Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На день звернення до суду у позивача змінилися обставини матеріального та сімейного стану. На його утриманні знаходиться непрацездатна мати. Тому просить зменшити розмір та спосіб стягнення аліментів, з 1/3 частини його заробітку до 1200,00 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідачка не визнала. Ухвалою судді Зарічного районного суду від 6 березня 2020 року позов залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 9 квітня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 28 травня 2020 року за клопотанням відповідача. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2013 року розірвано (а.с.7). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, є позивач (а.с.6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття на користь матері [PERSON] . Станом на 1 січня 2020 року у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42 297,18 грн., що підтверджується розрахунком Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.9-10). Як вбачається з типового договору між працівником та фізичною особою від 14 лютого 2020 року позивач працював у ФОП [PERSON] із заробітною платою в розмірі 5160,00 грн. на місяць (а.с.19). Згідно наказу №11 від 7 травня 2020 року звільнений за угодою сторін. Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивача про те, що на його утриманні знаходиться його мати не є підставою для зменшення розміру аліментів, адже вона отримує пенсію, до того ж крім позивача, має ще двоє дітей. Акт про здійснення догляду за особою взагалі є неналежним доказом, оскільки не посвідчений уповноваженою особою. Посилання позивача на те, що на сплату аліменти відраховується 50% його заробітної плати не заслуговують на увагу, оскільки відрахування здійснюється на погашення заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася з вини позивача, який тривалий час взагалі не проводив оплату аліментів. Позивач є працездатною особою, втратив роботу тимчасово , згідно його пояснень вживає заходи щодо постановки на облік в Центрі зайнятості як особа, що шукає роботу. Таким чином, за умов розумності та справедливості, враховуючи вік дитини, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тобто, стягнення аліментів направлене на захист прав дитини в майбутньому, тому участь батька у витратах за минулий період не може бути підставою для відмови в позові. У зв`язку зі зміною розміру аліментів виконавчий документ №591/3095/18, виданий 11 січня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми відкликати після погашення заборгованості по ньому ( в разі її наявності). Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial