Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 31.08.2006 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 7 052,40 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Тому, з урахуванням уточнень до позову, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 7052,40 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні посилаючись на матеріли позову, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов, де просив застосувати строк позовної давності та зазначив, що відповідач умови та правила надання банківських послуг не підписувала. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмірі процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 31 серпня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 31.08.2006 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. Договір, який був підписаний сторонами, складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-15). Відповідно до умов договору, боржник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31.08.2006 року, станом на 31.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 7052,40 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредиту. Судом встановлено порушення договору з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7052,40 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредиту. Посилання представника відповідача на те, що пропущений строк позовної давності згідно до вимог ст.258 ЦК України є безпідставним з огляду на наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відповідно до вимог ч.1 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Так, у своєму позові позивач просить стягнути саме відсотки за користування кредитом, вимог щодо стягнення пені та штрафу позивачем не заявлено. Окрім цього, відповідно до довідки про карти клієнта видані за договором від 31 серпня 2006 року карта позивача була надана 31 серпня 2006 року - зі строком дії до 2013 року, тобто строк дії картки до 31 серпня 2013 року, а позивач звернувся до суду у 2014 року, тобто впродовж часу визначеного ст.257 ЦК України. Що стосується посилань представника відповідача на те, що відповідач не підписувала на не була ознайомлена із Умовами та Правилами користування банківських послуг суд також їх не приймає, оскільки як вбачається із наданої заяви від 31 серпня 2006 року, яка підписана відповідачем [PERSON], остання висловила згоду про укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом це засвідчила, тобто сторонами були обумовлені усі істотні умови договору. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved