Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач, Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року [PERSON] 27.11.2007 року отримав кредит у розмірі 91992,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.11.2014 року. Відповідно до п.34.4 договору застави рухомого майна № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року та в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль, що належить [PERSON] на праві власності: автомобіль GEELY, модель: MR 7151A, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: L6T7524S67N050231, реєстраційний номер: АХ8053ВС. У порушення норм закону та умов кредитного договору № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року про належне, повне і своєчасне виконання зобовязань, [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі. В результаті чого станом на 14.05.2015 року має заборгованість - 259364,32 грн., яка складається з наступного: - 54729,36 грн. - заборгованість за кредитом;- 30235,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 19230,75 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 155168,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшла заява про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти на відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року, відповідно до якого [PERSON], 27.11.2007 року отримав кредит у розмірі 91992,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.11.2014 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року станом на 14.05.2015 року складає 259364,32 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати відсотки, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Відповідно до п.34.4 договору застави рухомого майна № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року та в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль, що належить [PERSON] на праві власності: автомобіль GEELY, модель: MR 7151A, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: L6T7524S67N050231, реєстраційний номер: АХ8053ВС. Відповідно до п.п.23,24 договору застави рухомого майна № DN81AR03110163 від 27.11.2007 року банк має право звернути стягнення на предмет застави у разі порушення будь-якого із зобов'язань за кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору [PERSON] виконав своєчасно та в повному обсязі, надавши позичальнику вищевказані грошові кошти. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», Заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про звернення стягнення на предмет застави обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved