Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суми у розмірі 6674 грн. 52 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 12.12.2014 р. по вул.Чаадаєва-Жмеринська в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON]. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наслідками даної ДТП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/0555717. В зв'язку з чим позивач через свого партнера «Партнер-Консалт» сплатив страхове відшкодування в розмірі 6674,52 грн. Посилаючись на те, що відповідачем, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про ДТП у встановлений 3-дений строк та не надав доказів поважності причин пропуску строку, подає регрес ний позов у розмірі фактично понесених витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надано заяву з проханням розгляду справи в відсутності представника, що суд вважає за можливе. Відповідач в судовому засіданні двічі заявляв клопотання про оголошення перерви для підготовки заперечень щодо заявлених позовних вимог, однак в подальшому в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розгляд справи в його відсутності. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши докази у сукупності, приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2014 р. по вул.Чаадаєва-Жмеринська в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наслідками даної ДТП, яке виразилося у порушенні вимог ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/0555717. Оскільки цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована позивачем, то ТДВ СК «Альфа-Гарант»» водію автомобіля «Фольксваген» (д.н.з. [NUMBER]) [PERSON] як потерпілому, позивачем через ТОВ «Партнер-Консалт» була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 6674 грн. 52 коп. Факт виплати даної суми підтверджено позивачем наданими платіжними дорученнями. Відповідно до ст.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою; для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна; контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Проте, відповідач про настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди взагалі не повідомив страхову компанію. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження своїх доводів щодо заперечень відносно заявлених позовних вимог сторона відповідача суду доказів не надала. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що поважні причини неповідомлення відповідачем страховика відсутні. Відповідно до ст.38.1 п.п.г' Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно підпункту ґ пункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Отже, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги підтверджену позивачем суму виплати потерпілому, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач не повідомив страховика на підставі існуючого чинного договору про настання страхового випадку у встановлений законом строк, тому у ТДВ СК «Альфа-Гарант» у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, в розмірі, що був виплачений позивачем потерпілому в розмірі 6674 грн. 52 коп. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов СК «Альфа-Гарант» підлягає задоволенню, оскільки вимоги є обґрунтованими, засновані на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню сума сплаченого позивачем при подачі позову судового збору в розмірі 1 600,0 грн. На підставі ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved