Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідач [PERSON], яка є приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, 29.04.2013 року надала позивачу фізичній особі-підприємцю, нотаріальні послуги, повязані з посвідченням договору іпотеки, проте угоди щодо оплати цих послуг вони не укладали. Разом з тим, позивачем сплачено за вчинення нотаріальної дії 2700 грн. згідно платіжних доручень: №61 від 31.05.2013 року 1500 грн.; №65 від 06.06.2013 року 300 грн.; №68 від 12.06.2013 року 300 грн.; №75 від 18.07.2013 року 600 грн. Позивач вважає, що кошти є набутими без достатньої правової підстави, тому підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 1212 ЦК України. При цьому позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та громадянином або юридичною особою; нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Оскільки відповідач [PERSON] отримала кошти після вчинення нотаріальної дії, що суперечить ч. 1 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», просив стягнути 2700 грн. як безпідставно набутих. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і пояснив, що нотаріус [PERSON] вчинила дії щодо посвідчення договору про передачу його майна в іпотеку банку, однак вона не говорила про оплату, а вже в кінці дня помічник нотаріуса видала йому рахунок за нотаріальні послуги на суму 2700 грн., яку він згодом сплатив. Про плату 6\~626,51 грн. вони не домовлялись і нотаріус рахунок № 39-н йому не передавала. Вважає, що нотаріус порушила ст. 42 Закону «Про нотаріат», оскільки не мала права вчиняти дії до їх оплати, тому просив стягнути безпідставно сплачені ним кошти на його користь. Також додав, що цей позов має принциповий характер, оскільки [PERSON] звернулась до нього з позовом про стягнення решти суми, про яку вони не домовлялись, а також пені і штрафних санкцій. До цього в них були дружні стосунки, він не раз звертався до [PERSON] за посвідченням складних договорів, оскільки нотаріус має досвід роботи і на той час лише одна могла працювати з реєстрами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що оскільки сторони не визначили істотну умову договору про вчинення нотаріальних дій його ціну, сплата позивачем коштів в сумі 2700 грн., була безпідставною і такою, що суперечить ст. 42 ЗУ «Про нотаріат». Про це також зазначено у відповіді ГТУЮ у Вінницькій області. Тому застосуванню підлягає ст. 1212 ЦК України, оскільки на момент сплати коштів позивачем була відсутня правова підстава для їх отримання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що [PERSON] звернувся до неї з проханням оформити передачу його майна в іпотеку банку, попередньо звільнивши квартиру з-під іпотеки іншого банку, оскільки знав, що на той час лише вона мала доступ до необхідних реєстрів для вчинення відповідних нотаріальних дій одночасно. Вони домовились із позивачем про дату вчинення нотаріальної дії 29.04.2013 року і про оплату її послуг приблизно 6000 грн., тому [PERSON] передав всі необхідні документи. Після проведеної роботи протягом дня йому був переданий рахунок на суму 6\~626,51 грн., однак позивач сплатив державне мито і просив про розстрочку. Протягом періоду з 31.05.2013 р. по 18.07.2013 року сплатив лише 2700 грн., тому в 2015 році вона направила йому вимогу і звернулась до суду з позовом. Дана сума складається з вартості нотаріальних дій і додаткових послуг, відповідно до Тарифів, затверджених Методичною радою асоціації нотаріусів Вінниччини. Вона погодилась вчинити нотаріальні дії до їх оплати, оскільки вони з [PERSON] перебували в дружніх довірливих стосунках. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, оскільки прямо не заборонено вчиняти нотаріальні дії до їх оплати, тому підстав для повернення суми 2700 грн. немає. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 29.04.2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір іпотеки між ПАТ АБ «Укргазбанк» (іпогтекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавцем), предметом якого є офіс-магазин промислової групи товарів, що в м. Вінниці, вул. Верхарна, 70, приміщення 112. Одночасно 29.04.2013 року при вчиненні нотаріальної дії нотаріусом [PERSON] було надано такі послуги: реєстрація права власності на офісне приміщення, належне [PERSON], перенесення записів із старих реєстрів обтяження забороною АППБ «Аваль» на офісне приміщення, які діяли до 01.01.2013 року і їх припинення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти з 01.01.2013 року; перенесення записів із старих реєстрів обтяження іпотекою АППБ «Аваль» на офісне приміщення, які діяли до 01.01.2013 року і їх припинення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти з 01.01.2013 року; заява дружини [PERSON] на згоду передачі в іпотеку спільного майна; посвідчення договору іпотеки між [PERSON] та «Укргазбанком»; засвідчення копій документів для реєстраційної справи, які передаються нотаріусом у міську реєстраційну службу;внесення записів про обтяження іпотекою на офісне приміщення, згідно нового договору іпотеки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти з 01.01.2013 року; внесення записів про обтяження забороною на офісне приміщення, згідно нового договору іпотеки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти з 01.01.2013 року. Згідно наданого відповідачем розрахунку вартість нотаріальних послуг становить 6\~626,51 грн., крім того, сплаті підлягає 66,26 грн. як 1% за зняття готівки в касі банку, а всього 6\~692,78 грн. (а.с. 22). Ця сума також визначена на підставі Тарифів на вчинення нотаріальних дій, затверджених Методичною радою асоціації нотаріусів Вінниччини. З даної суми позивачем сплачено лише 2700 грн. (згідно платіжних доручень: №61 від 31.05.2013 року 1500 грн.; №65 від 06.06.2013 року 300 грн.; №68 від 12.06.2013 року 300 грн.; №75 від 18.07.2013 року 600 грн., а.с. 6-9). Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача цієї суми [PERSON] зазначив, що дана сума набута нотаріусом без достатньої правової підстави, тому відповідно до ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню на його користь. Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про нотаріат» приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та громадянином або юридичною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов, а саме: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Оскільки на виконання укладеного усного договору про вчинення нотаріальних дій позивач [PERSON] перерахував на рахунок нотаріуса [PERSON] 2700 грн., а в судовому засіданні він визнав, що ця сума є платою за вчинення нотаріальних дій відповідно до ст. 31 Закону України «Про нотаріат», суд вважає, що між сторонами у справі не виникли правовідносини, які регулюються ст. 1212 ЦК України. Крім того, суд вважає, що права позивача не були порушені, оскільки внаслідок добросовісного виконання нотаріусом свого обов`язку [PERSON] отримав бажаний результат і протягом часу з 29.04.2013 року не пред`являв вимог щодо безпідставно отриманих коштів. Також суд приймає до уваги, що в судовому засіданні він висловився про те, що даний позов є принциповим, оскільки в провадженні Вінницького міського суду також перебуває позов [PERSON] про стягнення з нього коштів за надані послуги. При ухваленні рішення суд також керується статтею 3 ЦК України, в якій визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed