Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 25000 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.10.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 11975,67 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився. Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач та відповідач 22.11.2010 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви, Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач з червня 2016 року належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.10.2016 року відповідач має перед банком заборгованість, яка утворилася за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року та складається з заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 290,73 грн., зі сплати відсотків в розмірі 7738,48 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем та не спростовано відповідачем. В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку мається підписане відповідачем застереження про ознайомлення з памяткою клієнта, тарифами банку та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку та погодження з їх умовами. Пунктом 1.1.5 Умов … встановлений обовязок позичальника сплатити пеню за кожен день прострочення виконання зобовязання, аналогічний обовязок встановлений довідкою про умови кредитування. Відповідно до п. 1.1.5.21 Умов у разі прострочення зобовязання на строк понад 30 днів усі платежі є пенею . У період нарахування пені на всю заборгованість відсотки не нараховуються. З розрахунку наведеного позивачем, підстав не довіряти якому у суду не має, розмір пені за період прострочення становить 2900 грн. Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина), штрафу в сумі 546,46 грн. (процентна складова). Умови кредитування, які визначені у вказаній вище довідці, окрім звичайної пені передбачено нарахування штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне (при цьому пені двічі) застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів, та дана обставина визнана відповідачем. В той же час за це порушення банком нараховано окрім наведеної раніше пені (в сумі 2050 грн.) також штрафи, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У звязку з викладеним суд вважає, що відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку сплатити штрафів. За правовою позицією ВСУ , висловлено у справі 6-160цс14: «Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.» Судом встановлено, що позивач вимагає сплати пені в розмірі 2900 грн., яка нарахована за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року. В той же час з даним позовом позивач звернувся до суду 21 листопада 2016 року. Відповідачем подане клопотання про застосування строків позовної давності. З розрахунку наведеного позивачем, вбачається, що розмір пені, розрахованої у межах строків позовної давності, становить 1300 грн. Таким чином судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед банком, за якою позивачем не пропущений строк позовної давності, станом на 31.10.2016 року становить 9329,21 грн. та складається із заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 290,73 грн., зі сплати відсотків в розмірі 7738,48 грн., пені в розмірі 13000 грн. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9329,21 грн. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог та у звязку з пропуском строку позовної давності. У звязку з частковим задоволенням позову (на 78%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1074,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial