Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги. В обґрунтування вимог вказав, що відповідач [PERSON] , до складу сім`ї якої входять діти - доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 1455022703 від 18.02.2016 року вона та її діти є внутрішньо переміщеними особами, які фактично проживають у [ADDRESS] . З 17.02.2016 року відповідач перебувала на обліку в управлінні як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505. 22.03.2016 року відповідачу вперше на підставі її заяви від 17.02.2016 було призначено грошову допомогу в сумі 2400 грн. щомісячно на період з 17.02.2016 року по 16.08.2016 року, виплата якої у вказаному розмірі їй в подальшому продовжувалася на підставі її особистих письмових заяв у період з 17.08.2016 року по 16.02.2017 року, з 30.06.2017 року по 29.12.2017 року, з 02.01.2018 року по 01.07.2018 року. За період отримання допомоги з 08.08.2018 року по 07.02.2019 року розмір призначеної допомоги відповідачу був підвищений до 3442 грн. щомісячно. 28.02.2019 року Управлінням під час перевірки правильності і повноти інформації, наданої відповідачем для призначення грошової допомоги, було встановлено, що відповідач з 02.04.2018 року у своїй власності на підставі договору купівлі-продажу має квартиру, розташовану у [ADDRESS] , у зв`язку з чим згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01.10.2014 №505, відповідач не мала права отримувати таку державну допомогу за період з 08.08.2018 року по 07.02.2019 року. Сума надміру сплачених відповідачу грошових коштів державної допомоги за вищевказаний період складає 20735,27 грн. Вказуючи на те, що відповідачка, не повідомивши УСЗН про вказану обставину, в період з 08.08.2018 року по 07.02.2019 року отримала кошти в розмірі 20735,27 грн. безпідставно, позивач просить суд відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року стягнути з неї вказані кошти на користь Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися. Представником позивача на адресу суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до судового засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, що дозволяє суду зі згоди позивача розглянути справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Надавши правову оцінку з`ясованим обставинам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 18.02.2016 року за № 1455022703 (дублікат №22703 від 05.10.2017) [PERSON] перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.31). 17.02.2016 року відповідач вперше звернулася до Управління з заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на житлово-комунальні послуги. На підставі цієї заяви рішенням позивача від 17.02.2016 відповідачу на період з 17.02.2016 року по 16.08.2016 року призначено грошову допомогу в сумі 2400 грн. щомісячно. В заяві у відповідній графі щодо наявності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції відповідач власноруч зазначила, що ні у неї, ні у членів її сім`ї такого житла немає (а.с.7,8). Рішенням позивача від 28.11.2016 відповідачу на підставі її особистої заяви подовжено грошову допомогу в сумі 2400 грн. щомісячно на період з 17.08.2016 року по 16.02.2017 року. (а.с.11,12). 31.07.2017 року відповідачу втретє на підставі заяви від 30.06.2017 відповідно до рішення позивача було призначено допомогу на період з 30.06.2017 року по 29.12.2017 року в сумі 2400 грн. щомісячно. Підстав, які б були перешкодою для призначення такої допомоги, а саме наявності у неї або будь-кого з членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції, відповідач у заяві не вказала (а.с.15,16). Наступна заява відповідача про призначення грошової допомоги на подальший шестимісячний строк надійшла до управління 02.01.2018 року. На підставі цієї заяви згідно рішення позивача від 18.01.2018 відповідачу було призначено грошову допомогу в сумі 2400 грн. щомісячно на період з 02.01.2018 року по 01.07.2018 року. В заяві відповідача вказано на відсутність у нього або будь-кого з членів його сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції (а.с.17,18). Такі ж відомості зазначені відповідачем і в заявах про призначення допомоги від 08.08.2018 року та від 11.02.2019 року, на підставі яких відповідачу було призначено грошову допомогу на періоди з 08.08.2018 року по 07.02.2019 року, та з 11.02.2019 року по 10.08.2019 року в сумі 3442 грн щомісячно (а.с.19,20,21,22). Згідно довідки позивача від 19.03.2019 року розмір загальної суми виплачених відповідачу коштів щомісячної адресної допомоги за період з 08.08.2018 року по 07.02.2019 року становить 20735,27 грн. (а.с.26). Рішенням Управління від 05.03.2019 року виплату щомісячної адресної допомоги відповідачу [PERSON] з 01.03.2019 року припинено відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам від 01.10.2014 №505 у зв`язку з наданням нею недостовірної інформації, що впливає на призначення адресної грошової допомоги, так як за результатами проведеної перевірки було встановлено, що заявник має у своєму володінні житлове приміщення. Підставою припинення виплати стала інформація, отримана з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, сформована представником позивача 28.02.2019 року, за якою [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2018 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-24). Рішенням Управління від 05.03.2019 року також скасовані рішення управління про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, винесені на підставі заяв відповідача від 08.08.2018 року та від 11.02.2019 року у зв`язку з поданням недостовірної інформації, яка впливає на призначення адресної грошової допомоги (а.с.25). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права у пошуку та возз`єднанні членів сімей, які втратили зв`язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров`я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 №505 в редакції від 18.07.2018 року, чинній на момент звернення відповідача із заявою про призначення адресної допомоги від 08.08.2018 року, визначено, що грошова допомога не призначається, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. З урахуванням викладеного суд погоджується з доводами позивача, що державна допомога за період з 08.08.2018 по 07.02.2019 в розмірі 20735,27грн. отримана відповідачкою незаконно, так як вона в цей піод мала на праві приватної власності житло, розташоване у [ADDRESS] , про що не повідомила позивача. Отже, вказана сума підлягає поверненню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі до суду судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved