Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.09.2012 у загальному розмірі 81472 грн 73 коп. станом на 05.08.2020. Також просить стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 25.09.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] в порядку ст. 207, ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 642 ЦК України був укладений кредитний договір у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом написання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на офіційному вебсайті Банку з використанням інтернет-ресурсу - www.privatbank.ua. Відповідно до цього кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та кредитну картку «Універсальна»/GOLD. Відповідач користувався коштами Банку за допомогою кредитних карток типу «Універсальна», які в продовж часу з 25.09.2012 до 17.04.2019 видавались йому для користування кредитним лімітом при здійсненні платежів у споживчих цілях. Умови кредитування за допомогою платіжних карток щодо своєчасного використаних кредитних коштів відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 05.08.2020 становить 81472 грн 73 коп. та складається з наступного: 16808 грн 39 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 12790 грн 06 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 51874 грн 28 коп. - нарахована пеня. Посилаючись на обов`язковість договору для виконання сторонами, просить суд стягнути визначену ним суму заборгованості за кредитом. Факт укладення договору кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та умови кредитування позивач підтверджує підписаною позичальником та представником банку Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Факт видачі позичальнику кредитних карток впродовж часу кредитування та користування ними позичальником позивач підтверджує довідкою з номерами карток та строками їх дії, а також випискою про грошові операції за допомогою кредитних карток станом на 06.08.2020. Наявність заборгованості, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо повернення використаних коштів у строки та порядку, встановленими договором приєднання позивач підтверджує розрахунками, які додає до позовної заяви. Ухвалою від 24.09.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Ухвалою суду від 08.10.2020 з метою належного виклику відповідача в судове засідання, суд ухвалив проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки направлена на адресу проживання відповідача ухвала суду та документи повернулись без вручення з відміткою працівника пошти «Повертається - Адресат відсутній за вказаною адресою». В судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою поштовою кореспонденцією за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади. Відзив на позов відповідач не надав, заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гребенюк О.С. у своїй заяві просив розгляд справи проводити у відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України та вирішив її на підставі наявних матеріалів справи відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини справи. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». 25.09.2012 відповідач [PERSON] подав позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.22). Цією заявою відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послу. Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанка www.privatbank.ua. він зобов`язався виконувати вимоги та регулярно ознайомлюватися із їх змінами та змінами Тарифів на сайті Приватбанку. Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», пільговий по кредитній картці «Універсальна GOLD» період діє до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості): UAH - 2,5%, з 01.04.2013 - 2,3%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,7%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,5%; Обов`язковий щомісячний платіж: 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості); Щорічна комісія за обслуговування - 500 грн; З 01.06.2012 щомісячна комісія за обслуговування (з 01.04.2013 членський внесок за участь в GoldКлубі) - 20 грн/місяць; Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, пеня = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань: 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. З 01.09.2014 змінено процентну ставку по кредитним картам «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» (зміну здійснено тільки для витрат здійснених після 01.09.2014). З 01.04.2015 змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД»: розмір процентної ставки, пені тощо (а.с.23). Вище вказані тарифи є невід`ємною частиною Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному вебсайті «Приват Банку» та разом з Анкетою-заявою позичальника про приєднання до них складають договір про надання банківських послуг. Згідно довідки Банку [PERSON] були видані наступні картки: 25.09.2012 - картка № [NUMBER] з терміном дії до 03/16; 02.03.2016 - картка № [NUMBER] з терміном дії до 10/18; 17.04.2019 - картка № [NUMBER] з терміном дії 11/22 (а.с.14). Відповідно до п.п.1.2.5., 1.2.6. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку. Згідно п.п.1.3.1.3., 1.3.1.6. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати з картрахунків суми коштів у розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначеному Тарифами Банку у разі настання термінів платежу. Клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, у разі настання термінів платежів, а також списання коштів з картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. банк здійснює списання коштів у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором, і покупку/продаж іноземної валюти на Міжбанківському Валютному Ринку України. Списання коштів з будь-якого рахунку клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером. Відповідно до п.1.3.2.3. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власними рішеннями банку та без попереднього повідомлення клієнта. Згідно з п.п.2.1.5.4., 2.1.5.5. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку клієнт зобов`язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреною особам. при незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати банк про це протягом тридцяти п`яти днів з моменту списання. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплатити винагороди банку (п.2.1.5.6. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до розрахунків заборгованості за договором №б/н від 25.09.2012 та виписки по рахункам відповідача за номерами відповідних кредитних карток, [PERSON] користувався платіжними картками, періодично погашав кредит, як шляхом договірного списання коштів на погашення процентів за рахунок невикористаного кредитного ліміту з карткових рахунків, так і шляхом внесення готівкових коштів на кредитний рахунок (а.с.7-20). Згідно довідки Банку на картковий рахунок за основним зобов`язанням № [NUMBER] [PERSON] 29.10.2012 встановлено кредитний ліміт 2000,00 грн., який в подальшому змінювався та 07.07.2017 склав 42000,00 грн. 15.12.2018 кредитування було припинено - кредитний ліміт: 0,00 грн. (а.с.21). Випискою про грошові операції з використанням відповідних кредитних карток в період з 25.09.2012 по 12.07.2020 та розрахунками боргу підтверджується той факт, що відповідач [PERSON] користувався платіжними картками «ПриватБанку» в споживчих цілях протягом часу їх дії та частково погашав кредитну заборгованість самостійно, а частково Банком здійснювалось списання коштів на погашення нарахованих процентів, пені та комісії за рахунок кредитного ліміту. Як зазначалось вище, з грудня 2018 року кредитний ліміт було анульовано, списання коштів на погашення вищевказаних складових боргу припинилось, що окрім виписки з кредитного рахунку підтверджується розрахунком боргу(а.с. 9-12, 15-20). Відповідно до розрахунку заборгованості після листопада 2018 року припинилось не лише кредитування відповідача, а й нарахування відсотків на кредитні кошти та з грудня 2018 року на суму боргу (поточну та прострочену) почала нараховуватись пеня за кожен день прострочення, яка в накопичувальному підсумку станом на 30.09.2019 склала 51874,28 грн. Борг за поточним тілом кредиту на цю дату склав 17183,72, а за простроченим тілом - 31463,76 грн, що в сумі становить 48647,48 грн (а.с.12). З виписки по картковим рахункам видно, що у так зване тіло кредиту увійшли не лише використані позичальником кредитні кошти у споживчих цілях, а й кошти Банку списані з карткового рахунку відповідача за рахунок кредитного ліміту на погашення нарахованих поточних відсотків, пені та щомісячної комісії. З жовтня 2019 року Банк припинив нарахування пені, визнав всю суму боргу по тілу кредиту пристроченою та почав нараховувати проценти на прострочену суму кредиту (48647,48 грн) у подвійному розмірі - 84,00 % річних, як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання з посиланням на ст. 625 ЦК України та умови договору. В сумі таке нарахування станом на 05.08.2020 склало 12790,06 грн. За цей час відповідач частково, на суму 32039,09 грн погасив кредитну заборгованість (а.с.13). В підсумку всіх розрахунків позивача на час звернення до суду з позовом залишок боргу відповідача за тілом кредиту склав 16808,39 грн (48647,48 грн - 32039,09 грн), пеня за кожен день прострочки - 51874,28 грн, борг по відсоткам за ст. 625 ЦК України - 12790,06 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами, неустойка та санкції за прострочення грошового зобов`язання поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Подані позивачем матеріали дають підстави вважати доведеним факт укладення між банком та відповідачем кредитного договору, на виконання якого позичальником були отримані кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач використовував кредитні кошти на власні споживчі потреба, а також на погашення нарахованих процентів, пені та комісії, що в свою чергу здійснювалось шляхом списання відповідних сум за рахунок кредитного ліміту. Внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання відповідачем станом на 05.08.2020 борг за тілом кредиту становить 16808,39 грн. У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, який визначається строком дії кредитних карток та можливістю користуватись кредитним лімітом. Водночас, з огляду на умови договору та неналежне виконання своїх обов`язків позичальником банк в односторонньому порядку, до закінчення строку дії останньої кредитної картки № [NUMBER] ( грудень 2022 р.) з грудня 2018 року припинив видачу кредитного ліміту на картку, чим змінив строк кредитування та почав нараховувати пеню за кожен день прострочки від суми боргу за кредитом, а після цього з 01.10.2019 нараховував проценти на прострочений борг в розмірі подвійної ставки (84,00 % річних), визначеної для поточної заборгованості - 3,5 % в місяці (42,00% річних). З огляду на те, що відповідач користувався та вносив кошти на погашення кредитної заборгованості, погоджувався зі списанням відповідних сум за рахунок кредитного ліміту на погашення нарахованих процентів, пені та комісії, суд погоджується з визначеною позивачем сумою боргу за тілом кредиту, яка станом на 05.08.2020 склала 16808,39 грн та підлягає стягненню з відповідача. Що стосується стягнення з відповідача окрім вищевказаної кредитної заборгованості пені за кожен день прострочки, нарахованої за період з 01.12.2018 по 30.09.2019 в загальній сумі - 51874,28 грн та щодо нарахованого боргу по відсоткам в сумі 12790,06 грн. як заборгованість за відсотками нарахованими згідно ст. 625 ЦК України в період в період з 01.10. 2019 по 05.08.2020, за подвійною процентною ставкою річних (84,00 %), то такі вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості за заявою позичальника від 25.09.2012, виписки з карткового рахунку по використанню коштів та їх частковому поверненню, посилався на Умови та Правил надання банківських послуг, Тарифи банку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст. ст. 546, 549 ЦК України пеня є видом неустойки, якою забезпечується виконання зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 625 ЦК України боржник несе відповідальність за невиконання грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). У заяві відповідача [PERSON] від 25.098.2012 не визначено ні ставки пені на забезпечення (стимулювання) виконання зобов`язання в порядку та строки, визначені договором, ні ставки відповідної санкції (відповідальності) за невиконання грошового зобов`язання. Пред`являючи вимоги про погашення простроченого кредиту, яким відповідач користувався до 30.11.2018, позивач крім залишку неповернутого тіла кредиту - 16808,39 грн, просив стягнути 51874,28 грн пені та 12790,06 грн процентів з посиланням на ст. 625 ЦК України, нарахованих у подвійному розмірі поточної ставки. Отже, нарахована позивачем до стягнення пеня в сумі значно перевищує суму боргу за основним зобов`язанням, а нарахована як відповідальність за ст. 625 ЦК України проценти від ставки 84,00 % річних у десятки разів перевищують ставку, що визначена цією нормою закону (3% річних) та ставить відповідача як споживача послуг банку в край невигідне становище, порівняно з кредитором. При цьому, позивач не надає належного розрахунку пені, де окрім простроченої суми кредиту та кількості днів прострочки була б вказана процентна ставка за кожен день прострочки. Позивач також не викладає і не доводить перед судом обставин, за яких відбулось прострочення грошового зобов`язання боржником, при тому, що строк його кредитної картки на момент нарахування відповідних прострочених процентів не сплив, а погашення кредитних коштів за умовами договору має здійснюватися щомісячними платежами. Також в матеріалах справи відсутні докази повідомлення Банком відповідача про закриття кредитної лінії та пред`явлення вимоги про дострокове повернення всього боргу за кредитом. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) дійшла висновку, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що у даній справі неможливо застосувати до правовідносин по нарахуванню та стягненню пені і процентів у подвійному розмірі правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25.09.2012) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (09.09.2020). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у заяві умов щодо застосування пені та розміру відповідальності за ст. 625 ЦК України, Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми неповернутого кредиту в розмірі у розмірі 16808,39 грн, що є простроченим тілом кредиту. Вимоги про стягнення з відповідача пені та нарахованих процентів в сумі 3749,24 грн з посиланням на ст. 625 ЦК України, позивачем не доведені, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 81472,73 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 16808,39 грн, що становить 20,63% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 433,64 грн судових витрат у виді судового збору (2102,00 х 20,63%). На підставі викладеного,

Outcome: partial