Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач у липні 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], померлої [INFO] року в селі Самійлівка Фрунзівського району Одеської області, право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5125281300:01:001:0263 площею 3,29 га розташовану на масиві 30, 31, 32, 33 ділянка [NUMBER] території Йосипівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову посилається на те, що зазначена вище земельна ділянка раніше належала чоловіку спадкодавця [PERSON] і мати після його смерті її успадкувала, проте за свого життя не одержала на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Спадкодавець за своїм заповітом залишила йому все своє майно і він прийняв її спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, проте нотаріус своєю постановою від 07 липня 2014 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну ділянку через відсутність на неї правовстановлюючих документів на спадкодавця. У судове засідання позивач не з'явився, а його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в селі Самійлівка Фрунзівського району Одеської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 березня 2007 року у спадковій справі № 159/06 за реєстровим номером 509 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області, спадкодавець після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 5125281300:01:001:0263 площею 3,29 га розташована на масиві 30, 31, 32, 33 ділянка [NUMBER] території Йосипівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця земельна ділянка належала чоловіку спадкодавця на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 079564, виданого 01 лютого 2005 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю за № 010553600072. Відповідно до заповіту, посвідченого 22 березня 2007 року за реєстровим номером 508 Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області, спадкодавець призначила позивача як свого сина спадкоємцем всього її майна, що буде належати їй на день її смерті. У свідоцтві про народження позивача, виданому на підставі відповідного запису № 17 складеного 15 листопада 1956 року Самійлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець вказана його матір'ю. У свідоцтві про народження відповідачки, виданому на підставі відповідного запису № 27 складеного 05 вересня 1966 року Йосипівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець вказана її матір'ю. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22 жовтня 1983 року за актовим записом № 12 виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, відповідачка родове прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]. У матеріалах спадкової справи Фрунзівської районної державної нотаріальної контори № 107/2012 зареєстрованої у Спадковому реєстрі за 3 52964901 наявні наступні матеріали - заява позивача про прийняття спадщини спадкодавця від 18 червня 2012 року; довідка Йосипівської сільради, що спадкодавець на день смерті проживала одна; зазначений вище заповіт спадкодавця на користь позивача та витяг про його реєстрацію у Спадковому реєстрі; постанова від 07 липня 2014 року, якою нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. Оцінюючи з правової точки зору наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідно до положень статей 1217, 1218, 1223, 1225 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач у визначений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, то відповідно до положень статей 1268 частини 5, 1269 частини 1 і 2, 1270 частина 1 Цивільного кодексу України, прийнята спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Суд погоджується із заявою відповідачки про визнання позову, оскільки у неї відсутнє право на обов'язкову частку у цій спадщині, бо вона не була непрацездатною за віком або інвалідністю на час відкриття спадщини, спадщину не приймала і своїх прав на неї не заявляє.

Outcome: approved