Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на слідуючи обставини. 14 жовтня 2013 року на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований 05.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 23. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення з відповідачем у липні 2013 року шлюбних відносин, тобто проживання і ведення спільного господарства та бюджету, їхня неповнолітня донька [PERSON] залишилась проживати з позивачем. Із зазначеного періоду часу, донька [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Томаківською селищною радою від 13.06.2014 р. за №1002 та характеристикою з місця проживання. До досягнення повноліття доньки - [PERSON], відповідач у добровільному порядку сплачувати аліменти на її утримання відмовляється. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини відповідач не надає. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька, матері і(або) у твердій грошовій формі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховується матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього дітей, непрацездатних батьків, дружини, чоловіка, дочки, сина. На даний час відповідач працює касиром у супермаркеті «Амстор» м.Запоріжжя, непрацездатних членів сім'ї на своєму утриманні немає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав в повному обсязі. Відповідач проти позову позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] не заперечувала, але просила суду, стягувати аліменти на користь батьків [PERSON], а не на його користь, оскільки дитина постійно проживає з його батька. Допитана в якості свідка, [PERSON], яка підтвердила суду, що сторін у справі знає, оскільки вона разом з [PERSON] працювала у Томаківському РЕМ. Також підтвердила суду той факт, що неповнолітня донька, [PERSON] проживає з [PERSON]. Інколи його батьки забирають дитину до себе. [PERSON] повністю матеріально забезпечує дитину. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, свідка, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серії [NUMBER], виданого 16.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками [PERSON]. Після фактичного припинення з відповідачем у липні 2013 року шлюбних відносин, тобто проживання і ведення спільного господарства та бюджету, їхня неповнолітня донька [PERSON] залишилась проживати з батьком, [PERSON] Із зазначеного періоду часу, донька [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Томаківською селищною радою від 13.06.2014 р. за №1002 та характеристикою з місця проживання. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка записана у вищевказаному свідоцтві матір'ю дитини, а тому зобов'язана утримувати її до її повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, доказів неможливості утримувати дитину суду не надала, тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку. Свідчення свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки він знаходиться родинних відносинах з відповідачкою, тобто він є її рідним батьком. До того ж, покази відповідачки про те, що дитина знаходиться на повному утриманні батьків [PERSON] не приймає до уваги, оскільки вони нічим не підтверджені. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на неї законом обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved