Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, за яким заповів власній донці [PERSON] все майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось, з чого воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що він за законом матиме право. [INFO] померла [PERSON] , яка мала доньку [INFO] - [PERSON] 20.12.2006 р. Оболонський районний суд у м. Києві ухвалив рішення у справі №2-5328/06 рік, яким позбавив гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] Згідно розпорядження голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації «Про призначення опікунів та піклувальника» №297 від 10.04.2007 p., - призначено [PERSON] опікуном над малолітньою онукою - [PERSON] 13.11.2019 р. [PERSON] , за згодою опікуна [PERSON] звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [PERSON] 13.11.2019 р. державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. винесла постанову №5553/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (далі - Постанова), оскільки вважав, що [PERSON] пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України. Крім того, державним нотаріусом Сумської міської ДНК рекомендовано [PERSON] звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що в тому числі для неповнолітніх, законодавець робить виняток і незалежно, де і з ким вони проживають і чи подали останні заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством (в даному випадку за згодою піклувальника і органу опіки та піклування). Заяву про відмову від спадщини [PERSON] за згодою свого піклувальника [PERSON] і органу опіки та піклування Оборонської районної у місті Києві державної адміністрації - не подавала. Тому просить суд скасувати постанову державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. №5553/02-31 від 13.11.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язати Сумську міську державну нотаріальну контору видати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] ( [INFO] ). Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, посвідчений 24.02.2014р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Саумовою Н.Ю. за р.№188, за яким заповів власній донці [PERSON] все майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось, з чого воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що він за законом матиме право. (а.с. 6-7). [INFO] померла [PERSON] , у якої [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с. 8, 9). З довідки №1487/02-25 від 29.03.2007 р. Відділу РАЦС Оболонського районного управління юстиції м. Києва вбачається, що 19.11.2002 р. відділом зареєстровано народження [PERSON] , актовий запис про народження №2078, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с .10). 20.12.2006 р. Оболонський районний суд у м. Києві ухвалив рішення у справі №2-5328/06 рік, яким позбавив [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] і згідно розпорядження голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації «Про призначення опікунів та піклувальника» №297 від 10.04.2007 p., - призначено [PERSON] опікуном над малолітньою онукою, [PERSON] (а.с. 11-12). Згідно розпорядження в.о. голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації «Про зміну статусу дитини, позбавленої батьківського піклування на статус дитини-сироти» №654 від 01.10.2019 p., - змінено [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на статус дитини сироти (а.с. 13). 13.11.2019 р. [PERSON] , за згодою опікуна [PERSON] , звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [PERSON] , і цього ж дня, тобто 13.11.2019 р. державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. винесла постанову №5553/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що [PERSON] пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України. Крім того, державним нотаріусом Сумської міської ДНК рекомендовано [PERSON] звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 19). Із вказаної постанови вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Так, згідно вимог ч.ч. 4-5 ст. 1268 ЦК України, - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В ч. 2 ст. 1269 ЦК України зазначено, що особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1273 ЦК України, - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Статтею 1276 ЦК України передбачено, - якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2-4 ст. 1273 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Крім того, частиною четвертою статті 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, з наведеного вбачається, що ч. 4 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1273 ЦК України, в т.ч. для неповнолітніх, законодавець робить виняток і незалежно, де і з ким вони проживають і чи подали останні заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством (в даному випадку за згодою піклувальника і органу опіки та піклування). Заяву про відмову від спадщини [PERSON] за згодою свого піклувальника [PERSON] і органу опіки та піклування Оборонської районної у місті Києві державної адміністрації не подавала. З урахуванням зазначеного, постанова державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. №5553/02-31 від 13.11.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає скасуванню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved