Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, а саме просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 24 832,23 грн. Позов обґрунтовує тим, що судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення сином повноліття. Однак через несплату аліментів станом на 12.09.2019 заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 24 832,23 грн. За розрахунками позивача загальна сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених відповідачем на її користь аліментів за кожен день прострочення за період з 10.09.2018 по 31.08.2019 становить 70 008,15 грн, у зв`язку з чим [PERSON] вважає необхідним стягнути на її користь вказану заборгованість з пені в межах суми основного боргу по сплаті аліментів у розмірі 24 832,23 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, також просив стягнути з відповідача на користь свого довірителя понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (№ 2-н/191/63/18) від 01.10.2018 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення сином повноліття (а.с.16). Вказаний судовий наказ № 2-н/191/63/18 від 01.10.2018 перебуває на виконанні у Синельниківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до розрахунків Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 15898 від 12.09.2019 станом на 01.09.2019 заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 24 832,23 грн (а.с.17). За приписами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Виходячи з вищевказаних положень, судом проведено власний розрахунок суми неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених [PERSON] перед [PERSON] аліментів за кожен день прострочення за період з 10.09.2018 по 31.08.2019, який становить 70 008,15 грн. Враховуючи межу 100 відсотків заборгованості по аліментам, що встановлена ст. 196 СК України, суд вважає правильним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 24 832,23 грн. На підставі ст. 137 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved