Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 р. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в період перебування у шлюбних відносинах з відповідачем в період з 03.06.2000 р. по 25.12.2001 р., у сторін народилась донька - [PERSON], яка 22.12.2016 р. змінила прізвище на «[PERSON]». На даний час донька навчається на першому курсі денної форми навчання факультету управління персоналом, соціології та психології Київського національного економічного університету ім. В.Гетьмана, термін закінчення навчання - 30.06.2022 р. Оскільки донька навчається на денному відділенні та не має можливості працевлаштування, а позивач не має можливості самостійно утримувати доньку, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання, в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23-х років. Ухвалою суду від 29.10.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 15-16). 16.11.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, відповідно до якого зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просить проводити стягнення аліментів на навчання в розмірі 1/6 частини від уіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до припинення донькою навчання, а саме, до 2022 р. Свої вимоги обгрунтовує тим, що заявлений позивачем розмір аліментів не обгрунтований належним чином, відсутні докази того, що донька дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на бюджетній формі навчання, а тому оплата за навчання не передбачена, донька має отримамувати стипендію. Термін навчання припиняється 30.06.2022 р., а тому стягнення аліментів потрібно проводити саме до настання цієї дати, а не до досягнення дитиною 23-х років, тобто 2023 р., як просить позивач. Крім того, на утриманні відповідача є двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти, присуджені за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню аліментb в розмірі 1/6 частини від усіх його видів доходу, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2000 р. позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с. 3). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 5). 25.12.2001 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 4). 22.12.2016 р. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6). Відповідно до довідки №1338 від 21.09.2018 р., [PERSON] є студентом першого курсу факультету управління персоналом, соціології та психології Київського національного економічного університету ім. В. Гетьмана. Форма навчання денна, термін закінчення навчання - 30.06.2022 р. (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Наданими відповідачем документами підтверджено, що [PERSON] перебуває у повторному шлюбі, у період якого народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.03.2016 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, суд у відповідності до вимог ст. 200 СК України, враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу та виходячи з того, що батько та мати мають рівні обов'язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню, враховуючи те, що у відповідача на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, старша донька є повнолітньою, проживає з матір'ю і продовжує навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 25.10.2018 р. і до моменту закінчення навчання, але не більше як досягнення донькою 23 років, такий розмір є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини та не є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для осіб, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на позивача по справі. Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial