Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

ПП «Автоимидж» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON], ПП «Унгвар Таун», [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «редакційно-видавнича фірма «Тиждень-Прес» про захист ділової репутації юридичної особи про захист ділової репутації юридичної особи. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.10.2014 року на інтернет сайті за адресою: ( http://7dniv.info/life/48099-uzhgorods-ka-vlada-namutila-na-gps.html розміщено публікацію газети «Унгвар» засновником якої є приватне підприємство «Унгвар Таун» під назвою: «Ужгородська влада «намутила» на GPS», яка містить інформацію, що не відповідає дійсності та негативно позначилося на діловій репутації приватного підприємства «Автоимидж». У даній статті газети «Унгвар», головним редактором якої є [PERSON] зазначається, що ПП «Автоимидж» було залучене до конкурсу з порушенням всіх існуючих норм. Вказана інформація не відповідає дійсності. Так, відповідно до положень Постанови КМУ від 18.02.1997 року № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради 15.01.2013 року за № 5 затверджено Положення про конкурсний комітет з визначення суб'єкта господарювання для виконання функцій організації та управління рухом на регулярних міських автобусних маршрутах загального користування з використання «GPS-системи», умови проведення конкурсу та порядок визначення переможця. Пунктом 7 Порядку передбачено, що рішення конкурсного комітету з визначення переможця конкурсу для виконання функцій організації та управління рухом автобусів на регулярних міських автобусних маршрутах загального користування з використання «GPS-системи» вводиться в дію рішенням виконкому Ужгородської міської ради. Так, рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 10.09.2014 року №362 відповідно до ст.ст.30, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення конкурсного комітету від 28.08.2014 було скасовано та визнано надавачем послуг приватне підприємство « Автоимидж» з пропозицією № 3. Вказує, що дане рішення виконкому є чинним, відсутні будь - які спори щодо визнання його незаконним. Зазначає, що в своїй публікації автор статті також зазначає, що приватним підприємством «Автоимидж»: «прицільно цікавляться правоохоронці». Вказане не відповідає дійсності, оскільки підприємство «Автоимидж» не порушувало закон, жодних перевірок не призначалося і не проводилося, навіть будь - яких запитів з правоохоронних органів не надходило. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, її поширення ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Вказана публікація має вкрай негативний характер, впливає на формування хибної думки у широкого загалу читачів та громадян, порочить честь, гідність та ділову репутацію підприємства. Представником позивача було подано заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, посилаючись на те, що наведена недостовірна інформація, що шкодить діловій репутації позивача була так само поширена 03.10.2014 року у виданні «РІО» на сайті http://rionews.com.ua/mixed/ratusha/now/n14275101143. Збільшивши позовні вимоги просила суд визнати недостовірною та такою, що шкодить діловій репутації позивача ПП «Автоимидж» інформацію, поширену відповідачами у публікаціях під заголовком «Ужгородська влада «намутила» на GPS, розміщених за посиланням у мережі інтернет http://rionews.com.ua/mixed/ratusha/now/n14275101143 та http://7dniv.info/ua/news/uzhgorodska-vlada-namutila-na-gps. У судове засідання представник позивача не зявився, однак останнім через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.10.2014 року на інтернет ресурсі за адресою: http://7dniv.info/life/48099-uzhgorods-ka-vlada-namutila-na-gps.html було розміщено публікацію газети «Унгвар» засновником якої є приватне підприємство «Унгвар Таун» під назвою: «Ужгородська влада «намутила» на GPS». У даній статті газети «Унгвар», головним редактором якої є [PERSON] зазначається, що ПП «Автоимидж» було залучене до конкурсу з порушенням всіх існуючих норм. Крім того, вказана інформація також була поширена 03 жовтня 2014 року у виданні «РІО» засновником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «редакційно-видавнича фірма «Тиждень-Прес», на сайті http://rionews.com.ua/mixed/ratusha/now/n14275101143 з посиланням на автора газети «Унгвар» з назвою «Ужгородська влада «намутила» на GPS». [PERSON], значиться власником доменного імені 7dniv.info. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28). Також, згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Частиною 1 статті 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право на вільне вираження своїх поглядів. Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. За правилами статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики. Відповідно до вимог частин третьої і четвертої статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно з розясненнями, наданими у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування їх у пресі, передання по радіо, телебаченню, використання інших засобів масової інформації; поширення в мережі «Інтернет» чи з використанням інших телекомунікаційних засобів зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до змісту ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Судом встановлено, що поширена інформація відповідачами стосується саме позивача, і мало місце доведення такої інформації до відома багатьох осіб. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1 передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Відповідачем не було представлено жодного доказу в підтвердження достовірності поширеної щодо позивача інформації, на підставі чого суд вважає, що зазначена вище інформація про позивача, що викладена у спірній статті, не відповідає дійсності. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Аналіз змісту оскаржуваної статті говорить про те, що висловлювання направлені на приниження честі, гідності, ділової репутації позивача Частиною 4, 7 ст.277ЦК України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до абзацу другого п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України№1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні, за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. За таких підстав суд вважає за необхідне визнати недостовірною та такою, що шкодить діловій репутації ПП «Автоимидж» інформацію поширену у публікаціях під заголовком «Ужгородська влада «намутила» на GPS», розміщених за посиланнями у мережі інтернет http://7dniv.info/life/48099-uzhgorods-ka-vlada-namutila-na-gps.html та http://rionews.com.ua/mixed/ratusha/now/n14275101143 та зобовязати відповідачів прибрати із сайтів негативну інформацію про позивача, і не пізніше, ніж через 10 днів після вступу рішення суду в законну силу спростувати відомості шляхом розміщення на головній сторінці сайту повідомлення про ухвалене у справі судове рішення наступного змісту: Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області визнано недостовірною та такою що порушує особисті немайнові права ПП «Автоимидж» інформацію поширену у публікаціях під заголовком «Ужгородська влада «намутила» на GPS», розміщених за посиланнями у мережі інтернет http://7dniv.info/life/48099-uzhgorods-ka-vlada-namutila-na-gps.html та http://rionews.com.ua/mixed/ratusha/now/n14275101143.

Outcome: approved