Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 81480.73 доларів США, еквівалент яких у національній валюті України складає 948792.17 грн., звернувши стягнення на рухоме майно, яке було предметом договору застави. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог із підстав, викладених у позові. Зокрема, позов просить задоволити, звернути в рахунок заборгованості за вказаним договором 81480.73 доларів США, з яких 10058.20 доларів США заборгованість за кредитом, 5228.80 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 2502.39 доларів США заборгованість за комісією, 61871.34 доларів США пеня за порушення термінів оплати кредиту, 1820 доларів США штраф за порушення умов кредитного договору, стягнення на предмет застави, а саме автомобіля марки УАЗ 3163 0030, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) 199430/3501 31630070001149, реєстраційний номер [NUMBER], який є предметом договору застави майна від 23.11.2006 року. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому поштових відправлень (судових повісток), однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 23 листопада 2006 року між ВАТ комерційний банк Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління, правонаступником якого є публічне акціонерне товариствоКомерційний банк Надра, та [PERSON] укладено кредитний договір № 825/2006-Ф(надалі кредитний договір), відповідно до п.1.1,1.2 якого зазначене господарське товариство надало останньому кредитні кошти в розмірі 18200 доларів США на придбання автотранспортного засобу. Пунктом 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору передбачено обовязок позичальника сплачувати щомісячно позикодавцю відсотки за користування кредитом у розмірі 9.5 % річних та плати за управління кредитом із розрахунку 0.4 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту, сплата відсотків та плати за користування кредитом здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячно до 20 числа поточного місяця мінімально необхідно платежу у розмірі 422.95 доларів США (п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3). Крім того, відповідач [PERSON]А, уклавши кредитний договір, погодився із відповідальністю за порушення зобовязань за кредитним договором, а саме сплачувати банку пеню в розмірі 1 % від несвоєачної сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.1 кредитного договору) та штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, передбаченої у п.1.1 договору за кожен випадок (п.5.2 кредитного договору). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні зясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобовязання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за таким договором у розмірі 81480.73 доларів США, еквівалент яких у національній валюті України складає 948792.17 грн. На день звернення позивача до суду заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 81480.73 доларів США, з яких 10058.20 доларів США заборгованість за кредитом, 5228.80 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 2502.39 доларів США заборгованість за комісією, 61871.34 доларів США пеня за порушення термінів оплати кредиту, 1820 доларів США штраф за порушення умов кредитного договору. Добровільно повернути зазначену суму боргу за кредитним договором відповідач не бажає. Судом також встановлено, що для забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем 23 листопада 2006 року укладено договір застави майна, відповідно до п.1.1 якого [PERSON] надав у заставу рухоме майно, що належить йому на праві власності, зокрема, автомобіль марки УАЗ 3163 0030, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) 199430/3501 31630070001149, реєстраційний номер [NUMBER]. Право власності [PERSON] на вказаний автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС 000335, виданого РЕВ МРВ ІДАІ м.Тернопіль 22 листопада 2006 року. Згідно з п.2.1.3 договору застави майна, ст.20 Закону України Про заставу банк з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязань, забезпечених заставою, вони не будуть виконані. Зі змісту ст.546,572,589,590 ЦК України випливає, що виконання зобовязання може забезпечуватись заставою. У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель(позивач) набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень вказано, що у випадку задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону. Відповідно до п.4.4 договору застави, укладеного між позивачем та відповідачем, звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно з чинним законодавством. Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд вважає, що [PERSON] порушені права ПАТ КБ Надра, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог ПАТ КБ Надра.

Outcome: approved