Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Представника позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] протягом останніх трьох років займається вихованням своїх онуків - [PERSON], 2004 року народження, та [PERSON], 2010 року народження. Батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, не проявляють ніякої зацікавленості щодо них, матеріальної допомоги не надають, участі у вихованні не приймають, не цікавляться їх духовним, фізичним та соціальним розвитком. [PERSON] займається вихованням своїх онуків, фактично виконує обов'язки їх батьків, опікується ними, матеріально забезпечує. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей, тому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх дітей, призначити [PERSON] опікуном дітей та стягнути з [PERSON] аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. на кожну дитину, а з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Ільницький С.М. не з'явилися, однак подали суду заяву, якою просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять такий задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час і місце такого повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судове засідання представник служби у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації Набокова І.Ю. не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо їх задоволення та винесення заочного рішення по справі. Представник служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], відомості про батька записані в порядку ст. 135 СК України (а. с. 6, 7, 10). Також встановлено, що малолітні діти проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка Тур'є-Полянської сільської ради Перечинського району №481 від 13 червня 2017 року (а. с. 15). Крім цього встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, а саме, понад три роки не приймає участі у вихованні дітей, при цьому діти знаходяться на повному утриманні баби та діда, санітарні умови їх проживання - задовільні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов №164/02-36 від 13 червня 2017 року, а також копією заяви [PERSON] якою остання просить віддати опіку над дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], її матері - [PERSON] (а. с. 14, 19). Крім того, факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей підтверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації від 18 серпня 2017 року № 246/01-31, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такої, що ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей підтверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації від 06 жовтня 2017 року № 633/03-31, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей - не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готують їх до самостійного життя, ніяким чином не цікавляться ними, а тому мають бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Згідно висновку Служби у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації №03/03-14 від 11 листопада 2017 року про доцільність встановлення опіки/піклування та відповідність його інтересам дитини, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею (позивачкою [PERSON].) та її чоловіком у приватному будинку, матеріально-побутові умови проживання задовільні, сім'я матеріально та фінансово забезпечена. [PERSON] ознайомлена з обов'язками та правовими наслідками призначення опіки над малолітніми дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Виходячи з наведеного служба у справах дітей вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над дітьми, які залишилися без батьківського піклування: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 243, 247 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, з огляду на те, що останні ніде офіційно не працюють, їх дохід є нерегулярним, з чим суд погоджується. Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 травня пo 30 листопада в розмірі 1777 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог, оскільки вимоги про стягнення аліментів суперечать вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, щодо їх мінімального розміру та вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 889 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а отже повністю відсторонилися від виконання батьківських обов'язків і не проявляють відносно них щонайменшої турботи, тому суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановити над ними опіку, призначити їм опікуна та стягнути аліменти на їх утримання. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved