Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач у травні 2019 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. У якій зазначає, що 18.06.2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільних дітей: доньку [PERSON] - [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх декількох років сімейне життя не склалося, у зв`язку з втратою почуття любові та поваги один до одного, різними поглядами на життя. Фактично сім`я припинила своє існування, на даний час проживають окремо, сімейно - шлюбних стосунків не підтримують. Позивач, посилаючись на вище викладені обставини та на ст. ст. 105,110 СК України, ст. ст. 27, 175,177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 16.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.06.2019 року. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Сторони повторно викликано на 08.07.2019року. 08.07.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.07.2019 року на 10:00год. у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Володарського районного суду Київської області. 29.07.2019 та 30.07.2019 року на адресу суду надійшли заяви учасників розгляду, якими вони просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги та просить суд шлюб розірвати ( а.с.34-36). Відповідач позовні вимоги визнав проти розірвання шлюбу не заперечує ( а.с.30-33). Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та відповідача, які викладені у відповідних письмових заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 18.06.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрацій шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 31 ( а.с.8). В шлюбі у них народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.9,10). Позивач в позові вказує, що, в даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин є різні погляди на життя та порядок вирішення сімейних проблем, спільне небажання відновити сімейні відносини. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить суд не надавати строк для примирення. Відповідач своїм правом про надання відзиву суду не скористався, у своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу ( а.с.31). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дітей. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн 40 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved