Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» у березні 2013 р. звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0310/0208/71-021 від 01.02.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою - громадянином України - [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк»,). 01.02.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - громадянин України - [PERSON], уклали кредитний договір № 0310/0208/71-021, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 26000,00 дол. США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 26000,00 дол. США. Відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.12.2012 р., має прострочену заборгованість: за кредитом - 23410,17 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 187117,49 грн., по відсотках - 1942,91 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 15529,68 грн., пеня - 47,34 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 378,39 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа - громадянин України - [PERSON], уклали іпотечний договір № 0310/0208/71-021-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS] Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0208/71-021 від 01.02.2008 року, яка станом на 01.12.2012 року складає 203025,56 грн. та складається з заборгованості: за кредитом - 187117,49 грн., по відсотках - 15529,68 грн., пеня - 378,39 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру під номером [ADDRESS] та належить іпотекодавцю, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у сумі 2030,26 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав; відповідач визнав фактичні обставини справи, проте пояснив, що заперечує проти позову, оскільки не має іншого житла. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0310/0208/71-021 від 01.02.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою - громадянином України - [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.02.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - громадянин України - [PERSON], уклали кредитний договір № 0310/0208/71-021, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 26000,00 дол. США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідно до листа № 13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 26000,00 дол. США. В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.12.2012 р., має прострочену заборгованість: за кредитом - 23410,17 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 187117,49 грн., по відсотках - 1942,91 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 15529,68 грн., пеня - 47,34 дол. США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 378,39 грн. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ «Сведбанк» та фізична особа - громадянин України - [PERSON], уклали іпотечний договір № 0310/0208/71-021-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS] Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 31 січня 2008 року, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 353. Предмет іпотеки має загальну площу 35,9 кв. м, житлову площу 12,1 кв. м, і складається з однієї кімнати в придатному для житла стані. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 26032,27 долари США, що на момент укладання цього договору за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 131462,96 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до умов іпотечного договору, а саме п. 11 іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем (боржником) зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». З огляду на викладене позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved