Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням уточнень до позовної заяви позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.02.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0-15/13-01263-с-а, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 60720,00 грн. строком до 27.02.2018 року зі сплатою 14,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір поруки № 0-15/13-01263-с-а/1 від 28.02.2013 року. За умовами вказаного договору поруки, поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Банк свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав. 03.10.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив товариству, а товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту до позичальників та/або поручителів, в тому числі і договору кредиту № 0-15/13-01263-с-а від 28.02.2013 року. У зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язань за договором кредиту, відповідачі станом на 04.03.2021 року мають заборгованість в сумі 106317,38 грн., яка складається з: 44408,80 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 33272,60 грн.\~заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 16364,04 грн.\~заборгованість по комісії; 4000,44 грн.\~нараховані 3% річних; 8271,50 грн.\~втрати від інфляції. На підставі вищезазначеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 106317,38 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~просить стягнути з відповідачів 20000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на уточненому позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.\~128\~ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подали. \~ \~ \~ \~Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що 28.02.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та\~ [PERSON] було укладено укладено кредитний договір № 0-15/13-01263-с-а, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 60720,00 грн. строком до 27.02.2018 року зі сплатою 14,5% річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.5.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредиту у розмірі 0,55% від розміру кредиту, а саме 333,96 грн. щомісячно. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 60720,00 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір поруки № 0-15/13-01263-с-а/1 від 28.02.2013 року, відповідно до умов якого, поручитель [PERSON] та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання борових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Підписуючи договір поруки, [PERSON] поручилася відповідати перед Кредитором за порушення [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. Згідно з Договором про відступлення прав вимоги від 03.10.2018 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0-15/13-01263-с-а від 28.02.2013 року та Договором поруки № 0-15/13-01263-с-а/1 від 28.02.2013 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» втратив такі права. За період користування кредитними коштами Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого представником позивача до позовної заяви, станом на 04.03.2021 року заборгованість відповідачів складає 106317,38 грн., з яких: 44408,80 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 33272,60 грн.\~заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 16364,04 грн.\~заборгованість по комісії; 4000,44 грн.\~нараховані 3% річних; 8271,50 грн.\~втрати від інфляції. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~541\~ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 543 ЦК Україниу разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК Україниу разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається зі змісту Кредитного договору строк повернення кредитних коштів встановлений сторонами до 27.02.2018 року включно. Згідно з частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України право нарахування передбачених кредитним договором процентів за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18, а також, позицією Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленою в Постанові від 6 лютого 2019 у справі №175/4753/15-ц. У ст.1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Таким чином, в справі що розглядається, з урахуванням строку дії кредитного договору, а саме до 27.02.2018 року включно, право позивача на нарахування заборгованості за відсотками з 28.02.2018 року по 03.10.2018 року в сумі 4903,48 грн. (згідно розрахунку заборгованості по відсоткам, наданого АТ «Банк «Фінанси та Кредит») відсутнє, однак, водночас кредитор набуває право стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі\~ст. 625 ЦК України\~з 28.02.2018 року. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково та солідарно з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача заборгованість станом на 04.03.2021 року в розмірі 101413,86 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~44408,80 грн., заборгованість за відсотками 28369,08 грн., заборгованість по комісії 16364,04 грн., 3% річних у розмірі 4000,44 грн., інфляційні збитки у розмірі 8271,50 грн. Згідно ч. 1, п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року № 301/1894/17, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом, що передбачено ст.\~6\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність» або іншим фахівцем у галузі права. Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., що підтверджується дослідженими судом документами, а саме: Договором про надання правової допомоги від 21 грудня 2019 року та додатками до нього (актом на надання правових послуг від 22.06.2020 року з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), що складає 20000,00 грн. та заявкою на надання правових послуг від 04 червня 2020 року); платіжним дорученням № 686 від 23.06.2020 року. Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно по п.3 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи те, що задоволено 95% позовних вимог ( 101413,86 грн. від 106317,38 грн. складає 95%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 19000,00 грн. (по 9500,00 грн. з кожного) - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (20000 грн. * 95%). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №13562013 від 28.09.2020 року про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. Беручи до уваги те, що позивач просить стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн., враховуючи, що задоволено 95% позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму судового збору в розмірі 1996,90 грн.( по 998,45 грн. з кожного) - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2102,00 грн. * 95%). На підставі викладеного,

Outcome: partial