Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про застосування наслідків недійсності правочину. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 29.05.2013 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклав з [PERSON] договір про фінансовий лізинг №00007547 та додатки до договору, а саме додаткову угоду до договору, графік покриття витрат та виплати лізингових платежів та загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу. За умовами договору позивач зобов`язався передати у користування відповідача об`єкт лізингу, вартість якого еквівалентна 16\~610,00 доларів США, а саме транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , а відповідач зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід`ємну частину договору. Зазначив, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулись до суду. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2017 року по справі №405/5658/16-ц позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків залишено без задоволдення, оскільки даний договір за зустрічним позовом визнано недійсним. 07.09.2016 року в межах виконавчого провадження автомобіль типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] був переданий представнику ТОВ «Порше Лізинг Україна», тобто майно за договором про фінансовий лізинг № 00007547 від 29.05.2013 року було повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна». Однак, згідно звіту № 2560 про оцінку транспортного засобу від 03.10.2016 року ринкова вартість вказаного транспортного засобу станом на дату оцінки становить 241 559 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ 40259,83 грн.), що еквівалентно 9\~313, 34 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 03.10.2016 року. Отже вартість повернутого позивачу об`єкту лізингу в порівнянні з визначеною його вартістю на момент укладення договору зменшилася на 7\~296, 33 доларів США. За таких обставин,\~з метою повернення сторін у первісний стан до укладення договору, який рішенням суду визнано недійсним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» різницю вартості автомобіля, яка становить 191\~896,75 грн. (еквівалент 7 296,66 доларів США станом на 04.07.2018 року). Також просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір в сумі 2878,45 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12\~000 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.10.2018 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово направлялись по місцю проживання відповідача зареєстрованому у встановленому законом порядку. Станом на 15.08.2019 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.05.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» як лізингодавцем, та [PERSON] як лізингоодержувачем, було укладено договір про фінансовий лізинг №00007547, відповідно до умов якого лізингодавець зобов`язався передати у розпорядження лізингоодержувача об`єкт лізингу - транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , а лізингоодержувач зобов`язався прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід`ємну частину договору. При цьому, вартість об`єкту лізингу, яка погоджена сторонами, згідно з умовами договору про фінансовий лізинг №00007547 від 29.05.2013 року становить еквівалент 16 610,00 доларів США, авансовий платіж становив еквівалент 4\~152,50 доларів США, обсяг фінансування, - еквівалент 12\~457,50 доларів США, кількість лізингових платежів 60, строк лізингу - 60 місяців (а.с. 25). Відповідно до ч. 1\~ст. 806 ЦК України\~за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Передача лізингоодержувачу [PERSON] за договором про фінансовий лізинг №00007547 від 29 травня 2013 року об`єкту лізингу підтверджується актом прийому\~передачі від 10 червня 2013 року (а.с. 45). Також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2017 року по справі № 405/5658/16-ц за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг та за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним та стягнення сплачених коштів за договором, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір про фінансовий лізинг №00007547 від 29 травня 2013 року, укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] (а.с. 10-22), стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені за договором про фінансовий лізинг №00007547 від 29.05.2013 року в розмірі 242 714,49 грн. 16.02.2018 року рішення суду набрало законної сили. Згідно виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Семеновою Г.В. [PERSON] зобов`язано повернути ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкт фінансового лізингу автомобіль типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] (а.с. 52). Позивачем стверджується, що виконавчий напис був виконаний та 07.09.2016 року автомобіль був повернутий ТОВ «Порше Лізинг Україна». Відповідно до звіту № 256 про оцінку транспортного засобу від 03.10.2016 року, складеного ФОП Кобилянським С.М. (сертифікат виданий ФДМУ № 16920/14 від 16.09.2014 року) ринкова вартість автомобіля Volkswagen типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, д.р.н. [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на час оцінки (03.10.2016 року) складає 241 559 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ 40259, 83 грн.(а.с. 53-58), що еквівалентно 9313,34 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 03.10.2016 року Поряд з цим, відповідно до умов договору про фінансовий лізинг № 00007547 від 29.05.2013 року вартість транспортного засобу автомобіля типу VW Polo Sedan 1.6 Вenzin, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] на момент укладання договору становила 16\~610,00 доларів США. Таким чином, з урахуванням викладеного, судом встановлено, що за час користування відповідачем автомобілем за період з 10.06.2013 року по 07.09.2016 року його (автомобіля) ринкова вартість зменшилася на 7\~296,66 доларів США, виходячи із розрахунку 16 610,00 доларів США (ринкова вартість об`єкта лізингу на час укладання договору про фінансовий лізинг) 9 313,34 доларів США (вартість автомобіля на час проведення оцінки) = 7\~296,66 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату складання позивачем позову 191\~896, 32 грн. (7296,66 доларів США х 26,2992). Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Крім того, відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~за змістом\~статті 216 ЦК\~та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до\~статті 11 ЦК. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» коштів в розмірі 191\~896, 32 грн. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі\~статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000, 00 грн., яка визначена договором про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року (а.с. 47-51), проте обгрунтований розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи до суду не подано. Відповідно до ч. 2\~ст. 134 ЦПК України\~у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивачем не подано обґрунтованого розрахунку суми судових витрат (детальний опис робіт, наданих послуг), які позивач поніс, крім того, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000, 00 грн. відшкодуванню задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збор в розмірі 2 878 грн. 45 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~\~

Outcome: approved