Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.01.2006 року [PERSON] 11.01.2006 року отримав кредит у розмірі 10 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановленні «Тарифами Банку». Відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість 31 513,81 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту в розмірі 5 810,69 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 23 726,27 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф процентна складова 1 476,85 грн. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Просив стягнути з відповідача на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором б/н від 11.01.2006 року у розмірі 31 513,81 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 315,14 грн. Представник позивача Бабічук А.С. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові. Стосовно клопотання відповідача про застосування строку позовної давності пояснила, що [PERSON], відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, не проінформував Банк про припинення дії договору, тому договір автоматично лонгується. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, 06.07.2011 року відповідач на погашення наявної заборгованості сплатив 400 грн. боргу, і такі дії свідчать про визнання ним суми боргу, тобто наявне переривання строку позовної давності, а відтак, відлік строку позовної давності починається заново. Банк пред'явив позов 02.06.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про застосування строку позовної давності за безпідставністю та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Так, посилався на те, що строк дії кредитного договору закінчився у грудні 2008 року. Банк звернувся до суду з позовом у 2014 році, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Також пояснив, що він, відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, не звертався до Банку з питання припинення дії договору. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.01.2006 року [PERSON] 11.01.2006 року отримав кредит у розмірі 10 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до грудня 20008 року, що підтверджується копією заяви позичальника та копією Умов і правил надання банківських послуг та копією кредитної картки (а.с. 9-15, 38). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості складеної ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.04.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором б/н від 11.06.2006 року в розмірі 31 513,81 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту в розмірі 5 810,69 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 23 726,27 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф процентна складова 1 476,85 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.6-8). Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з розрахунку заборгованості, 06.07.2011 року відповідач на погашення наявної заборгованості сплатив 400 грн. боргу (а.с. 7.зв.), і такі дії свідчать про визнання ним суми боргу, тому відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності починається заново. Банк звернувся до суду з даним позовом 02.06.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Крім того, п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що якщо протягом строку дії договору одна із сторін не проінформує інші сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що одна із сторін заявила про припинення дії договору, тому відповідно до п. 9.2 Умов та правил надання банківських послуг, договір є пролонгованим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення клопотання відповідача про застосування строку позовної давності. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, « 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Відповідач в судовому засіданні не довів факти на які посилався у своїх запереченнях, а тому позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобов'язання, встановлені укладеним договором б/н від 11.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] добровільно не виконує і кредит не повертає, то з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором б/н від 11.06.2006 року розмірі 31 513,81 грн., яка складається з наступного: 5 810,69 грн. - заборгованість по кредиту; 23 726,27 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг штрафи (фіксована частина) 500 грн. та штраф процентна складова 1 476,85 грн.; також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 315,14 грн.

Outcome: approved