Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача - [PERSON], другого відповідача - [PERSON] та третього відповідача - [PERSON], за якою просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу у вигляді курсової різниці за кредитним договором № 014/02-2/021-М від 02.02.2007 року в сумі 107\~540,80 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 12 травня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/02-2/021-М від 02.02.2007 року. Зазначеним рішенням позовні вимоги банку задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] Елековича, [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору в сумі 73 629,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5\~305,62 Євро, що у гривневому еквіваленті станом на 04.02.2014 року становило 57\~241,82 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 1\~518,88 Євро, що у гривневому еквіваленті станом на 04.02.2014 року становило 16\~387,34 грн. На дату ухвалення рішення у справі (12 травня 2014 року) офіційний курс гривні у відношенні до валюти кредиту становив 1\~599,3464 грн. за 100 Євро. Одним з відповідачів [PERSON] виконано рішення суду в повному обсязі 04 березня 2015 року. Станом на дату добровільного виконання рішення суду офіційний курс гривні у відношенні до валюти кредиту (Євро) становив 2\~654,7747 грн. за 100 Євро, а отже, як вважає позивач, сума боргу в гривневому еквіваленті становила 181\~170,00 грн. (5\~305,62 + 1518,88 Євро * 26,547). Зазначене зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. Перший відповідач заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у письмових запереченнях. Представник першого відповідача також виклав своє відношення до позову у письмовому виступі в суді та вході розгляду справи по суті. В судове засідання не прибув другий відповідач [PERSON], проте надав суду заперечення проти позову, за яким просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях. Другий відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання також не прибув третій відповідач [PERSON], проте надав суду заперечення проти позову, за яким просить відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без його участі. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з позовної заяви, у справі № 308/2039/14-ц позивач звернувся в суд із позовом за яким просив суд стягнути солідарно з відповідачів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Аваль заборгованість по кредитному договору № 014/02-2/021-М від 02.02.2007 р. В сумі 7\~900,02 Євро, що становить 85 232,99 грн. 12 травня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі № 308/2039/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/02-2/021-М від 02.02.2007 року. Зазначеним рішенням позовні вимоги банку задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] Елековича, [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль заборгованості по кредитному договору в сумі 73 629,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено. На дату ухвалення рішення у справі (12 травня 2014 року) офіційний курс гривні у відношенні до валюти кредиту становив 1\~599,3464 грн. за 100 Євро. Одним з відповідачів [PERSON] виконано рішення суду в повному обсязі 04 березня 2015 року. Станом на дату добровільного виконання рішення суду офіційний курс гривні у відношенні до валюти кредиту (Євро) становив 2\~654,7747 грн. за 100 Євро, а отже, як вважає позивач, сума боргу в гривневому еквіваленті становила 181\~170,00 грн. (5\~305,62 + 1518,88 Євро * 26,547). Зазначене зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. Стаття 192 ЦК України\~визначає, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року № 193 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Вплив змін валютних курсів», валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни. Пунктом 4 цього наказу встановлено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 533 ЦК України\~якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім того, як зазначено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533\~ЦК. У даному ж випадку позивачем було самостійно визначено розмір заборгованості за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу і предявлено до стягнення, тому при винесенні рішення 12 травня 2014 року у справі № 308/2039/14-ц Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, було вірно визначено заборгованість по кредитному договору в сумі 73 629,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5\~305,62 Євро, що у гривневому еквіваленті станом на 04.02.2014 року становило 57\~241,82 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 1\~518,88 Євро, що у гривневому еквіваленті станом на 04.02.2014 року становило 16\~387,34 грн. Позивач в обґрунтування позову послався на п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 30.0.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», який не підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки не йде мова про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інших обґрунтувань позову позивачем не наведено. Суд також зазначає, що як позивач так і позичальник, укладаючи договір про надання кредитних послуг в іноземній валюті, здійснюючи свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України), брав на себе певні ризики щодо коливання курсу. З урахуванням викладеного у задоволенні позову слід відмовити. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на позивача.

Outcome: dismissed