Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач у листопаді 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Судовим наказом від 02 лютого 2009 року з відповідачки стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 4708 грн. 10 коп. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідачки станом на 13.10.2014 року, без врахування суми боргу стягнутої судовим наказом, виникла заборгованість у розмірі 23987,22 грн. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 23987,22 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнала, пояснила, що заборгованість перед позивачем існує, однак сплатити кошти вона не має змоги, оскільки ніде не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 14.02.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника (а.с.11). У зв'язку із неналежним виконанням умов договору ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] на користь заявника заборгованості за кредитним договором. 02.02.2009 року судом видано судовий наказ, яким з стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 4708 грн. 10 коп. (а.с.5). Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, які банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці у користування кредитні кошти, однак [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, у визначений в договорі строк кошти не повернула, чим порушила умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочила виконання взятих на себе зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 13 жовтня 2014 року становить 27076 грн. 88 коп., з яких 3000 грн.. - заборгованість за кредитом; 16 071 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8005 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с.6-10). Однак враховуючи те, що судовим наказом від 02 лютого 2009 року стягнуто з відповідачки заборгованість у розмірі 4708 грн. 10 коп., станом на 13.10.2014 року, сума боргу у [PERSON] за кредитним договором №б/н від 14.02.2008 року становить 22 368 грн. 78 коп. При цьому, відповідно умов договору з відповідачки також підлягає стягненню штраф, а саме 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 1118 грн. 44 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved