Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними за рахунок спільних коштів було придбано телевізор Meredian NF 1404 вартістю 598 грн., якій віддали за борги під час шлюбу; перфоратор Einhell BH-G 726 вартістю 396 грн., якій забрав відповідач собі, зарядний зарядний пристрій DUOCharger+2 вартістю 87 грн., якій відповідач продав під час шлюбу; карту пам'яті Card 2gd (х30) вартістю 159 грн., яку відповідач продав під час шлюбу; фотоапарат Canon Power Shot А 460 вартістю 793 грн., якій відповідач продав під час шлюбу; спальню «Сабріна» вартістю 2450 грн., яка перебуває у неї; LCD Телевізор SONY KDL - 32u2520 з тумбою вартістю 6589 грн., якій відповідач продав під час шлюбу; мікрохвильову піч «Alesi» М8021 вартістю 299 грн., яка знаходиться у неї. Також купували меблі для кухні за суму близько 1000 грн., яка знаходиться у неї; м'який куток кухонний за 800 - 900 грн, якій знаходиться у неї, пральну машину за 1600 грн., яка частково несправна (не працює водонагрівач) та знаходиться у неї , а також ковдру. Окрім того, вони зробили ремонт та замінили вікна у квартирі, яка належить їй на праві власності. Зазначила, що для придбання техніки, вирішення побутових потреб та ремонту квартири залучалися кредитні кошти. Більшість кредитних договорів підписував та отримував кредит відповідач. За даними договорами після розірвання шлюбу залишилися борги, які вона не в змозі виплачувати сама, а відповідач взагалі перестав платити по кредитним зобов'язанням. Після розірвання шлюбу на все її майно було накладено арешт через наявність заборгованості, загальний розмір якої становить 214966,34 грн. окрім того, за час шлюбу у них з відповідачем виник борг з оплати житлово-комунальних послуг розмір якого становить 18217,33 грн. Зазначила, що через скрутний стан вона не погасила жодної заборгованості за кредитами та комунальними послугами. Тому просить провести поділ майна та зобов'язань подружжя виділивши відповідачу майно та стягнувши з відповідача вартість ? частини майна що було нажите під час шлюбу в розмірі 5685,50 грн., а також розділити борги в розмірі 233183,67 грн. Представник відповідача позов заперечив через пропуск строків давності. Також пояснив, що відповідач залишив позивачу усе майно, що було нажите за рахунок спільних коштів під час шлюбу та перфоратор не забирав. Пояснив, що під час шлюбу відповідач брав кредити на своє ім'я та отримані кошти були витрачені в інтересах сім'ї. В даний час відповідач самостійно виконує зобов'язання за вказаними договорами. Зазначив що відповідач на перелічене позивачем майно не претендує та залишив його позивачу при розірванні шлюбу. Просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази подані сторонами, суд вважає позов необґрунтованим з огляду на таке. Судом було встановлено, що сторони з 14.04.2007 року перебували у шлюбі, якій було розірвано за рішенням суду від 02 квітня 2012 року. Під час шлюбу за рахунок спільних коштів сторонами було придбане наступне майно: телевізор Meredian NF 1404 вартістю 598 грн.; перфоратор Einhell BH-G 726 вартістю 396 грн., зарядний пристрій DUOCharger+2 вартістю 87 грн.,; карту пам'яті Card 2gd (х30) вартістю 159 грн.,; фотоапарат Canon Power Shot А 460 вартістю 793 грн.,; спальню «Сабріна» вартістю 2450 грн.,; LCD Телевізор SONY KDL - 32u2520 з тумбою вартістю 6589 грн.,; мікрохвильову піч «Alesi» М8021 вартістю 299 грн.. Також сторони придбали меблі для кухні; м'який куток кухонний, пральну машину, ковдру. Окрім того, сторонами було проведено ремонт та заміна вікон у квартирі, яка належить позивачу на праві власності. Також встановлено, що спальня «Сабріна» вартістю 2450 грн., мікрохвильову піч «Alesi» М8021 вартістю 299 грн., меблі для кухні, м'який куток кухонний, пральна машина, а також ковдра знаходяться у позивача. Телевізор Meredian NF 1404 , зарядний пристрій DUOCharger+2, карту пам'яті Card 2gd (х30), фотоапарат Canon Power Shot А 460, LCD Телевізор SONY KDL - 32u2520 з тумбою було відчужено під час шлюбу та на час припинення подружніх відносин дане майно у подружжя було відсутнє. Наведені обставини, що переліку майна придбаного під час шлюбу, його вартості та обставин розпорядження їм зазначені та визнані сторонами та доказуванню не підлягають. Будь яких належних доказів на підтвердження того, що після припинення подружніх стосунків позивач забрала якісь речі (зокрема перфоратор) з числа спільного майна подружжя суду позивачем не надані. Згідно із частиною першою статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина четверта статті 65 СК України). Відповідно до частин другої, четвертої, п'ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено судом з пояснень самого позивача, усе майно з числа нажитого подружжям під час шлюбу та яке було у наявності на час припинення подружніх стосунків було розподілене в добровільному порядку та залишене відповідачем позивачу. Як зазначив представник відповідача, відповідач на дане майно не претендує та не бажає його поділу та виділу йому навіть частки цього майна. Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Судом встановлено, що інше майно: телевізор Meredian NF 1404 , зарядний зарядний пристрій DUOCharger+2, карту пам'яті Card 2gd (х30), фотоапарат Canon Power Shot А 460, LCD Телевізор SONY KDL - 32u2520 з тумбою було відчужено відповідачем під час шлюбу. Угоди щодо відчуження цього майна недійсними не визнавалися. При цьому, як зазначив сам позивач вказане майно було відчужене під час шлюбу та з метою погашення боргів, що виникли у подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї. Як вбачається з довідки Ковпаківського ВДВС (а.с. 12) позивач має заборгованість перед: 1) ВАТ «Банк Володимирський» в сумі 31059, 32 грн 2) ВАТ «ПлюсБанк» в сумі 6403,10 грн. 3) ЗАТ «Прокредіт Банк» в сумі 12705,79 грн 4) ПАТ «Універсал Банк» в сумі 28228,83 грн 5) ПАТ «Фінанси та кредит» в сумі 19335,83 грн 6) ПАТ «ВіЕйБі Банк» в сумі 14159, 33 грн 7) ПАТ КБ «Надра» в сумі 16967,95 грн Вказана заборгованість виникла за кредитними договорами, якій як зазначили сторони в судовому засіданні були укладені в інтересах сім'ї. При цьому, заборгованість на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в сумі 14159, 33 грн стягнута за судовим рішенням в солідарному порядку з позивача та відповідача (а.с. 14) Заборгованість на користь ПАТ КБ «Надра» стягнута на підставі судового рішення з позивача. (а.с. 15) Заборгованість перед ВАТ КБ «Володимирський» стягнута за судовим рішенням у солідарному порядку з позивача та відповідача (а.с. 17) Заборгованість перед ПАТ «Універсал банк» стягнута за судовим рішенням з позивача. (а.с. 18) Відповідно до кредитного договору укладеного між ПАТ «Фінанси та кредит» та позивачем (а.с. 99), зобов'язання з повернення позичальником даного кредиту було забезпечене порукою. Поручителем за вказаним договором виступив відповідач (а.с.102) Заборгованість за в\\даним кредитним договором також була стягнута за судовим рішенням з позивача та відповідача у солідарному порядку. Аналогічно була стягнута в солідарному порядку з позивача та відповідача заборгованість за кредитним договором укладеним з ЗАТ «Прокредіт Банк» (а.с. 107) Також судом встановлено, що відповідач на підставі договору найму від 18 серпня 2000 року (а.с. 130) був зареєстрований та став проживати у належній на праві власності позивачу квартирі [ADDRESS]. Як зазначила позивач вона не хотіла реєструвати відповідача у вказаній квартирі в якості члена своєї сім'ї. За судовим наказом від 19.09.2012 року з позивача на користь КП «Міськводоканал» була стягнута заборгованість за надані послуги в розмірі 3865,48 грн., а також судові витрати. Загальний розмір стягнення за даним наказом становить 3972,78 грн. Також, позивачу пред'явлена вимога ПАТ «ІдеаБанк» про погашення боргу в розмірі 82133,63 грн. З наданих суд копій оборотних відомостей та довідок вбачається, що розмір заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, яка рахується за квартирою [ADDRESS], за період проживання в ній відповідача становить: за опалення та гаряче водопостачання перед ПАТ Сумське НВО 12657, 83 грн., за водопостачання та водовідведення перед КП «Міськводоканал» 3747,38 грн., перед КП «Сумижитло» - 488,92 грн., перед ТОВ «А-Мусон» - 510,60 грн., передПАТ «Сумигаз» - 812,60 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання ;шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Будь-яких доказів на підтвердження виконання наведених вище зобов'язань, про наявність яких зазначила позивач, суду не надано. Біль того, позивач пояснила у суді що вона не здійснювала ніяких виплат по вказаним зобов'язанням та на час розгляду справи у суді вони існують в тому саме розмірі. Згідно зі ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на викладене суд вважає, що майно набуте під час шлюьу подружям було розподілене при розлученні в добровільному порядку та залише у власність позивача у повному обсязі, спір з приводу цього майна відсутній, а тому підстав для задоволення позову в цій частині налеить відмовити. Також слід зазначити, що заявляючи вимогу про поділ боргів за спільними зобов'язання подружжя та спільними зобов'язаннями, що випливають з надання житлово-комунальних послуг, позивач обрав спосіб захисту не передбачений законом, а відтак дана вимога не може бути задоволена судом.

Outcome: dismissed