Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач у\~червні 2021\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що є єдиним спадкоємцем померлої, яка, в свою чергу, успадкувала Будинок після смерті їх матері, однак за життя майно оформлене не було. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти чого представник відповідача не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що спірне майно Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, згідно погосподарської книги №8 за 2004 рік, особовий рахунок № [NUMBER] , належав [PERSON] , що підтверджується довідкою Великомолодьківської сільської ради від 13.02.2020. Останній на момент смерті проживав з дружиною [PERSON] (матір`ю позивача), сином (позивачем) та донькою [PERSON] (сестрою позивача), які після його смерті у 2004 році в рівних частках (тобто в 1/3 кожний) успадкували все його майно, в тому числі і Будинок. У 2006 році помирає мати та дружина спадкодавця і власника будинку [PERSON] , після смерті якої спадщину фактично приймають її діти (позивач [PERSON] та [PERSON] ), проживаючи разом з нею на момент смерті. Тобто, і позивач, і його сестра з цього часу спадкують по 1/2 частці Будинку. [PERSON] померла у 2018 році. Позивач є\~єдиним спадкоємцем\~за законом\~померлоїсестри, яка успадкувала частину будинку від батьків, які померли раніше за неї. Сім`я [PERSON] , родинні стосунки між якими підтверджені матеріалами справи, постійно проживала разом та кожен із них фактично приймав спадщину після смерті спершу батька, потім матері, а далі сестри. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будиноку зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст.331, ч.1 ст.182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Цивільно-правовий інститут набуття та виникнення права власності на нерухоме майно в різні періоди по різному був урегульований на законодавчому рівні. У зв`язку з цим держава задекларувала визнання дійсними прав на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності Законом (тобто до 03.08.2004), у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку законодавства, яке не пов`язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому Законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, який залишився після смерті батьків та сестри. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved