Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 15.04.2019 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 9 078 грн. 11 коп., 10 642 грн. 00 коп. заборгованості за договором підряду, 532 грн. 10 коп. пені за прострочення виконання зобов`язання та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 17 грн. 65 коп.. Ухвалою суду від 13.01.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 15.01.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 15.04.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 17 грн. 65 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-4/ В день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у сумі 9 078 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунковим листом за липень 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 11/ Крім того між позивачем та відповідачем були укладені договори підряду: № 9/1800020 від 09.01.2018, № 9/1800060 від 27.02.2018, № 9/1800070 від 12.03.2018. (а.с. 12-13, 15-16, 18-19) Відповідно до п. 2.2 Договору підряду оплата згідно договору повинна бути здійснена не пізніше 10 днів від дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до актів виконаних робіт, позивач виконав свої зобов`язання за договорами підряду, але відповідач не виконав свої зобов`язання, та не в повному обсязі розрахувався з позивачем за виконану роботу, заборгованість за договорами підряду № 9/1800020 від 09.01.2018, № 9/1800060 від 27.02.2018, № 9/1800070 від 12.03.2018 складає 10 642 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунковим листом за травень 2019 року. (а.с. 14, 17, 20, 21) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Пунктом 6.2 договору передбачено, що у випадку прострочення платежу, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 % вартості простроченого платежу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Станом на 09.01.2020 (день подачі позовної заяви) загальна сума пені складає 532 грн., згідно розрахунку пені вказаним у позові. (а.с. 1-4) Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Наказом № 81 від 16.04.2019 скасований Наказ № 75 від 21.03.2014 та з 01.07.2019 у товаристві запроваджений п`ятиденний робочий тиждень. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з сумою заборгованості та розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 15.04.2019 по 10.02.2020. У зазначений період на підприємстві було - 184 робочих днів (за період з 15.04.2019 по 30.06.2019 - 28 днів та за період з 01.07.2019 по 10.02.2020 - 156 дні). Таким чином сума середнього заробітку становить 3 247 грн. 60 коп. без відрахувань податків і зборів (184х17,65). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved