Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач Фізична особа підприємець [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг , в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти за договором про надання послуг у розмірі 2280 грн. та моральну шкоду у розмірі 2280 грн., посилаючись на обстави та підстави викладені в позові, а саме що між сторонами було укладено договір щодо виготовлення натяжної стелі із плівки, виконання її встановлення, відповідно робочому кресленню, що був узгоджений із замовником, який в свою чергу, зобов'язався оплатити такі послуги. Проте після виконання зазначених робіт замовник відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань та повністю не сплатив кошти за виконану роботу, що стала підставою звернення позивача до суду з зазначеним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позови надав пояснення відповідно до письмових заперечень, просив суд у задоволені позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст..901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року між фізичною особою підприємцем, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг №94 . За даним договором позивач ФОП [PERSON] зобов'язувався виготовити натяжну стелю із плівки, виконати її встановлення, відповідно робочому кресленню, що був узгоджений із замовником- відповідачем, який в свою чергу, зобов'язався оплатити такі послуги. Відповідно до п. 1.1.2 Договору , виконавець зобов'язується виготовити Натяжну стелю з плівки та зробити його установку, згідно з робочим кресленням, схваленим Замовником і що є невід'ємною час части цього Договору; 08.12.2016 року сторонами затверджено креслення та кошторис, які були погодження ними, про що свідчать підписи сторін. Відповідно до п. 3.2 Договору замовник , відповідач по справі, сплачує при складанні договору 80% вартості робіт та 20 % вартості робіт - після встановлення стелі. Пунктом 3.5 Договору, сторонами визначено ціну роботи в сумі 11380 грн. Як встановлено в судовому зсіданні, після підписання договору, 08 грудня 2016 року, відповідачем було зроблено передплату в розмірі 9100 грн. Як вбачається зі змісту позову та пояснення позивача та свідчень свідків [PERSON] та [PERSON] , 24 грудня 2016 року позивач здійснив повний обсяг замовлених послуг,а саме виготовив та здійснив монтаж натяжної стелі, проте відповідач сплачувати залишок за договором у розмірі 20 % вартості робіт - після встановлення стелі відмовився. Відповідно до свідчень свідків [PERSON], та [PERSON], які працюєть на ФОП [PERSON] та які без посередньо приймали участь в виконанні замовлених послуг, а саме: виготовлені натяжної стелі із плівки, виконані її встановлення, відповідно робочого креслення, що був узгоджений із замовником - відповідачем, свідки повідомили, що після виконання робіт з встановлення натяжної стелі із плівки за адресою : [ADDRESS], замовник [PERSON] відмовився від підписання акту приймання-передачі та сплати залишку за договором у розмірі 20 % вартості робіт, неодноразові звернення до замовника с приводу сплати залишку результату не дали. Відповідно до п.2.3. Договору, замовник зобов'язаний прийняти об'єкт і зробити повний розрахунок за виконані відповідно до Договору роботи. Згідно п.3.3. Договору, у разі відмови Замовника від оплати 20 % вартості робіт відразу після установки стелі Виконавець має праводемонтувати встановлені стелі. В свою чергу, відповідач не визнає вимоги позову та зазначив через представника щодо не виконання вимог договору з боку позивача , а саме відсутність виконаної роботи, що підтверджує показаннями свідків. Відповідно до свідчень свідка [PERSON] яка засвідчила у судовому засіданні що є дружиною відповідача та повідомила суд що після підписання договору між позивачем та її чоловіком, не які роботи у квартирі щодо встановлення натяжної стелі не здійснювалися. Відповідно до свідчень свідка [PERSON] який засвідчив що є батьком відповідача та повідомив суд про наявність в квартирі відповідача натяжної стелі,однак щодо виконання зазначених робіт, умов укладення договору між сторонами та вартості , зазначив що йому нічого не відомо. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування У ухаруванням вище наведеного ,суд не може прийняти до уваги свідчення свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони протирічать один одному, щодо факту наявності натяжної стелі. Згідно ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання . Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обсяг роботи, яку замовник, тобто [PERSON] встановив ФОП [PERSON], а саме виготовленя натяжної стелі із плівки, виконання її встановлення, відповідно робочого креслення, що був узгоджений із замовником, останній виконав, таким чином умови договору з боку останнього виконані, що підтверджується свідченнями свідків [PERSON], та [PERSON] та відсутністю претензій з боку відповідача щодо повернення попередньо сплачених коштів за договором. Так, судом встановлено, що зобов'язання, взяті на себе відповідачем за цим договором не виконані , відмовляючись від виконання покладених на нього обов'язків, відповідач порушив п. 2.3 та п. 3.2 Договору., достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем не надано. Вказаними нормами матеріального права передбачено право суду стягнути з відповідача кошти у розмірі 2280 грн. 00 коп., за вище зазначеним договором, таким чином зважаючи на викладене позовні вимоги в цей частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» розмір відшкодування моральної шкоди встановленої судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи підприємця [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 500 грн. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, дослідивши всі надані докази в сукупності та їх належна оцінка, вказують на підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача

Outcome: partial