Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 14.12.2015р.. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей синів [PERSON] та [PERSON], 16.09.2015року народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Від позивачки надійшла заява, якій вона зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що обставини позову та позовні вимоги визнає повністю. Просив розглянути справу у його відсутність. Згідно ч.4 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2014р.. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сини [PERSON] та [PERSON], 16.09.2015р.н.. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо і в добровільному порядку припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина з листопада 2015р.. Відповідач працює експертом з продажу на ПрАТ «МТС Україна» працевлаштований і має стабільний дохід. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Згідно ст.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 487,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved