Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позов мотивований тим, що в жовтні 2007 року позивач втратив власний паспорт громадянина України, про що звернувся 31.10.2007 року до СГІРФО Замостянського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області з відповідною заявою про втрату паспорта. Результатом розгляду даної заяви стала видача 29.11.2007 року нового паспорта громадянина України на його ім`я. В липні позивачу стало відомо про нібито укладання ним кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк». Про даний факт йому стало відомо з судового наказу, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці від 01.07.2008 року в справі №2-н-188-08 про стягнення з нього заборгованості по кредиту в розмірі 3550 гривень 55 коп. Крім того, жодних кредитних договорів з відповідачем у період жовтня 2007 року і по кінець 2009 року він не укладав, жодних документів не підписував та не звертався до відповідача за видачею кредитів. Факт укладення кредитного договору на його ім`я є результатом вчинення шахрайських дій, що прямо пов`язані з втратою ним паспорта в жовтні 2007 року. Даний судовий наказ вдалось скасувати, про що свідчить ухвала Замостянського райони суду м. Вінниці від 30.07.2008 року у справі № 2-С-9. Відповідач після скасування даного судов наказу не звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредит заборгованості в загальному позовному провадженні. В жовтні 2014 року від імені відповідача по справі - ПАТ КБ «ПриватБанк» йому надходили зразки позовних заяв до Вінницького районного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1307785 від 25.09.2009 p., № 2451236 від 27.08.2008 р. з погрозами, що в разі несплати ним заборгованості він матиме справу з виконавчою службою, прокуратурою, органами MBС України. Жодних позовів до суду так і не було подано відповідачем. В травні 2018 року з його карткового рахунку, що відкритий у відповідача почали списувати кошти нібито для погашення простроченої заборгованості. А саме було списано кошти в су 1498,51 гри, що підтверджується відповідною випискою з карткового рахунку за період 29.05.2018 - 07.06.2018 рр. Крім того, у період з червня по листопад 2018 року від імені відповідача йому почали надходити письмові вимоги про погашення простроченої заборгованості на підставі кредитного договору № SAMDN500TC001114105 від 27.08.2008 року. Таким чином, за період з 2008 р. по 2018 р. йшлася мова про укладення між ним [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» трьох кредитних договорів № 1307785 від 25.09.2009 p., № 2451236 від 27.08.2008 р та № SAMDN500TC001114105 ві. 27.08.2008 року, жоден з яких він не підписував та не звертався до відповідача за видачею йому будь-яких кредитів. Більше того, він навіть не обізнаний щодо предмету даних договорів та всіх інших істотних умов, адже з договорами він не ознайомлений. Все, що йому відомо, то це те, що дані кредитні договори є споживчими. При цьому, відповідач жодним чином не надає йому інформацію щодо укладених із ним кредитних договорів, обмежившись лише фактом його існування. Враховуючи вищевикладене, позивач був змушений звернутись до відповідача з листом про надання інформації та повідомлення про не укладення ним жодних кредитних договорів. Відповідач своїм листом від 17.05.2018 року повідомив, що дійсно на його ім`я укладений кредитний-договір, який не виконується, а скасування судового наказу про стягнення заборгованості не тягне за собою припинення кредитного договору. Також даним листом Відповідач порекомендував позивачу звернутись до поліції. Враховуючи все вищевикладене, та зважаючи на те, що по сьогоднішній день продовжується стягнення з його банківського рахунку коштів на погашення кредиту, надходять від відповідача письмові вимоги з погрозами, здійснюються телефонні дзвінки, тобто справляється психологічний тиск, внаслідок чого він втратив нормальний ритм життя, поніс матеріальні втрати у вигляді списання власних коштів та перебуває в стані постійного емоційного та нервового напруження, він змушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав, а також їх відновлення. Вважає, що кредитні договори № 1307785 від 25.09.2009 р., № 2451236 від 27.08.2008 р та №SAMDN50ОТС001114105 від 27.08.2008 року мають бути визнані недійсними. За період з серпня 2008 р. по грудень 2018р. в рахунок погашення заборгованості за кредитом з банківського рахунку позивача було списано 10183,40 грн., тому у такому випадку у разі визнання вищезазначених кредитних договорів недійсними відповідач зобов`язаний повернути всі грошові кошти, стягненні з [PERSON] на виконання даних договорів. Крім того, [PERSON] є багатодітним батьком та має на утриманні п`ятьох дітей, яких необхідно забезпечувати матеріально. 27.12.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Крім того, разом з позовною заявою до суду було подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 27.12.2018 року в задоволенні клопотання було відмовлено. Ухвалою суду від 27.03.2019 року справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження. 21.05.2019 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав з підстав викладених в ньому та просив його задоволити. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Рой В.Л. позов не визнав. Суду пояснив, що даний, позов є безпідставний та необґрунтований. Номери договорів на які вказує позивач в банку немає та з ним не укладалися. З ТзОВ «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі» їх банк не співпрацює і йому про дану організацію нічого невідомо, тому просив у позові відмовити. Суд дослідив докази наявні в матеріалах справи, а саме: копія паспорту [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] виданого Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 29.11.2007 року (а.с.5); довідку ГУ НП у Вінницькій області від 27.11.2018 року №Р-3102/200/01/2018 з якої вбачається, що 31.10.2007 року до Замостянського РВВС у Вінницькій області звертався [PERSON] по факту втрати паспорту (а.с.10); копія довідки від 24.10.2011 року Замостянського РВ ВМУ УМВС України в Вінницькій області згідно, видана [PERSON] про те, він звертався в СГІРФО Замостянського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області з заявою про втрату паспорту [NUMBER] виданого Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області від 18.08.2003 року, взамін якого отримав паспорт [NUMBER] виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області від 29.11.2007 року (а.с.11); копія судового наказу від 01.07.2008 р. по справі №2-н-188-08 згідно якого з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість 3550,55 грн. (а.с.12); копія ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.07.2008 року по справі №2-с-9/2008р. судовий наказ за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту - скасовано (а.с.13); копія зразка позовної заяви за вих. №3788865 від 14.10.2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №1307785 від 25.09.2009, №2451236 від 27.08.2008р. в якій в якості позивача вказано ПАТ ПриватБанк, представник позивача ТзОВ «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі», відповідач [PERSON] (а.с.15); копія попередження з ТОВ «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі» про сплату заборгованості (а.с.16); вимоги «ПриватБанку» до [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN50ОТС001114105 від 27.08.2008р. (а.с.17-21); копії виписки з карткового рахунку [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.05.2018 по 22.12.2018 (а.с.23-26) та за період 01.01.2017-08.04.2019, з яких вбачається, що у вказані періоди з карткового рахунку № [NUMBER] здійснювалися автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті [NUMBER] (а.с.52-56). Із досліджених судом доказів встановлені наступні фактичні обставини справи, та відповідні їм правовідносини. Так, дійсно найшли своє підтвердження обставини про те, що позивачем було втрачено в жовтні 2007 року паспорт на його ім`я, про що він звертався до відповідних органів та 29.11.2007 року отримав новий паспорт. Та обставина, на яку вказує позивач, щодо вчинення шахрайських дій з його втраченим паспортом в результаті чого було укладено від його імені кредитні договори в судовому засіданні доведено не було, оскільки будь-яких даних про те, що позивач звертався до правоохоронних органів, щодо розслідування даного злочину надано не було. З копій судового наказу про стягнення заборгованості та ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці про скасування судового наказу не вбачається за яким кредитним договором було здійснено стягнення та коли був укладений договір між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . З копії зразка позовної заяви, яка була направлена до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитним договорам №1307785 від 25.09.2009, №2451236 від 27.08.2008р. представником позивача виступає ТОВ «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі», яка ним і підписана. «ПриватБанк» згадується в даному позові лише як позивач, але будь-які дані про нього відсутні. Що стосується вимог «ПриватБанку» до [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором то в даній вимозі відсутні будь-які підписи, печатки крім логотипу «ПриватБанку», які б вказували на те, що дані вимоги находять від «ПриватБанку». Крім того, суд бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що вказані договори у них відсутні. З наданих позивачем виписок з карткового рахунку останнього вбачається стягнення коштів з картки з коментарем про списання коштів для погашення простроченої заборони по карті [NUMBER], що саме це за картка, позивачем не доведено та будь-яких доказів не надано. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Згідно частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частина 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Загальною ознакою чинності правочину є наявність вільного волевиявлення на укладення договору його сторони і таке волевиявлення повинно відповідати її внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). Недодержання такої вимоги закону може свідчити про недійсність правочину з підстав, передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5,6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Відповідно до вимог ст. 78, 79 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем не було доведено, що саме в ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені кредитні договори № 1307785 від 25.09.2009 р., № 2451236 від 27.08.2008 р та №SAMDN50ОТС001114105 від 27.08.2008 року на його ім`я та не надано доказів недійсності вказаних договорів та відсутні будь-які дані, що саме за цими договорами з його карткового рахунку стягнуто кошти в рахунок заборгованості, тому, суд вважає, що в задоволенні такої позовної заяви слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed