Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1208 ( одна тисяча двісті вісім ) доларів США 18 центів, що підлягають сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу, з яких: 1116 ( одна тисяча сто шістнадцять ) доларів 92 центи - заборгованість за сумою кредиту; 91 ( дев'яносто один) долар США 26 центів - заборгованість по процентам, та судові витрати по справі. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що 03 вересня 2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» (правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАП«Перший український міжнародний банк») та громадянкою України [PERSON] (Відповідач) був укладений Кредитний договір № 6817348. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 19 754,00 USD ( дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят чотири долари США 00 центів), а Відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, відкривши Відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Натомість, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що спричиняє порушення законних прав Позивача, що й стало причиною звернення з даним позовом до суду. Представник позивача ПАТ « Перший український міжнародний банк », позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та спростуваннях на заперечення проти позову. При цьому повідомив, що в листопаді 2009 року відповідачка звернулася з письмовою заявою про добровільну реалізацію транспортного засобу - автомобіля TOYOTA, модель YARIS 2008 року випуску, [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER], який був забезпеченням по виконанню зобов'язань за кредитним договором. В 2011 році автомобіль було продано на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданої відповідачем, а гроші від реалізації автомобіля в сумі 13800 ( тринадцять тисяч вісімсот) доларів США були зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором, однак їх не вистачило до повного погашення кредиту, а так як з листопада 2013 року відповідачка взагалі не вносила коштів для погашення заборгованих сум, 08 травня 2014 року їй було направлено письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Оскільки остання на їх вимогу не відреагувала, вони звернулися з даним позовом до суду. Відповідач [PERSON], проти позову заперечила і повідомила що вона, на її думку, повністю виконала кредитні зобов'язання, так як брала кредит коли долар коштував менше п'яти гривень, а виплачувала коли коштував вісім і дванадцять. Крім того, просить врахувати, що після того як в неї почали падати доходи і вона зрозуміла що не може сплачувати кредит, добровільно віддала належний їй автомобіль, який знаходився під заставою для його реалізації, надіючись, що виручених коштів вистачить для погашення боргу. Про це її також повідомили представники банку з якими вона спілкувалася в телефонному режимі, а тому вважає позов безпідставний і просить відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно п.1.1. Розділу 1. Загальні положення Статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів (протокол №65 від 23 квітня 2013 року) Банк змінив своє найменування з Закритого акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк». 03 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», в особі керуючого відділенням №2 в Тернополі філії ПУМБ у м. Львові Саврай І.А., з однієї сторони, та [PERSON], паспорт [NUMBER], виданий Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області 04.04.1998 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], з іншої сторони, укладено Кредитний договір №6817348, на підставі якого Банком наданий Позичальникові кредит у розмірі 19 754, 00 USD(дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят чотири доларів США 00 центів) для придбання транспортного засобу - Toyota, номер кузову: [NUMBER], зі сплатою 12, 99 % процентів річних, а позичальник зобов'язався використати даний кредит за цільовим призначенням, здійснювати повернення суми кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у Додатку №1 до кредитного договору, але не пізніше 03 вересня 2015 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. П. п. 3.5.7., 3.5.8. Кредитного договору передбачають, що Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а Позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу Банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань Позичальника за цим договором, а також при настанні будь-якої із подій, перелічених нижче: затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами договору на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати за цим договором, яка перевищує п'ять відсотків від суми кредиту; порушення позичальником та/або третіми особами, які є поручителями чи майновими поручителями Позичальника, будь-яких умов договорів, укладених в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором; втрата забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором або погіршення його умов в тому числі, внаслідок загибелі або пошкодження заставленного майна, припинення дії договору, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором; та/або невиконання вимоги банку про надання додаткового забезпечення зобов'язань за цим Договором у випадках, передбачених п. 4 Договору; виявлення такими, що не відповідають дійсності документів та/або інформації, що були надані Позичальником Банку з метою отримання кредиту за цим Договором; прийняття судом рішення про обмеження цивільної дієздатності Позичальника або визнання його недієздатним; порушення Позичальником будь-яких інших зобов'язань за даним Договором. Зазначену а п.3.5.7 Договору вимогу Банк про дострокове повернення кредиту разом із процентами за користування кредитом позичальник зобов'язаний виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її оримання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо за договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного нею договору з ПАТ «Перший український міжнародний банк», не сплачуючи належні суми згідно Графіка повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який є невід'ємною частиною Кердитного договору, письмова вимога від 06 травня 2014 року №61-05-349 про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом нею залишені без задоволення, чим остання порушила інтереси позивача. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договорі №6817348 від 03 вересня 2008 року станом на 23 червня 2014 року [PERSON] має перед Банком заборгованість в сумі 1 208,18 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 1 116,92 доларів США; заборгованість по процентам - 91,26 доларів США. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 12 Постанови ВССУ України від 30 березня 2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного Кредитного договору №6817348 від 03 вересня 2008 р., у наслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилась від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним у встановленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved