Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.01.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017, відповідно до п.п.1.1 якого виконавець зобов`язується надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення замовника інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення кон`юнктури ринку, консультацій у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також забезпечити розповсюдження реклами, здійснити підбір та надати рекомендації з вибору об`єкту нерухомості, забезпечити супроводження набуття замовником чи третьої особою на його розсуд об`єкту нерухомості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги у порядку та спосіб, передбаченому цим договором. Позивачем було виконано взяте на себе зобов`язання належним чином та у повному обсязі. Надано комплекс агентських послуг на ринку нерухомості з метою придбання відповідачем об`єкту нерухомості. Вказані послуги були прийняті відповідачем без будь-яких претензій щодо невиконання чи неналежного виконання умов укладеного договору. Зокрема, позивач обґрунтовує це тим, що 26.02.2019 року відповідачем було придбано об`єкт нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS] , про що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. 26.02.2019 року було посвідчено договір купівлі-продажу та зареєстровано у реєстрі під номером 554. Належне виконання зобов`язань позивачем також підтверджується актом приймання виконаних послуг, підписаного сторонами 28.01.2019 року, що є додатком №1 до договору. У відповідності до такого акту відповідач підтвердив, що надані йому послуги повністю відповідають умовам договору, а також його підписанням підтвердив те, що отримав конфіденційну інформацію стосовно об`єктів нерухомості, про які йому раніше нічого не було відомо, у тому числі це стосується і квартири [ADDRESS] . Таким чином, очевидним є те, що надана позивачем послуга по пошуку нерухомого майна все ж таки була спожита відповідачем та повністю задовольнила його потреби. Купівля представленого до огляду позивачем об`єкту нерухомості беззаперечно вказує на отримання послуги, на яку відповідач розраховував при укладенні договору. Однак, всупереч пунктам 2.3.6, 3.2 договору, якими, між іншим, передбачено обов`язок відповідача письмово повідомити позивача про укладення правочину щодо набуття об`єкту нерухомості та його обов`язок у випадку набуття прав на об`єкт нерухомості здійснити оплату наданих послуг виконавця в день нотаріального посвідчення правочину, діючи недобросовісно та грубо порушуючи умови договору, не повідомив про укладення договору про придбання об`єкту нерухомості та не оплатив надані виконавцем послуги. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 35\~770,42 грн., з яких: основна заборгованість 24\~913,60 грн., проценти річних 732,25 грн., інфляційні втрати 124,00 грн., штраф 10\~000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-5). У судовому засіданні відповідача та його представник позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позов (а.с.58-60). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 28.01.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017, відповідно до п.п.1.1 якого виконавець зобов`язується надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення замовника інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення кон`юнктури ринку, консультацій у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також забезпечити розповсюдження реклами, здійснити підбір та надати рекомендації з вибору об`єкту нерухомості, забезпечити супроводження набуття замовником чи третьої особою на його розсуд об`єкту нерухомості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги у порядку та спосіб, передбаченому цим договором (а.с.11-12, 88). Відповідно до п.п.3.1. договору сторони домовились, що у випадку набуття замовником чи будь-якою третьою особою на його розсуд прав власності на об`єкт нерухомості вказаного в акті здачіприймання виконаних послуг (додаток №1 до договору) замовник зобов`язується оплатити винагороду виконавцю у розмірі 4% від суми вартості об`єкту нерухомості за погодженням з його власником, що вказується безпосередньо у самому акті здачі-приймання виконаних послуг, однак у будь-якому випадку сума винагороди не може бути меншою за вісім мінімальних заробітних плат, що встановлена на день здійснення розрахунку. Як вбачається із акту приймання виконаних робіт від 28.01.2019 року, на якому містяться підписи позивача та відповідача по справі, [PERSON] отримав конфіденційну інформацію та послуги стосовно об`єкту нерухомості (квартири), про які йому раніше нічого не було відомо, за адресою [ADDRESS] , вартістю 23000 грн. При цьому згідно із текстом акту замовник (відповідач по справі [PERSON] ) підтверджує, що надані йому послуги повністю відповідають умовам договору та оглянутий об`єкт нерухомості відповідає його характеристикам (а.с.13, 89). У акті також вказана вартість об`єкту нерухомості 23\~000 доларів США. У послідуючому відповідач [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.02.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. у реєстрі під номером 554, що підтверджується відповідним договором (а.с.61-63) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №161445943 від 27.02.2019 року (а.с.17-18). При цьому, ціна договору купівлі-продажу визначена у п.2.1., де вказується, що продаж зазначеної квартири вчинено за 561\~600 грн., що відповідно до курсу НБУ на день підписання цього договору еквівалентно 20\~800 доларів США (а.с.62). Згідно із\~статтею 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства (стаття 526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до вимог\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (стаття 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (частини 1, 3\~статті 639 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша\~статті 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 903 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за договором про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017 від 28.01.2019 року, а відповідач в порушення пунктів 3.1.-3.3. договору, отримавши послуги позивача, не виконав вимоги про їх сплату у строк, встановлений пунктами 3.2.-3.3. договору. Крім того, пунктом 5.9. договору передбачено, що договір укладено у двох ідентичних примірниках і видано по одному кожній стороні. У передбаченому законом порядку договір не оскаржувався, не розривався, не визнаний недійсним чи неукладеним, тому він, в силу вимог пункту 4.3. діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Більше того, варто зазначити, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2019 року у даній цивільній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку експерта №6312/6313/19-21 від 21.11.2019 року за результатами проведення технічної та почеркознавчої експертизи документів підписи від імені [PERSON] у документах: договір про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017 від 28.01.2019 року (а.с.88); акт приймання виконаних послуг (додаток №1 до договору №4-П-19-017 від 28.01.2019 року) (а.с.89) виконані рукописним способом кульковими ручками з барвником синього кольору без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Рукописні записи у графах «Підпис Замовника», як читаються: « [PERSON] », « [PERSON] » та «П, рядкові штрихи з вертикальним елементом і хвилястим елементом, ДХ» (відповідно), у документах: договір про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017 від 28.01.2019 року (а.с.88) і у акті приймання виконаних послуг (додаток №1 до договору №4-П-19-017 від 28.01.2019 року) (а.с.89), які умовно читаються: « [PERSON] », « [PERSON] » та «П, рядкові і вертикальним елементом і хвилястим елементом, ДХ» (відповідно) виконані самим [PERSON] . Крім цього, підписи, у графах «Підпис Замовника» у документах: договір про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017 від 28.01.2019 року 28.01.2019 (а.с.88) і у акті приймання виконаних послуг (додаток №1 до договору №4-П-19-017 від 28.01.2019 року) (а.с.89) виконані самим [PERSON] (а.с.132-137). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що ціна договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] становила саме 20\~800 доларів США. Він був присутній під час підписання договору у нотаріуса [PERSON] , також були присутні продавці, батько ( [PERSON] ) та [PERSON] (позивач по справі). За таких обставин, суд погоджується з позицією сторони позивача, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню оплата послуг, відповідно до підпункту 3.1. договору, тобто в розмірі 4% від суми вартості об`єкту нерухомості. Однак суд не бере до уваги ціну об`єкту нерухомості, визначену в акті приймання виконаних послуг від 28.01.2019 року - 23\~000 доларів США (а.с.13), адже у подальшому був укладений договір купівлі-продажу цього ж об`єкту нерухомості, у п.2.1. якого вказується, що продаж зазначеної квартири вчинено за 561\~600 грн., що відповідно до курсу НБУ на день підписання цього договору еквівалентно 20\~800 доларів США (а.с.62). Суд погоджується із позивачем щодо того, що вартість придбаної квартири визначена у доларах США, а тому здійснюючи розрахунок оплати послуг позивача у розмірі 4% слід виходити із офіційного курсу НБУ гривні до долара США, що відповідно до інформації, наданої позивачем, з офіційного сайту НБУ становить 100 доларів США 2708,1767 грн. (а.с.24). Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певним обмеженням в її використанні як платіжного засобу, проте не виключає здійснення платежів в іноземній валюті (п.47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц). Таким чином, виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України. З огляду на наведене, винагорода позивача становить 832,00 дол. США (21 800,00 дол. США * 0,04 = 832,00 дол. США), яка підлягає стягненню з відповідача на його користь. При цьому, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача винагороду у гривневому еквіваленті, а тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за можливе стягнути вказану суму у національній валюті України гривні, що становить 22\~530, 56 грн. (832, 00 дол. США * 27,08 = 22\~530, 56 грн.). Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він передав позивачу 1000 доларів США для оплати її послуг 04.02.2019 року та, відповідно, заборгованості перед [PERSON] не має, адже відповідно до п. 3.1 договору намірів про купівлю-продаж квартири, укладеного 04.02.2019 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] при посереднику [PERSON] про намір купити квартиру за адресою: [ADDRESS] , продавцю (тобто [PERSON] ) передано завдаток у сумі 28000 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, який тимчасово передається посереднику. Відтак, вказана сума грошей була призначена для продавців у рахунок належних з відповідача за договором купівлі-продажу квартири платежів, тобто як завдаток на підтвердження відповідного зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що вказана сума завдатку не була передана продавцям. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до п.п.5.2. договору за прострочення грошового зобов`язання за цим договором замовник сплачує на користь виконавця відповідно до положень статті 625 ЦК України проценти у розмірі 37% річних за весь час прострочення. При обрахунку 3% річних за основу береться розмір простроченої суми, визначеної у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц. Таким чином, проценти у розмірі 37% річних за час прострочення зобов`язання (з 27.02.2019 року по 28.03.2019 року, що складає 29 днів) складають 24, 46 доларів США (832,00 дол. США * 0,37 = 307, 84 доларів США / 365 днів * 29 днів = 24, 46 доларів США), що в гривневому еквіваленті становить 662, 38 грн. (24,46 дол. США * 27,08 = 662,38 грн.). Окрім того, відповідно до п.5.3. договору у випадку прострочення оплати наданих послуг замовник сплачує на користь виконавця штраф у розмірі 300 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, визначеного п.4.1. даного Договору. Оскільки, як уже зазначалося вище, виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, а умови договору, передбачали сплату штрафу в установленому розмірі від суми простроченого платежу, і сторони ці умови не оспорювали, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті\~суд має право стягнути й штраф в іноземній валюті. Таким чином, за прострочення оплати наданих послуг сума 300% штрафу складає 2\~496,00 дол. США (832,00 дол. США * 3 = 2\~496,00 дол. США), про що зазначає позивач у позовній заяві. Проте, з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь штраф у розмірі 10\~000 грн. без будь-якого обґрунтування. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому, виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 200 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 5416,00 грн. (200 дол. США * 27,08 = 5416,00 грн.), враховуючи, що штраф в розмірі 300% від суми невиконаного грошового зобов`язання значного перевищує розмір збитків, а також досягнення відповідачем пенсійного віку. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином,\~індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.\~Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі\~№6-284цс17. Оскільки, предметом грошового зобов`язання за вказаним договором є грошові кошти, визначені у доларах США, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат внаслідок несвоєчасного повернення позики відсутні\~(постанова Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі №638/10417/15-ц). Отже, в цій частині в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг по пошуку нерухомого майна для придбання №4-П-19-017 від 28.01.2019 року в загальному розмірі 1056,46 дол. США., що у гривневому еквіваленті становить 28 608,94 грн. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 614,49 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial