Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 28 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено Договір про видачу та використання кредитних карток (кредитний договір), за яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою позичальника. Згідно умов вказаного договору процента ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 22,15% річних. Плата за перевищення кредитного ліміту - 3% від суми перевищення карткового ліміту (але не менше ніж 50 грн). Штраф за несвоєчасну сплату мінімального платежу - 1% від суми заборгованості (але не менше, ніж 50 грн). Плата за зняття готівки - 3% від знятої суми (але не менше ніж 10 грн). У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти з розміром ліміту 80 000,00 грн. Однак відповідач належним чином не виконувала умов кредитного договору, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 02 червня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 108 355,78 грн, яка складається з: 79 033,22 грн - сума заборгованості за кредитом; 25 838,32 грн - сума заборгованості за відсотками; 3 484,24 грн - плати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала письмові заперечення, в яких позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та процентами визнавала. У частині стягнення додаткових процентів та пені просила відмовити, оскільки з 2008 року відповідач, користуючись кредитом банку, ніколи не порушувала умов договору, завжди вчасно вносила регулярні платежі, але в серпні 2015 року вона була важко травмована (злам хребта), враховуючи складність травми, фінансові затрати на своє лікування та на лікування важкохворого батька, відповідач не змогла вчасно сплатити кредит. Окрім того відповідач просила суд надати можливість розстрочки виконання рішення суду, оскільки її родина складається з доньки [INFO] та матері-пенсіонера ліквідатора ІІ категорії аварії на ЧАЕС, які не в змозі допомогти фінансово. До того ж відповідач має невисоку заробітну плату біля 3 600,00 грн та нестабільний стан здоров'я, пов'язаний з отриманою важкою травмою хребта, обстеження та лікування потребують постійних і серйозних фінансових витрат. Враховуючи ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. У розстрочці виконання рішення суд вважає необхідним відмовити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено Договір про видачу та використання кредитних карток №VG3669 (кредитний договір), за яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою позичальника (а.с.16-17). Згідно умов вказаного договору процента ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 22,15% річних. Плата за перевищення кредитного ліміту - 3% від суми перевищення карткового ліміту (але не менше ніж 50 грн). Штраф за несвоєчасну сплату мінімального платежу - 1% від суми заборгованості (але не менше, ніж 50 грн). Плата за зняття готівки - 3% від знятої суми (але не менше ніж 10 грн). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти з розміром ліміту 80 000,00 грн, що підтверджується Заявою-Підтвердженням про відкриття карткового рахунку від 28 травня 2008 року та випискою по рахунку (а.с.19-40). Однак відповідач належним чином не виконувала умов кредитного договору, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 02 червня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 108 355,78 грн., яка складається з: 79 033,22 грн. - сума заборгованості за кредитом; 25 838,32 грн - сума заборгованості за відсотками; 3 484,24 грн. - плати. З огляду на вказані вимоги ЦК України, враховуючи те, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 79 033,22 грн - суму заборгованості за кредитом та 25 838,32 грн - суму заборгованості за відсотками, суми вказаних нарахувань відповідач не оспорювала. Частина 3 ст. 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачем надано суду копії медичної документації, які підтверджують ті обставини, що відповідач у серпні 2015 року отримала тяжку травму хребта, внаслідок чого по теперішній час вона проводить регулярні обстеження та лікування, що потребує матеріальних затрат (а.с.85-91). Окрім того судом встановлено, що відповідач має на утриманні доньку [PERSON], [INFO], та матір-пенсіонера ліквідатора ІІ категорії аварії на ЧАЕС (а.с.84,95). Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене, матеріальний стан відповідача, її життєві потреби та стан здоров'я, враховуючи наявність дитини та матері пенсіонера, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України та враховуючи, що позивач не довів, що його розмір збитків у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору значно перевищує отримані відповідачем грошові кошти, суд вважає необхідним відмовити в частині стягнення плати у розмірі 3 484,24 грн. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи те, що відповідач не вказала на який період просить розстрочити виконання судового рішення суд доходить до висновку, що слід відмовити відповідачу в розстрочці виконання рішення суду Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення на користь позивача судові витрати з відповідача в сумі 1 625,34 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжними дорученнями про їх оплату (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: partial