Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі ТОВ «Порше Лізинг Україна» або товариство) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг, в обґрунтування якого вказав, що 21.05.2012 між ним та відповідачем укладено договір про фінансовий лізинг № 00004904 разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів. Підписанням додаткової угоди б/н від 31.07.2014 сторони погодили збільшення строку дії лізингу до 84 місяців та підписання нового графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, яким серед іншого лізинговий платіж визначається на рівні еквівалента 274,18 доларів США. На підставі та на виконання умов договору лізингу товариство придбало у власність об'єкт лізингу - автомобіль марки VW, модель Polo sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], який 30.05.2012 було передано відповідачу згідно акту приймання-передачі. Відповідно до Графіку перший лізинговий платіж підлягав сплаті 21.05.2012, а останній - 15.05.2019. Виставлені рахунки-фактури на оплату чергових лізингових платежів за період з грудня 2014 року по жовтень 2015 року залишені відповідачем несплаченими, в наслідок чого виникла заборгованість по їх сплаті в сумі 49626 грн 46 коп. Через неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів, які тривають більше 30 днів, товаристом 05.10.2015 була направлена вимога на адресу відповідача про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця проживання відповідача та повідомлення про відмову від договору лізингу, яка була проігнорована відповідачем. Продовжуючи використовувати об'єкт лізингу після відмови лізингодавця від договору, у відповідача виникла заборгованість з оплати платежів за фактичне використання транспортного засобу за період з листопада 2015 року по червень 2017 року у розмірі 140118 грн 31 коп. За п.13.1, п.13.7 Загальних вимог сторони домовилися, що у разі неповернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу, товариство має право вилучати його без попередньої згоди, у тому числі у примусовому порядку за виконавчим написом нотаріуса. 21.01.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис стосовно повернення відповідачем на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкта фінансового лізингу. 19.06.2017 на підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження та транспортний засіб оголошено в розшук. Також, відповідно до постанови відділу ДВС та акту приймання-передачі автомобіль описано, на нього накладено арешт та повернено товариству. За укладеним між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» договором від 21.06.2012 про надання юридично-консультативних послуг щодо повернення об'єкту лізингу, забезпечення виконання грошових зобов'язань тощо товариством були понесені витрати. Крім того, товариство понесло витрати перед ТОВ «Автосоюз» за договором відповідального зберігання об'єкта лізингу від 01.09.2014 протягом червня-липня 2017 року на загальну суму 800 грн 00 коп. Крім того, відповідно до п.12.9 Загальних умов товариством розрахована сума понесених збитків (упущена вигода) у розмірі 23368 грн 73 коп., яка становить різницю між вартістю об'єкта лізингу та лізинговими і іншими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіка та договору. Враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору лізингу, для отримання правової допомоги товариство уклало договір про надання юридичних послуг від 26.05.2015 з ТОВ «КПД Консалтинг», відповідно до умов п.2.1 якого за надання послуг замовник сплатив виконавцю 6000 грн. Таким чином, позиач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за договором лізингу за станом на 07.09.2017, яка складає 341943 грн 04 коп., з яких: 49626 грн 46 коп. - сума заборгованості по оплаті лізингових платежів; 3422 грн 19 коп. - сума 3% річних за час прострочення грошового зобов'язання по оплаті лізингових платежів; 20201 грн 07 коп. - сума інфляційних витрат за час просточення грошового зобов'язання по сплаті лізингових платежів; 140118 грн 31 коп. - сума заборгованості по платежам за фактичне використання об'єкту лізингу; 4218 грн 28 коп. - сума 3% річних за час просточення грошового зобов'язання за фактичне використання об'єкту лізингу; 17091 грн 01 коп. - сума інфляційних витрат за час прострочення грошового зобов'язання за фактичне використання об'єкту лізингу; 83896 грн 99 коп. - сума інших витрат за договором про фінансовий лізинг; 23368 грн 73 коп. - сума збитків у порядку п.12.9 договору про фінансовий лізинг; та понесені ним судові витрати - 5129 грн 15 коп. на оплату судового збору та 6000 грн на оплату правової допомоги фахівцем в галузі права ТОВ «КПД Консалтінг» з підготовки позову та комплексного представництва інтересів позивача у суді першої інстанції. Представник позивача ТОВ «Порше Лізинг України» Літвінов Є.В. у судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Київським апеляційним господарським судом, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Наполягаючи на їх задоволенні, зазначив, що ЦК України наразі не передбачено нотаріальне посвідчення договорів про фінансовий лізинг. Щодо правової позиції, на яку послався відповідач у своїх запереченнях, вважає її такою, що втратила чинність через ліквідацію Верховного Суду України. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надавши свої заперечення проти позову, які у судовому засіданні довела до суду його представник. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні висловилася проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень вказала, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Так як предметом лізингу можуть бути різноманітні об'єкти, що віднесені законодавством до основних фондів, то до правовідносин лізингу застосовуються норми, що регулюють оренду (найм) конкретного об'єкту. Згідно за ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Вимоги до обов'язкового нотаріального посвідчення договору лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи прямо описані у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, згідно за п.п. 3.1, 3.12 Глави 3 якого договори найму (оренди) транспортного засобу за участю фізичної особи підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України є нікчемним. Укладений між сторонами договір фінансового лізингу від 21.05.2012 не було посвідчено нотаріально, а тому він є нікчемним і не створює жодних правових наслідків. Тому просить позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» залишити без задоволення. При вирішенні даного спору просить прийняти до уваги правову позицію Верховного Суду України, що міститься у постанові від 16.12.2015 у справі № 6-2766 цс15. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що відповідно до договору поставки автомобіля від 03.05.2012 № 174Л позивач отримав у власність від Спільного українсько-британського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Ріво-моторс» транспортний засіб марки VW, модель Polo sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], вартістю 136278 грн, ціна в доларах США - 16950, що також підтверджується актом від 24.05.2012 прийому-передачі до договору поставки від 03.05.2012, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.05.2012 (а.с.35-37, 38-40, 42). 21.05.2012 між сторонами був укладений договір про фінансовий лізинг № 00004904, об'єктом якого є вищевказаний автомобіль, разом з додатками до нього, серед яких Загальні умови внутрішнього фінансового лізингу (далі Загальні умови) та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (далі Графік), що є невід'ємними його частинами, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача об'єкт лізингу, а відповідач зобов'язався прийняти транпортний засіб та здійснювати платежі відповідно до договору та Графіку (а.с.14, 15-23, 24-27). Згідно акту приймання-передачі від 30.05.2012 до договору лізингу № 00004904 від 21.05.2012 лізингодавець ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав об'єкт лізингу лізингоодержувачу [PERSON] (а.с.41). За умовами укладеного договору лізингу вартість транспортного засобу становить 16950 дол.США, авансовий платіж - 2542,50 дол.США, обсяг фінансування - 14407,50 дол.США, кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу - 60 місяців, щомісячний лізинговий платіж - 386,43 дол.США, адміністративний платіж - 254,26 дол.США (а.с.14). Відповідно до додаткової угоди від 31.07.2014 сторони погодили збільшення строку дії лізингу до 84 місяців, кількість лізингових платежів до 84, а також визначили щомісячний лізинговий платіж на рівні еквівалента 274,18 дол.США, підписавши 31.07.2014 у зв'язку з внесеними змінами новий Графік (а.с.28, 29-34). Згідно із Загальними умовами (п.6.3) лізингові та інши платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання розраховуються в євро/доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом, чинним на дату виставлення розрахунку. Виставлені позивачем відповідачу рахунки-фактури на оплату чергових лізингових платежів за період з грудня 2014 року по жовтень 2015 року на загальну суму 49626 грн 46 коп. залишені відповідачем без оплати, що призвело до виникнення заборгованості за вказаним видом платежів на зазначену суму (а.с.51-61). Згідно із розрахунком заборгованості сума інфляційних витрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів склала 20201 грн 07 коп., а 3% річних - 3422 грн 19 коп. (а.с.48-49). Згідно із п.п.8.3, 8.3.2, 12.6, 12.6.1, п.13.1, п.13.7 Загальних умов, якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату одного лізингового платежу, при цьому якщо прострочення триває більше 30 днів, відмовиться від повернення або затримує повернння об'єкту лізингу, лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати або відмовитися від договору, витребувати об'єкт лізингу у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Через наявні прострочення з оплати лізингових платежів понад 30 днів позивач 05.10.2015 направив на адресу відповідача вимогу від 05.10.2015про оплату суми боргу за договором у розмірі 49626 грн 46 коп. зі штрафними санкціями, повернення транспортного засобу на користь товариства впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення та повідомлення про відмову від договору лізингу (а.с.45-46). Пунктом 6.16 Загальних умов передбачено, що у випадку розірвання або відмови від договору за ініціативою ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу. Виставлені позивачем відповідачу рахунки-фактури на оплату щомісячних платежів за фактичне використання транспортного засобу за період з листопада 2015 року по червень 2017 року на загальну суму 140118 грн 31 коп. залишені відповідачем без оплати, що призвело до виникнення заборгованості за вказаним видом платежів на зазначену суму (а.с.62-81). Згідно із розрахунком заборгованості сума інфляційних витрат на суму простроченої заборгованості по сплаті платежів за фактичне використання автомобілю склала 17091 грн 01 коп., а 3% річних - 4218 грн 28 коп. (а.с.49). На підставі виконавчого напису від 24.01.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 95, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі ВДВС)19.06.2017 відкрито виконавче провадження про повернення лізингоодержувачем [PERSON] на користь лізингодавця ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкта фінансового лізингу - автомобілю (а.с.102, 103). Постановою державного виконавця ВДВС від 22.06.2017 переданий позивачем [PERSON] автомобіль оголошено у розшук. 11.07.2017 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження через фактичне виконання виконавчого документу (а.с.104-106). Відповідно до договору відповідального зберігання від 01.09.2014, укладеного між позивачем та ТОВ «Автосоюз», акту прийому-передачі від 30.06.2017 транспортний засіб передано на зберігання ТОВ «Автосоюз» (а.с.106-108). Відповідно до розрахунку позивача щодо інших витрат за договором, актів надання послуг, рахунків на оплату, платіжних доручень від 14.07.2017, від 11.08.2017 ТОВ «Прше Лізинг Україна» відшкодована ТОВ «Автосоюз» вартість послуг щодо відповідального зберігання транспортного засобу протягом червня-липня 2017 року у розмірі 800 грн (а.с.49, 94-95, 109-114). За надані юридично-консультативні послуги на підставі договору від 21.06.2012, укладеного між позивачем і ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» щодо повернення об'єкту лізинга, забезпечення виконання грошових зобов'язань, пердставництва інтересів позивача у виконавчому та судовому провадженні з метою вилучення переданого майна, ТОВ «Порше Лізин Україна» сплатила ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» 83096 грн 99 коп., що підтверджується актами наданих послуг від 25.01.2017, від 21.06.2017, платіжними дорученнями від 27.01.2017, від 03.02.2017, від 06.07.2017, рахунками фактур, розрахунком позивача щодо інших витрат за договором (а.с.49-50, 82-84, 87-88, 89-91, 92-94, 99-101). Згідно із п.8.6 Загальтних умов будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх зобов'язань за договором, підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Відповідно до п.12.9 Загальних умов у разі розірвання договору відповідно до умов п.12 договору, вимагання повернення об'єкта лізингу лізингоодержувач зобов'є язаний повернути транспортний засіб у відмінному робочому та технічному стані впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей ж строк відповідач сплачує позивачу будь-яку різницю між вартістю об'є єкта лізинга та лізинговими платежами, що залишилися несплачними відповідно до графіка. Сторони погодилися, що вказана різниця є упущеною вигодою позивача та має бути відшкодована відповідачем. Згідно розрахунку позивача, рахунку-фактури від 31.08.2017 упущена вигода товариства склала 23368 грн 73 коп. (а.с.50, 115). Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг». Так, відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До правовідносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю - продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Правовідносини, що виникають із договору лізингу, регулюються параграфом 6 глави 58 ЦК України, в якому відсутні положення щодо обов'язковості нотаріального посвідчення такого договору. Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст.628 ЦК України. Згідно за ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Вимоги до обов'язкового нотаріального посвідчення договору лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи прямо описані у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, згідно із п.п.3.1, 3.12 глави 5 розділу П якого договори найму (оренди) транспортного засобу за участю фізичної особи підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Договори лізингу транспортних засобів за участю фізичної особи посвідчуються нотаріусами з дотриманням загальних правил посвідчення договорів найму (оренди) та з урахуванням особливостей, установлених ЦК України та Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України, положення якої застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК Украины при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Вищевказана правова позиція щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу викладена у постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2766цс15, від 18.01.2017 у справі № 6-648цс16. Суд не приймає думку представника позивача з приводу незастосування постанов Верховного Суду України через його ліквілацію, оскільки вона є такою, що не грунтується на законі. Судом встановлено, що договір про фінансовий лізинг № 00004904 від 21.05.2012, укладений між сторонами справи, нотаріально посвідчено не було. Оскільки форма вчинення розглянутого договору фінансового лізингу за участю фізичної особи не була дотримана, суд приходить до висновку про нікчемність договору лізингу, а отже позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені на підставі нікчемного правочину. З огляду на ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог, а інші судові витрати у разі відмови у позові - на позивача, понесені ТОВ «Порше Лізинг Україна» судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 5129 грн 15 коп. та оплати правової допомоги фахівцем в галузі права ТОВ «КПД Консалтінг» з підготовки позову та комплексного представництва інтересів позивача у суді першої інстанції в сумі 6000 грн відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст.220, 263, 628, 799, 806 ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed