Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2017 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. З дня звільнення відповідач сплатив йому заробітну плату лише 05.12.2017 року, тому повинен виплатити її середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 28.04.2017 р. Просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 18.12.2017 р. по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. 15.01.2018 р. представником відповідача Сафроновим А.М. надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав середній заробіток за час затримки при звільненні за 88 робочих дні у розмірі 21004 грн. 72 коп. 31.01.2018 року від позивача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій зазначив, що з розрахунком відповідача згоден. Дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», звільнений з 28.04.2017 р. за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно Відомості до доручення №27646 від 05.12.2017 року, ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» виплатило заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] яка становила 33561 грн. 65 коп. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» № 16-07/03 від 03.01.2018 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 238 грн. 69 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату фактичного розрахунку, тобто з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року становить 88 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 21004 грн. 72 коп. (238,69 грн. х 88 = 21004 грн. 72 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року включно у сумі 21004 грн. 72 коп. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved