Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач - Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі за текстом «ПриватБанк») звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві вказав, що відповідно до умов укладеного договору б/н від 03.08.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим має заборгованість станом на 31.10.2014 року у сумі 18461,92 грн., яка складається з наступного: 10711,87 грн. - заборгованість за кредитом, 5694,72 - заборгованість по процентах за користування кредитом, 700,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом. До наведеної суми заборгованості додаються 500,00 грн. - штраф відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина), 855,33 грн. - штраф відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг (процентна частина). Ухилення відповідача від виконання свого зобов'язання за вказаним кредитним договором порушує права банка, в зв'язку з цим, посилаючись на норми ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 15, 107 ЦПК України, позивач просив стягнути на його користь з відповідача остаточну заборгованість в сумі 18461,92 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача Кашаєва О.Г. не з'явилась, електронною поштою надіслала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Про час та місце розгляду справи відповідача [PERSON] було двічі проінформовано судом, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за місцем її реєстрації, а саме на поштову адресу: [ADDRESS], де вона згідно адресної довідки Шишацького РС УДМС України в Полтавській області від 05 грудня 2014 року № 46/657 зареєстрована з 15.10.2013 року по теперішній час (а.с.21). Проте обидва рази вказані поштові відправлення повернулись з відміткою відділення зв'язку про те, що не були вручені відповідачу. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Виходячи з приписів вищевказаних правових норм, суд приходе до висновку про те, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, двічі не з'явилась до Шишацького районного суду, про причини своєї неявки не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. В зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив такі факти та супроводжуючі їх правовідносини. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] шляхом підписання останньою 03.08.2006 заяви про відкриття рахунку та надання кредитної картки з фіксованим кредитним лімітом на суму 1000 грн. укладено договір про надання банківських послуг б/н від 03.08.2006. Даний договір складається з заяви (а.с.7), Умов надання банківських послуг (а.с.8-13), Правил користування платіжною карткою і Тарифів. За умовами даного договору позивачу було видано кредитну карту типу 414960535 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн., із сплатою відсотків за його користування в розмірі 36% на рік із розрахунку 360 днів у році. Порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Як встановлено судом із змісту заяви відповідач своїм підписом підтвердила свою згоду з тим, що ця заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. Як слідує із п. 3.1. Умов для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає клієнту карти, вид та строк дії яких визначений в Заяві та в Пам'ятці клієнта. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку зазначена в розділі «відмітки банку» Заяви. Згідно п. 3.2., 3.3. Умов клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою тримача картки відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.9). Згідно п. 9.12. Розділу ІІ Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі даного строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.12). Згідно п. 6.5. та 6.6. Умов в обов'язок клієнта входить погашення заборгованості по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах даного договору. У випадку невиконання зобов'язань по Договору, на вимогу банка виконати зобов'язання щодо повернення кредиту ( в тому числі простроченого) та сплаті винагороди банку. Згідно п. 8.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.11 зворотній бік). Згідно п. 5.5. (5.5.1) Правил користування платіжною карткою (далі Правила) за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в рік. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) тримач картки сплачує проценти по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами (а.с.136). Згідно п.5.2 Правил погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку. Згідно п. 5.3 Термін і порядок погашення Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) з визначеним мінімальним обов'язковим платежем наведений в пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами та частину заборгованості по кредиту. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Банк належним чином виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит шляхом видачі їй платіжної картки № [NUMBER] та встановлення на неї кредитного ліміту у початковій сумі 1030 грн. в подальшому збільшеного до 11000 грн. Незважаючи на обов'язки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконала та не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 31.10.2014 року, має заборгованість, яка складається з наступного: 10711,87 грн. - заборгованість за кредитом, 5694,72 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 700,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також додатково до цього 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 855,33 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-13). Враховуючи те, що нарахований позивачем розмір неустойки у вигляді штрафів не перевищує розміру завданих збитків (заборгованості за тілом кредиту) та судом не встановлено інших обставин для її зменшення, суд не вважає можливим застосувати до даного цивільного спору положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України щодо можливості зменшення розміру неустойки за рішенням суду. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає повністю обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 18461,92 грн., яка утворилась станом на 31 жовтня 2014 року та з врахуванням приписів статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» - судових витрат в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved