу сторони мають сина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини на а.с. 6. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сімя розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.03.1982 р. він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові. Спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 27.03.1982 року, який зареєстровано виконкомом Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, про що зроблено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові. Спільного господарства не ведуть. Сім'ю відновити неможливо. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2007 року він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 5 030 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 36 % річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість у сумі 11 359 грн. 97 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач не зявився за повісткою, про причини неявки суду не повідомляв. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на, що згодний представник позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.03.2007 року позивач уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 5 030 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 36 % річних на суму залишку. /а.с.7, 9-14/ Також обумовлений порядок повернення заборгованості щомісячними платежами. При укладенні договору відповідач погодився на користування послугами позивача відповідно до «Условий предоставления банковских услуг». Зокрема зазначеними Умовами передбачені наслідки порушення зобовязань, а саме пеня та штрафи. /а.с.9-14/ Відповідач користувався наданими коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки. 30.08.2012 року він останній раз сплатив заборгованість. В результаті цього станом на 30.06.2015 року заборгованість становить 11 359 грн. 97 коп., з яких 4 321 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом, 4 595 грн. 66 коп. заборгованість по процентам, 1\~425 грн. 93 коп.- заборгованість за пенею та комісією, 1 017 грн. 14 коп. штрафи. /а.с.4-6/ Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобовязання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, щомісячні платежі у встановлений договором строк не вносить, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 579 грн. 56 коп. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення він не заперечує. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.03.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-32). Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості по кредиту повинно здійснюватися відповідачем щомісячними платежами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею) та порукою, що передбачено ст. 546 ЦК України. Станом на 31.10.2016 року заборгованість відповідача за договором складає 12 579 грн. 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1999, 54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9\~504, 80 грн.; штраф (фіксована частина) 500, 00 грн.; штраф (процентна складова) 575, 22 грн. ( а.с. 5) На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~378, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2001 р. уклала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають двох дочок: Вікторію, [INFO], та Єсєнію, [INFO] На даний час діти знаходяться на повному утриманні позивача, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача щомісячно на утримання дочок [PERSON], [INFO], та Єсенії, [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом та до повноліття дітей. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, в якій просив стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.04.2001 року (а.с. 8). Від сумісного проживання у сторін є дві дочки: Вікторія, [INFO], та Єсєнія, 28.08.2008р.н., які знаходиться на вихованні у позивача (а.с. 9,10). Відповідно до ст. 180 СК України, - відповідач зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України,- розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, є працездатною особою, [INFO], також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань чи інших перешкод до працевлаштування та отримання заробітку з метою утримання дітей, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання дочок: Вікторії, [INFO], та Єсєнії, [INFO], до досягнення кожною з них повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial