Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач у листопаді 2020 року звернулась до суду через представника - адвоката Фадєєву Н.І. з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування вказує, що 18.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. 18.05.2020 року Оболонським районним судом м. Києва видано наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2020 року. 12.06.2020 р. державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби відкрито провадження щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на вересень 2020 року заборгованість по аліментах становить 20 684.06 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Окрім того позивач вказує, що у зв`язку із наявною заборгованості зі сплати аліментів нею була розрахована неустойка за період з 30.04.2020 р. по 30.09.2020 р., що складає 31 646 грн. 61 коп. = 20 684 грн. 06 коп. х 153 дні х 1% Враховуючи вище викладене та посилаючись на ст.ст. 180, 195-196 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів в сумі 20 684 грн. 06 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 31 646 грн. 61 коп. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано в провадження судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 10.02.2021 р. представник відповідача [PERSON] - адвокат Максюта С.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. Свої заперечення проти позову мотивував тим, щовідповідач з січня по грудень 2020 року не отримував заробітку (доходу), у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою, а відтак відсутня вина [PERSON] та на нього не може бути покладена відповідальність у зв`язку із простроченням сплати аліментів. Враховуючи викладене, [PERSON] належним чином виконується судовий наказ Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2020 р. у справі №756/5215/20 та за період з квітня по грудень 2020 року, відповідачем у зв`язку із відсутністю заробітку (доходу) було сплачено аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.05.2021 р. представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що докази, подані відповідачем на обґрунтування своїх заперечень проти позову є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 02.07.2021 р. позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості по аліментам залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача проти позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. 18.05.2020 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2020 року. 12.06.2020 року постановою державного виконавця Оболонського РВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Духоборовою А.М. відкрито виконавче провадження №62309245 з виконання судового наказу №756/5215/20. (а.с.7). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З довідки - розрахунку заборгованості по аліментам з 30.04.2020 р. по 30.09.2020 р. Оболонського районного відділу ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 09.10.2020 р. №34545/13, вбачається, що станом 01.10.2020 р. у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 20 684 грн. 06 коп. (а.с.9-10). З довідки - розрахунку заборгованості по аліментам з 30.04.2020 р. по 30.09.2020 р. Оболонського районного відділу ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 22.01.2021 р. №34545/13, вбачається, що станом 01.01.2021 р. у [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.31-32). За приписами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Предметом спору є стягнення пені за період з 30.04.2020 по 30.09.2020 року. Як убачається з довідки виконавчої служби (а.с.31-32) від 22.01.2021 року за вказаний період не сплачено аліментів в сумі 5731 грн. 96 коп. Відповідно на вказану заборгованість підлягає нарахуванню і пеня. В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що його довіритель не сплачував аліменти через те, що йому не нараховувалася заробітна плата, разом з тим представником позивача на спростування майнового стану платника аліментів надано декларацію про доходи у відповідача за 2020 рік де ним задекларовано 8000 доларів США. Таким чином суд вважає, що майновий стан платника аліментів дозволяв йому своєчасно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Виходячи з вищевказаних положень, судом проведено власний розрахунок суми неустойки (пені) за період з 30.04.2020 р. по 30.09.2020 р. у розмірі одного відсотка суми несплачених [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за кожен день прострочення, яка становить 5 731 грн. 96 коп., виходячи з наступного: з 30.04.2020 р. по 30.09.2020 сума заборгованості 5 731 грн. 96 коп. х пеня (1%) х 154 день = 8 827 грн. 22 коп. сума неустойки (пені). Разом з тим, враховуючи обмеження неустойки 100 відсотками заборгованості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 5 731 грн.96 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 152 грн. 28 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial