Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. відповідач [PERSON] отримав в Глибоцькому відділенні Чернівецької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитні кошти в сумі 71400,00 доларів США. на термін з 03.09.2007 р. по 02.09.2017 р. Зазначають, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови; на день звернення в суд з позовом, прострочена заборгованість відповідача перед банком складає 91951,23 доларів США. в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором - 65231,08 доларів США.; сума нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом - 3691,55 доларів США.; сума пені за просрочення тіла кредиту - 20942,13 доларів США.; сума пені за просрочення відсотків по кредиту - 2086,47 доларів США. Вказують, що в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № б/н від 03.09.2007 року. Мотивують вимоги тим, що за договором поруки поручитель [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. в повному обсязі цих зобов'язань, а відповідач [PERSON] не бажає виконувати свої грошові зобов'язання перед кредитором, а поручитель [PERSON] відмовляється добровільно виконувати взяті на себе обов'язки відповідати по зобов'язанням боржника [PERSON] перед кредитором за кредитним договором № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. Просять стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно на користь позивача п/р 290904960 в Чернівецькій обласній дирекції «Райффайзен Банк Аваль», МФО 356464, код ЄДРПОУ 21418784 всю суму заявленого позову 733191,52 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.11.2011 року, ухваленого в заочному порядку, позовні вимоги позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2013 року, заяву [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено; заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.11.2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені скасовано і призначено до розгляду в загальному порядку було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. До початку розгляду справи по суті із з»ясуванням обставин і перевірки їх доказами, представник позивача, за довіреністю, Куриш В.І. надав суду заяву про збільшення вищенаведених позовних вимог, в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (п/р 290904960 в Чернівецькій обласній дирекції «Райффайзен Банк Аваль», МФО 356464, код ЄДРПОУ 21418784) суму заявленого позову 2234226,16 грн., судовий збір в сумі 3654,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю, Куриш В.І. заявлені позовні вимоги у збільшеному розмірі на суму 2234226,16 грн. та стягненні судових витрат з відповідачів солідарно підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити і у наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в інтересах останньої представник [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Отже, суд, виходячи з доводів представника позивача, наведеної норми закону, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів. Заслухавши пояснення представника позивача Куриш В.І., вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. відповідач [PERSON] отримав в Глибоцькому відділенні Чернівецької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитні кошти в сумі 71400,00 доларів США. на термін з 03.09.2007 р. по 02.09.2017 р., що підтверджується копією кредитного договору (а.с.16-18). Відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови. На день звернення в суд з означеним позовом, прострочена заборгованість відповідача перед банком складала 91951,23 доларів США. в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором - 65231,08 доларів США.; сума нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом - 3691,55 доларів США.; сума пені за просрочення тіла кредиту - 20942,13 доларів США.; сума пені за просрочення відсотків по кредиту - 2086,47 доларів США., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 13.10.2011 року (а.с.7-15). Судом установлено, що в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № б/н від 03.09.2007 року, що підтверджується копією договору поруки (а.с.22). При цьому, за договором поруки поручитель [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0009/82/41641 від 03.09.2007 р. в повному обсязі цих зобов'язань. Судом встановлено, що відповідачі на направлені їм позивачем, відповідно листи-попередження та претензії не реагують (а.с.23-26). Крім наведеного, судом також установлено, що 29.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/0009/82/41641/Д2 до кредитного договору №014/0009/82/41641 від 03.09.2007 року із новим графіком погашення заборгованості. Відповідно до цієї угоди було збільшено строк кредитування на 101 календарний місяць та визначено нову дату погашення кредиту, а саме: 02.02.2026 року, при цьому, відсоткова ставка за кредитом з 13,5 % підвищилась до 18,5 % річних. Відповідач [PERSON] надала згоду на зміну умов кредитного договору та підвищення відсоткової ставки (а.с.84-85). Згідно п.п.2, 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, передбачається, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ст.554 ч.1 ЦК України відповідає перед кредитором за загальним правило, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Судом встановлено, що заборгованість відповідачів станом на 01.08.2014 року становить 2234226,16 грн., яка складається з суми основного боргу за кредитним договором 65161,86 доларів США що є еквівалентом 520838,75 грн.,суми нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом 22575,72 доларів США, що є еквівалентом 180447,73 грн., суми пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів 62987,57 доларів США, що є еквівалентом 503459,65 грн. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв»язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею 16 ЦК України визначено, що одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов»язку… Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 554 ЦКУ передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого в сумі 3654,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved