Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Агентство по збору боргів» звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 13167,79 грн., судовий збір 229,40 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON] уклали кредитний договір на умовах, викладених в Заяві № 87155747 від 03.01.2011р. та Умовах надання та обслуговування кредитів Банку, відповідно до якого ПАТ «Банк Руский Стандарт» надав відповідачу кредит, який зарахував на його рахунок і перерахував кошти на рахунок торгівельної організації, яка була зазначена відповідачем в заяві. Відповідно до умов договору, відповідач був зобов'язаний забезпечити погашення наданого кредиту шляхом здійснення помісячних платежів у сумі й у строки передбачені графіком платежів. Відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитним договором, Банк направив відповідачу Заключну вимогу про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі. Оскільки відповідач не сплатив суму кредиту зазначену в Заключній вимозі, йому була нарахована неустойка в сумі 7051,93 грн. Посилаючись на те, що відповідно до договору відступлення права вимоги № 55 від 20.06.2012 року, укладеного між Банком та ТОВ «Агентство по збору боргів» до позивача перейшли усі права за укладеним між Банком та відповідачем поговором. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також надав до суду розрахунок неустойки, з урахуванням строку позовної давності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви № 87155747 від 03.01.2011 року та Умовами надання та обслуговування кредитів Банку, які разом складають договір, укладеного між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON], банк видав позичальнику кредит в сумі 4991,66 грн. строком на 305 днів, з 04.01.2011р. по 05.11.2011р. на придбання товарів (а.с.4-10). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний забезпечити повернення (погашення) наданого кредиту шляхом здійснення щомісячних періодичних платежів у суми й строки, передбачені графіком платежів. Згідно з п.4.2.2. та п. 4.2.3. Умов по кредитах для здійснення планового погашення заборгованості відповідач зобов'язався забезпечити наявність коштів на своєму рахунку, відкритому у Банку, у суми й строки, зазначені графіком платежів, а Банк - у дату оплати чергового платежу, направити ці кошти на погашення заборгованості у черговості згідно з п.4.6. Умов по кредитах. Згідно з п. 3.4 договору, за ведення рахунку та здійснення передбачених цими Умовами операцій за рахунком, клієнт зобов'язаний сплачувати банку комісію за РО в розмірі зазначеному в заяві - 9 9,84 грн. Як вбачається з заяви, плата за пропуск платежів: одного - становить 20 грн, двох - 50 грн, трьох - 200 грн, чотирьох і більше - 350 грн. Відповідно до п.4.5.1. у випадках, викладених в п.4.5.2. Банк має право вимагати від Клієнта дострокового погашення заборгованості в повному обсязі (що визначається у відповідності до п.4.5.3. Умов), і направити Клієнту з цією метою Заключну вимогу, а Клієнт зобов'язаний виконати таку вимогу та погасити заборгованість в розмірі зазначеній в такій вимозі, в строк не пізніше ЗО (тридцяти) календарних днів з дати отримання заключної вимоги. її неотримання не звільняє Клієнта від обов'язку погашати Заключну вимогу та сплачувати Банку нараховану плату за пропуск чергового платежу, а також суму неустойки, яка нараховується відповідно до п.5.9. Умов. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 87155747, відповідач порушив умови зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 19.06.2012 року виникла заборгованість перед ПАТ «Банк Руский Стандарт» на суму 6115 грн.86 коп., що включає: суму кредиту 4991,66 грн., комісію за РО 499,20 грн., плата за пропуск платежів 620 грн., комісія за закриття рахунку 5 грн. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику з розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Пунктом 5.9. Умов передбачено право Банку нараховувати неустойку (пеню) к випадку порушення Клієнтом строків оплати Заключної вимоги у розмірі 0,2 % від повної суми заборгованості (зазначеної в заключній вимозі) за кожен календарний день прострочення. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв»язку з порушенням відповідачем строків сплати кредиту, Банком нарахована пеня за період з 31.01.2012 р. по 31.01.2013 р. в сумі 4473, 15 грн. Відповідно до ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно договору про відступлення права вимоги № 55 від 20.06.2012 року укладеного між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ТОВ «Агентство по збору боргів» до Позивача перейшли усі права за укладеним між Банком та Відповідачем Договором (а.с.22-24) За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредиторові, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Пунктом 7 договору, передбачено право банку відступати повністю або частково права вимоги за договором третій особі. У зв'язку з цим, позивач ТОВ «Агентство по збору боргів» має право як новий кредитор звертатися до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги - підлягають задоволенню частково, в сумі основної заборгованості та з урахуванням строку позовної давності для стягнення неустойки. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Агентство по збору боргів» судовий збір. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі наведеного,

Outcome: partial