Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 28.10.2007 року за № DNXRFO01510632, оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 04.12.2014 року має заборгованість перед позивачем - 37213,83 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача до суду не з'явився, згідно своєї заяви просив розглядати справу без своєї присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 97) Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, застосувати строк позовної давності. Заперечував проти того, що строк позовної давності за кредитом збільшено до п'яти років, пояснив, що з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не ознайомлений. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові заперечення та пояснення сторін, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору, що підтверджується копією заяви позичальника № DNXRFO01510632 від 28.10.2007 року, підписаної [PERSON] Погашення заборгованості, згідно цієї заяви, здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6611,92 грн. (а.с. 6). Факти отримання коштів та підписання заяви позичальника № DNXRFO01510632 відповідач не заперечує. Кредит оформлено для споживчих цілей. [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість в сумі 37 213,83 грн., яка складається з наступного: 3 299,81 грн. - заборгованість за кредитом; 2,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 663,21 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 748,28 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4, 5). Згідно розрахунку заборгованості за договором № DNXRFO01510632 від 28.10.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], станом на 04.12.2014 року, останній платіж відповідач здійснив 20.01.2009 року, з того часу і до звернення позивача до суду 15.01.2015 року ніяких платежів не здійснював. Здійснення останнього платежу по кредиту саме 20.01.2009 року також підтверджується копією квитанції № 7В1DR0AEL3, яка долучена до матеріалів справи та оригінал якої оглянуто в судовому засіданні (а.с. 58). Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років (а.с. 7-9). На підставі Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 15). Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини першої ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-154 цс15, викладеній у Постанові від 30.09.2015 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно правової позиції ВСУ, яка висловлена у постанові по справі №6-1926цс15 від 04.03.2015 року, суд першої інстанції встановивши, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 30 липня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. В даному випадку судом встановлено, що останній платіж по кредиту відповідач здійснив 20.01.2009 року, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 28.10.2007 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, а тому у задоволенні позову має бути відмовлено з підстав задоволення судом заяви відповідача про застосування строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. В зв'язку з цим судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed