Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач у липні 2014 року, звернулася до суду з названим позовом , в якому вказувала , що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом . Вона у визначені законом строки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та частково прийняла спадкове майно , отримавши відповідне свідоцтво про прийняття спадщини. Окрім іншого майна до складу спадщини входить земельна ділянка площею 4,69 га , розташована в межах Рачківської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності посвідчено Державним актом серії ЯА № 580384 . Під час оформлення спадкових прав на вказану вище спадкову земельну ділянку, нотаріусом було встановлено , що у державному акті допущено помилку, а саме на план меж земельної ділянки було нанесено зовсім іншу земельну ділянку. Так , згідно списку власників земельних паїв за [PERSON] числиться земельна ділянка [NUMBER] , загальною площею 4,69 га, а в Державному акті на право власності земельну ділянку серії ЯА № 580384 нанесено земельну ділянку загальною площею 4,0548 га, тому їй було відмовлено в оформленні земельної ділянки. Позивач просить суд: -визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 580384 виданий виконавчим комітетом Рачківської сільської ради Володарського району Київської області 08 травня 2013 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 4,0548 га -скасувати державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 580384 виданий виконавчим комітетом Рачківської сільської ради Володарського району Київської області 08 травня 2013 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 4,0548 га -визнати за нею, [PERSON] , [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,69 га , розташована в межах Рачківської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва після [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку ( пай ) розміром 4,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж , розташована в межах Рачківської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , після [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач [PERSON] вимоги позивача визнала та не заперечувала проти прийняття спадкового майна позивачем. Вказувала суду , що вона на спадкове майно не претендує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Надіслала на адресу суду заяву , якою просить суд розгляд справи провести без її участі , вимоги позивача визнала ( а.с.40). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області проти позову не заперечував, та зазначив , що дійсно під час виготовлення Державного акту було допущено помилку , яка в даний час перешкоджає позивачу реалізувати своє правояк спадкоємця , та інакшим шляхом окрім як за рішенням суду поновити їх неможливо. Оскільки вданий час виготовлення та видача Державних актів на земельні ділянки не передбачено чинним законодавством. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог реєстраційна служба Володарського районного управління юстиції Київської області свого представника в судове засідання не направила . На адресу суду надіслано заяву , якою зазначено , що проти вимог позивача не заперечують , та просять розгляд справи проводити за відсутності їх представника ( а.с.91). Суд, заслухавши пояснення учасників процесу , розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.8 ). За життя, 01.03.2013 року, [PERSON] склав заповіт , яким усе майно , що буде належати йому на день смерті де б воно не знаходилося і з чого б не складалося , а також все те на що він за законом буде мати право на день смерті заповідав [PERSON] , [PERSON], [PERSON] ( а.с.66). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 4,69 га , яка розташована в межах Рачківської сільської ради Володарського району Київської області , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , номер земельної ділянки [NUMBER]. Право власності за спадкодавцем на земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 580384 ( а.с.20). Однак , під час оформлення спадщини на вище вказану спадкову земельну ділянку нотаріусом було встановлено , що у державному акті організацією , що виготовляла сам Державний акт було допущено помилку, а саме на картосхемі вказано іншу земельну ділянку , а саме [NUMBER] площа якої 4,0548 га . Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій про , що нотаріусом винесено відповідну постанову ( а.с.26). Судом встановлено , що згідно списку власників земельних паїв ( а.с.23), та викопіювання із схем поділу земель , що розташовані на території Рачківської сільської ради Володарського району Київської області ( а.с.22) дійсно за [PERSON] закріплено земельну ділянку [NUMBER] , загальною площею 4,69 га. Натомість в Державному акті на право власності земельну ділянку серії ЯА № 580384 на картосхемі помилково нанесено земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 4,0548 га( а.с.20). Спадкодавець використав своє право земельну частку ( пай) , на його ім'я на підставі рішення Володарської районної державної адміністрації від 11.05.2000 року за № 147 , було видано сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії РН № 388356 , який зареєстровано 28 вересня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 7752( а.с.71) у розмірі 4,48 умовних кадастрових гектарах . На використання своїх прав він отримав правовстановлюючий документ - Державний акт , який посвідчував його право власності на виділену йому земельну ділянку . Однак під час складання та виготовлення правовстановлюючого документу було допущено помилку , яка в даний час перешкоджає спадкоємцю реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч.2 ст. 152 ЗК України. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в т.ч. на умовах оренди), виготовлення технічної документації, проведення геодезичних робіт, формування файлів Ін-4, здійснюють ліцензовані проектні організації. Судом встановлено, що на час виготовлення державного акта було допущено помилку та невірно внесено саму земельну ділянку ( номер та площа земельної ділянка не співпадають ). Було видано державний акт , який зареєстровано в реєстрі державних актів на право приватної власності. Оскільки підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається , тому на тепер виправити вказані вище ці помилки не можливо. Крім того, з 01.01.2013 року не здійснюється видача державних актів на право власності на землю, таке право посвідчується та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ч.1 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Позивач [PERSON] має право на спадщину за заповітом,оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] , які спадкоємцями за заповітом у визначені строки та визначеному порядку відмовилися від права на спадкове майно відповідно до ст. 1273 ЦК України , яка зазначає , що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини ( а.с.50,55) . За таких обставин, суд приймає до уваги твердження позивача, що її право порушене, так як розмір та номер земельної ділянки вказаний у технічній документації не відповідає фактичному даним , що перешкоджає їй належним чином оформити прийняття спадщини. Таким чином , суд прийшов до висновку, що на момент розгляду справи інакшим шляхом ніж за рішенням суду поновити права позивача неможливо. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб . Суд вважає, що вимоги позивача базуються на законі, обґрунтовані тому їх слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved