Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач у березні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2016 р. між сторонами був укладений Договір № 1014411 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. на строк до 15.05.2019 р. з відсотковою ставкою 28,00 % річних, зі сплатою разової комісії в розмірі 3 % від суми кредиту та сплатою щомісячно комісійної винагороди у розмірі 4 % від суми кредиту. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачкою договірні зобов'язання не виконуються належним чином, в результаті чого виникла значна заборгованість по кредиту, яка станом на 28.02.2017 р. становить 124 567,46 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 75 000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 16 074,64 грн., заборгованості по комісії - 29 692,82 грн. та штрафних санкцій - 3 800,00 грн. Позивач просить суд стягнути зазначену вище заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від 19.06.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.04.2018 р. розпочато та відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.10.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено, призначено розгляд справи по суті. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (ас. 47 ). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (ас. 24, 29, 36, 44), про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає неявку останньої без поважних причин. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] ознайомився з матеріалами справи 09.07.2018 р., одночасно просив відкласти розгляд справи з метою надання відзиву, проте,в подальшому відзив на позов подано не було. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та її представника на підставі наявних даних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 24.05.2016 р. між сторонами був укладений Договір № 1014411 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. на строк до 15.05.2019 р. з відсотковою ставкою 28,00 % річних, зі сплатою разової комісії в розмірі 3 % від суми кредиту та сплатою щомісячно комісійної винагороди у розмірі 4 % від суми кредиту (ас. 8-12). Встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі (ас. 14). Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, відповідачка не належним чином виконує покладені на неї договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась значна заборгованість, по кредиту, яка станом на 28.02.2017 р. становить 124 567,46 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 75 000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 16 074,64 грн., заборгованості по комісії - 29 692,82 грн. та штрафних санкцій - 3 800,00 грн. Встановлено, що відповідно до п. 1.4. Договору, платежі з повернення кредиту здійснюється відповідно до Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що відповідно до п. 4.9. Договору, за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за Договором, відповідачка зобов'язалась сплати позивачу штраф в розмірі 200,00 грн. - за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж . Таким чином, в судовому засіданні доведені вимоги, щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості на загальну суму 124 567,46 грн., які підлягають примусовому стягненню з останньої. Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Таким чином достовірно встановлено, що у відповідачки утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором в розмірі 124 567,46 грн., що свідчить про неналежне виконання останньою умов цього договору, при цьому відповідачем всупереч ст. 81 ЦПК України не надано письмових доказів в підтвердження своїх заперечень, у разі їх наявності, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-612, 614, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved