Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач у серпні 2021р. звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту в розмірі 169 733.64грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 27.01.2021р. о 17год в м.Івано-Франківську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ позивача автомобіля марки Audi А6, 2013р.в., д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Ford Tranzit д.н.з [NUMBER] , про що повідомлено позивачем як страхувальником страховика 28.01.2021р., в порядку вимог п.2.1.4 договору страхування від 07.05.2020р. укладеного між сторонами. 28.01.2021р. було страховиком проведено огляд ТЗ позивача, складено Акт та Ремонтну калькуляцію на суму 113 754.62грн., однак в порушення вимог п.2.5.1, 2.5.2 договору, виплату не проведено. Постановою Івано-Франківського міського суду від 18.02.2021р. визнано [PERSON] винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Листом від 25.05.2021р. позивач направила до відповідача лист про надання інформації невиплати страхового відшкодування, відповіді не отримала. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Подав розрахунок понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідач повторно в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, отримавши повістки на виклики в судове засідання на 15.09.2021р. та 01.11.2021р., причину неявки суду не повідомив.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору страхування, внаслідок чого особа позивається про стягнення страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що 27.01.2021р. о 17год в м.Івано-Франківську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ позивача автомобіля марки Audi А6, 2013р.в., д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Ford Tranzit д.н.з [NUMBER] , про що зазначено і в рішенні суду. Так, постановою Івано-Франківського міського суду від 18.02.2021р. визнано [PERSON] винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто її до відповідальності (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020р. між сторонами був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є автомобіль марки Audi А6, 2013р.в., д.н.з. [NUMBER] , належний [PERSON] , строком дії з 08.05.2020р. по 07.05.2021р., страхова сума 100 000грн., франшиза 1000грн. (а.с.6-9). Позивачем як страхувальником в порядку вимог п.2.1.4 договору страхування було повідомлено про настання ДТП страховика 28.01.2021р., з одночасною вимогою провести страхове відшкодування (а.с.12,13). 28.01.2021р. страховиком проведено огляд ТЗ позивача, складено Акт (протокол) огляду ТЗ (а.с.14-15) та складено Ремонтну калькуляцію вартості проведення ремонту автомобіля на суму 113 754.62грн. (п.с.16-18). Позивач долучила натомість Акт виконаних робіт від 26.03.2021р. з СТО, згідно якого вартість ремонту ТЗ складає 169 733.64грн. (а.с.20-22), які вона просить стягнути з відповідача. За п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Згідно вимог п.2.4.1, 2.4.2, 2.4.10 розмір страхового відшкодування визначається виходячи з збитку, який підлягає відшкодуванню згідно з умовами цього договору та врахування в т.ч. розміру страхової суми, розміру франшизи. Розмір збитків\~ визначається безпосередньо страховиком, в т.ч. згідно калькуляції, а розмір страхового відшкодування визначається як розмір збитків. Отже, з врахуванням встановленої договором страхової суми та франшизи, позивач має право на отримання страхового відшкодування у розмірі 99 000грн., а тому доводи в частині розміру є обґрунтовані частково і до стягнення підлягає сума, обумовлена договірними відносинами, а не сума фактично понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля. Строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування ТзОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» врегульовано п.2.5 договору. Так, за п.2.5.1, 2.5.2 договору добровільного страхування рішення про виплату (оформлюється страховим актом) або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком не більше ніж за 15 робочих днів, а виплата проводиться після складання страхового акту не пізніше 15 робочих днів, але не більше 6 місяців у певних випадках за умовами договору. Враховуючи, що позивач 28.01.2021р. звернулась про виплату їй страхового відшкодування, то до 12.02.2021р. повинно було бути прийняте рішення відповідачем. Листом від 25.05.2021р. позивач направила до відповідача лист про надання інформації невиплати страхового відшкодування (а.с.19), відповіді не отримала. Через неявку в судові засідання відповідача судом не з`ясовано причини не реагування на заяву позивача. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 990грн. (а.с.5). Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 6870,00 грн., то суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 02.08.2021року (а.с.45-46), акт виконаних робіт до договору №02-08/21 про надання правової допомоги від 02.08.2021р. (а.с.47) згідно якого вивчення документів, надання консультацій, щодо можливості стягнення кредиторської заборгованості з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» становить 2290,00грн. (кількість годин 2 год.), підготовка позовної заяви, збір документів для позову, формування додатків до позовної заяви та подання заяви до суду 4580,00 грн (кількість годин 4 год.), розрахунок-фактуру №29/10 від 29.10.2021р. на суму 6870,00грн. (а.с.48) та квитанцію №0.0.2324164982.1 від 01.11.2021р. на суму 6870,00 грн. (а.с.49). Позивач понесла витрати у сумі 6870грн. (а.с.49), з огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково (на 58.33% від суми яка подавалась позивачем за її вимогами), то витрати на правову допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача складають 4007.27грн. до частки задоволених вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.525, 526, 599, 611, 625, 992, 988 Цивільного Кодексу України, ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Outcome: partial