Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач ТОВ Кредит Колекшн Груп» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 23.03.2011 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу № 6. На підставі п. 2.1 вказаного Договору Факторингу, клієнт ПАТ «Сведбанк» (Первісний Кредитор, далі Банк) відступає факторові ТОВ «Кредит Колекшн Груп» (Новий кредитор, далі - Позивач) свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах укладеними між ПАТ «Сведбанк» і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. За даним Договором ТОВ «Кредит Колекшн Груп» одержує право (замість ПАТ «Сведбанк») вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договорами. Згідно Договору Факторингу та Виписки із Реєстру Боржників від 23 березня 2011 року Банк передав Позивачу право вимоги до гр. [PERSON] (надалі - Боржник/відповідач), яке виникло у Банка. 14.09.2007 року Банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 0710/0907/50-130 відповідно до умов якого Банк надав останній кредит у сумі 15000 гривень. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості Відповідача перед позивачем становить 59374,35 грн. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 59374,35 грн. та судові витрати. Представник позивача ТОВ Кредит Колекшн Груп» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.03.2011 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу № 6. На підставі п. 2.1 вказаного Договору Факторингу, клієнт ПАТ «Сведбанк» (Первісний Кредитор, далі Банк) відступає факторові ТОВ «Кредит Колекшн Груп» (Новий кредитор, далі - Позивач) свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах укладеними між ПАТ «Сведбанк» і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. За даним Договором ТОВ «Кредит Колекшн Груп» одержує право (замість ПАТ «Сведбанк») вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договорами. Згідно Договору Факторингу та Виписки із Реєстру Боржників від 23 березня 2011 року Банк передав Позивачу право вимоги до гр. [PERSON] (надалі - Боржник/відповідач), яке виникло у Банка. 14.09.2007 року Банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 0710/0907/50-130 відповідно до умов якого Банк надав останній кредит у сумі 15000 гривень. Згідно з п. 1.5. кредитного договору № 0710/0907/50-130 від 14.09.2007 року за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти у розмірі 4,00% на місяць. Відповідно до п. 2.1.1. кредитного договору № 0710/0907/50-130 від 14.09.2007 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 793 гривень 14 числа кожного місяця. На підставі п. 1.3. кредитного договору № 0710/0907/50-130 від 14.09.2007 року строк користування кредитом з 14.09.2007 року по 14.09.2010 рік. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості Відповідача перед позивачем становить 59374,35 грн. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 59374,35 грн. та судові витрати. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору № 0710/0907/50-130 від 14.09.2007 року у випадку невиконання Позичальником умов кредитного договору, Банк вимагатиме виконання своїх зобов'язань по поверненню Кредиту, сплаті процентів за користування, у судовому порядку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. . При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги ТОВ Кредит Колекшн Груп» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved