Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №1001542307 від 04.04.2012 року у сумі 23909,07 грн.; покласти на відповідача обов'язок відшкодувати сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.04.2012 року між ПАТ «ОТР Банк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20475 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, проте [PERSON] своєчасно банку кошти для погашення заборгованості не повернув, допустив заборгованість за кредитом, загальна сума якої становить 23909,07 грн. 06.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №08/03/2013, згідно якого останній став кредитором за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ОТР Банк» та [PERSON] Позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача Матвійчук А. В. не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 20475 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, строком дії на 24 місяці. Зміст договору, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Договором факторингу №08/03/2013 від 06.03.2013 року підтверджується, що ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняв право грошової вимоги, яка належала ПАТ «ОТП Банк», і став кредитором за кредитним договорам, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 1.4.1. договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], позичальник зобов'язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 04.04.2014 року. Згідно п. 1.4.4. договору про надання споживчого кредиту, проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.5.4.. договору про надання споживчого кредиту визначено, що в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюється чинним законодавством України. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов'язання за договором, відповідач [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернув та допустив заборгованість станом на 06.03.2013 року за кредитом в сумі 23909,07 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по тілу кредиту у сумі 19621,67 грн., прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 4287,4 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON]. перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» і її розмір підтверджені доданими доказами, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved