Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач у лютому 2017 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № SAMDN40000011200567 від 27.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 51019,48 грн., з кінцевим терміном повернення до 26.01.2014 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 01.12.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 88660,45 грн., що складається з:15431,62 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 33387,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом,2517.00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом,37323,89 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просив суд, стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 88660,45 грн., за кредитним договором № SAMDN40000011200567від 27.01.2007 року та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився,надав через канцелярію суду, заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі,не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи була повідомлен належним чином згідно вимог статей 74,76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, якиц був повідомлен належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково, з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до Кредитного договору № SAMDN40000011200567 від 27.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 51019,48 грн., з кінцевим терміном повернення до 26.01.2014 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 01.12.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 88660,45 грн., що складається з:15431,62 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 33387,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом,2517.00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом,37323,89 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст.ст. 1049,1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже нею було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу. Однак, відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. А тому, вимоги позивача щодо стягнення штрафу (фіксованої частки та процентної складової), не підлягають задоволенню. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того , що нарахована позивачем пеня - це є не що інше як неустойка , так як, згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сума основного боргу становить 15431,62 грн. , а сума нарахованої відповідачу неустойки (штрафи, пеня (комісія) становить 37323,89 грн., що значно перевищує суму основного боргу. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір пені (неустойки) за прострочені дні користування кредитом до 10,000 грн. Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню в сумі 61,336.56 гривень (15431,62 грн. заборгованості за кредитом +33387,94 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом +10,000 грн. заборгованість за пенею та комісією). Крім цього, на підставіст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: partial