Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач у лютому 2020 року звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якому просить стягнути з відповідача 18243,55 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2102грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 15.08.2017 о 11 год. 48 хв. у м.Львові по вул.Винниченка, 16 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого власнику вказаного автомобіля завдано шкоду. Згідно відомості № [NUMBER] про ДТП та постанови Залізничного районного суду м.Львова від 10.10.2017, ДТП відбулося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.2.10 (а), 13.1 ПДР України. При цьому, на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 17.08.2017 потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу №11164 від 30.11.2017 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 18243,55 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілому згідно платіжного доручення №1262601 від 12.12.2017. Крім цього, позивачем понесено витрати по збору документів та визначення розміру шкоди по зазначеному страховому випадку у розмірі 700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1262731 від 18.12.2017. З метою досудового врегулювання спору позивачем 04.09.2018 на адресу відповідача направлено претензію за вих. №СУ/45621/4, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Оскільки відповідач не дотримався вимог ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому у страховика відповідно до ст.1191 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що [PERSON] 15.08.2017 о 11 год. 45 хв. у м.Львові на вул.Винниченка, 16 , керуючи автомобілем «Audi» реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водій [PERSON] , внаслідок чого транспорті засоби отримали технічні пошкодження, та що [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Наведене стверджується постановою Залізничного районного суду м.Львова від 10.10.2017, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Також встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпілий [PERSON] був змушений звернутися до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Згідно звіту від 09.10.2017 №2148/17 про оцінку автомобіля Renault Master реєстраційний номер [NUMBER] вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, без врахування ПДВ становить 18243,55 грн. Згідно платіжного доручення № 1262731 від 18.12.2017 року позивачем понесено витрати на встановлення суми матеріального збитку, які складають 700 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви про відшкодування заподіяної шкоди потерпілого [PERSON] , МТСБУ сплатило на його користь як власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 18243,55 грн. у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.4.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у зв`язку з тим, що відповідач, як винна особа, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на момент вчинення ДТП. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до приписів ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON] був визнаний судом винним у вчиненні даної ДТП, заподіяна шкода потерпілому відповідачем не відшкодована, на момент ДТП у відповідача був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в наслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 18243,55 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, то відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] на користь МТСБУ відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 18243грн. 55 коп. та понесених витрат на встановлення розміру збитку у розмірі 700 грн. , а всього - 18943 грн. 55 коп. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий судовий збір в розімрі 2102 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved