Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року в сумі 19 128,30 доларів США та нараховану пеню та штраф в розмірі 225 495,20 гривень, яка складається з: 15 489,60 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 526,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 2 925,85 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 186,85 доларів США - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 220 495,20 гривень - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами, 5 000,00 гривень - штраф за порушення умов кредитного договору п. 3.3.7.; стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» витрати банку по сплаті судового збору в сумі 5 000,74 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого з 19 квітня 2010 року є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0059/07/00-Z. Відповідно до умов кредитного договору, банк, на умовах, визначених цим договором, надає позичальнику кредит у сумі 100 000,00 доларів США на споживчі цілі. За змістом п. 1.2. ст. 1 кредитного договору кредитні кошти надаються строком по 11 липня 2017 року. За користування кредитними коштами в сумі 40 000,00 доларів США встановлюється плата в розмірі 10% процентів річних, за користування кредитними коштами в сумі 60 000,00 доларів США встановлюється плата в розмірі 12% процентів річних. У відповідності до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 100 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальними валютними ордерами № 84814 від 12 липня 2017 року на суму 40 000 доларів США та № 84820 від 12 липня 2017 року на суму 60 000 доларів США. Вказані кредитні кошти були перераховані на рахунок позичальника 12 липня 2007 року. Таким чином, позивач в повній мірі та належним чином виконав свої зобов'язання за договором перед відповідачем в частині надання кредитних коштів. Проте, відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: кредит повернуто не в повному обсязі, проценти за користування кредитними коштами сплачені, також, не в повному обсязі. В зв'язку із порушенням умов кредитного договору, позивач направив відповідачу вимогу про дострокове виконання зобов'язань від 17 листопада 2015 року. Однак, досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів та заборгованість перед позивачем до цього часу не погашена. Відповідно до 06 липня 2017 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року становить 19 128,30 доларів США основної заборгованості, 220 495,20 гривень пені та 5 000,00 гривень штрафу, а саме: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів: 15 489,60 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 404 577,77 гривень); поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів: 526,00 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 13 738,76 гривень); прострочена заборгованість за нарахованими процентами: 2 925,85 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 76 421,20 гривень); поточна заборгованість за нарахованими процентами 186,85 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 4 880,39 гривень). Загальна сума заборгованості без штрафних санкцій: 19 128,30 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 499 618,13 гривень); сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами: 8 441,84 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 220 495,20 гривень); загальний розмір заборгованості за кредитним договором в валюті кредиту: 27 570,14 доларів США; порушення умов п. 3.3.7. та 4.4. кредитного договору: 5 000,00 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором в гривнях згідно з офіційним курсом Національного банку України становить: 725 113,33 гривень. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, 29 березня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, яку ухвалою суду від 30 березня 2017 року було залишено без руху. В подальшому, 19 квітня 2016 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанції про сплату судового збору, зустрічна позовна заява та копія договору іпотеки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки. Відповідно до заявлених зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд: визнати недійсним кредитний договір № 0059/07/00-Z, укладений 12 липня 2007 року між АКБ «Банк Форум» та нею, [PERSON]; визнати недійсним договір іпотеки земельної ділянки, загальною площею 0,0638 га, що стане власністю позичальника в майбутньому, розташовану за адресою: [ADDRESS] укладений 15 серпня 2007 року між АКБ «Банк Форум» та нею, [PERSON] Свої зустрічні позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що в умовах оспорюваного кредитного договору банком не було визначено порядок надання кредиту, а лише порядок його погашення та внесення змін до його змісту. Вважає, що в змісті кредитного договору та інших додаткових угод відсутні встановлені законодавством обов'язкові умови, які необхідні для їх укладення, а саме: не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача, тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту); не встановлено дати видачі кредиту та інші умови надання кредиту, зокрема про можливі настання валютних ризиків для позичальника; річна відсоткова ставка за кредитом не визначена належним чином; не встановлено, не розкрито та є відсутніми обов'язкові умови щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу, шляхом оприлюднення їх у письмовій формі, іще до укладення такого договору; не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості, відносно домовленості про розрахунки індексації. Також, вважає, що ефективна ставка відсотка (реальна процентна ставка) та сукупна вартість кредиту (абсолютне значення подорожчання кредиту) в договорах кредиту не визначені, реальна процента ставка є завищеною. Тому, наведені розбіжності, являються такими, що поліпшують умови банку, який розробляв спірний кредитний договір та додаткові угоди до нього. А отже, банк приховав від позичальника повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, просив первісний позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у поясненнях на заперечення (а.с.83-84), запереченні на зустрічну позовну заяву, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. Пояснив суду, що позичальнику [PERSON] було надано з боку позивача кредит у розмірі 100 000 доларів США шляхом зарахування двох платежів у розмірі 40 000 доларів США та 60 000 доларів США. Деякий час позичальник сплачувала суму кредитних коштів, але згодом перестала сплачувати кошти по кредиту. Зазначив, що по тілу кредиту, відсоткам у позичальника заборгованості не було до пред'явлення останньою зустрічного позову. Щодо заявлених зустрічних позовних вимог, пояснив суду, що у кредитному договорі всі умови були вказані. Перед підписанням кредитного договору, позичальник отримала умови кредитування в АКБ «ФОРУМ». Крім того, згідно зустрічного позову відповідач вказала, що у кредитному договорі не було зазначено реальної (ефективної) процентної ставки. В той же час, вказана процентна ставка є внутрішньою ставкою банку та показником прибутковості банку. Жодних нарахувань вище процентної ставки в кредитному договорі встановлено не було. Крім того, подав заяву про застосування строків позовної давності, в якій просив застосувати до позовних вимог [PERSON] строки позовної давності та наслідки їх порушення, що є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов не визнав, з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с.33-34), просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, зустрічні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, додаткових поясненнях по справі, просив зустрічний позов задовольнити. Пояснив суду, що реальна відсоткова ставка це кінцеве подорожчання кредиту, яка включає і відсоткову ставку, і реєстраційні послуги нотаріуса та усі інші супутні витрати, які має здійснити позичальник протягом строку дії договору. Також зазначив, що позивач, за первісним позовом, не довів належними та допустимими доказами розміру заборгованості позичальника за кредитним договором, н надав виписку по рахунку, з якої і можливо б було перевірити дійсний розмір заборгованості. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0059/07/00-Z, за умовами якого банк надає позичальнику [PERSON] кредит на споживчі цілі у сумі 100 000,00 доларів США 00 центів строком по 11 липня 2017 року (а.с.4-5). Відповідно до п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, за користування кредитними коштами в сумі 40 000,00 доларів США 00 центів встановлюється плата в розмірі 10% процентів річних, за користування кредитними коштами в сумі 60 000,00 доларів США 00 центів встановлюється плата в розмірі 12% процентів річних. 10 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року, за умовами якої забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: договір іпотеки земельної ділянки загальною площею 0,0999 га що стане власністю позичальника в майбутньому за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Старі Безрадичі, вул. Березова, 16 від 12 липня 2007 року; договір іпотеки земельної ділянки загальною площею 0,0638 га. що стане власністю позичальника в майбутньому за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Старі Безрадичі, Старобезрадичівська сільська рада який буде укладено до 27 серпня 2007 року. Так, 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого цей договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного з іпотекодержателем кредитного договору № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року, додаткової угоди № 1 від 10 серпня 2007 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобов'язання та (або) процентів за основним зобов'язанням. Предметом іпотеки є нерухоме майно, що стане власністю іпотекодавця у майбутньому, а саме: земельна ділянка, площею 0,0638 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівської сільської ради (а.с.57-60). 01 квітня 2009 року між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року, за умовами якого сторонами обумовлено, що за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12% процентів річних (а.с.7). 21 червня 2012 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року, згідно якої сторонами було обумовлено, що позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з липня 2008 року в сумі не менше 918 доларів США 00 центів на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № [NUMBER] в ПАТ «БАНК ФОРУМ», код банку 322948, ідентифікаційний номер позичальника [NUMBER], [PERSON] Якщо останній день місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то останнім днем платежу вважається перший банківський день після вихідних, святкових або неробочих днів. Проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок для погашення кредиту та процентів № [NUMBER] в ПАТ «БАНК ФОРУМ», код банку 322948, ідентифікаційний номер позичальника [NUMBER], [PERSON], щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів за користування кредитними коштами. Якщо 20-те число випадає на вихідний або святковий день, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів (а.с.8). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п.п. 3.3.2. п. 3.3. Розділу 3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний: щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з п. 2.3. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.2 цього договору строку повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом ПАТ «БАНК ФОРУМ» були виконані умови кредитного договору в частині надання позичальнику [PERSON] грошових коштів за кредитом на підставі поданих нею заяв від 12 липня 2007 року та перераховано на її рахунок суму кредиту у розмірі 60 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 84820 від 12 липня 2007 року та суму кредиту у розмірі 40 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 84814 від 12 липня 2007 року (а.с.11-13). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим суду стороною позивача за первісним позовом, позичальником [PERSON] мало місце порушення виконання умов кредитного договору по сплаті кредиту та відсотків за його користування. Так, в період часу з моменту укладення кредитного договору, позичальником вносилися періодично відповідні плати за тілом кредиту. При цьому, з 15 серпня 2007 року по 10 вересня 2014 року позичальником сплачувалися також і грошові кошти за відсотками по кредиту, що має своє відображення у наданому суду розрахунку, що свідчить про періодичність винесення грошових коштів в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Вказані обставини в судовому засіданні не заперечувалися ні стороною позивача за первісним позовом, ні стороною відповідача за первісним позовом. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 липня 2017 року заборгованість за кредитним договором № 0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року становить 19 128,30 доларів США основної заборгованості, 220 495,20 гривень пені та 5 000,00 гривень штрафу, а саме: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів: 15 489,60 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 404 577,77 гривень); поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів: 526,00 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 13 738,76 гривень); прострочена заборгованість за нарахованими процентами: 2 925,85 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 76 421,20 гривень); поточна заборгованість за нарахованими процентами 186,85 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 4 880,39 гривень). Загальна сума заборгованості без штрафних санкцій: 19 128,30 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 499 618,13 гривень); сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами: 8 441,84 доларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 1 долар США = 26,119317 станом на 06 липня 2017 року = 220 495,20 гривень); загальний розмір заборгованості за кредитним договором в валюті кредиту: 27 570,14 доларів США; порушення умов п. 3.3.7. та 4.4. кредитного договору: 5 000,00 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором в гривнях згідно з офіційним курсом Національного банку України становить: 725 113,33 гривень. В той же час, стороною відповідача за первісним позовом заперечувався факт правильності розрахунку даної заборгованості та зазначено, що позивачем не надано виписки по рахунку, а реальна процентна ставка по кредиту не відповідає визначеній у кредитному договорі процентній ставці. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у вказаній цивільній справі було призначено судово-економічну експертизу, на розгляд якої були поставлені наступні питання: чи правильно вказана у кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього реальна відсоткова ставка?; якою є реальна процентна ставка (у процентах річних) та «абсолютне значення подорожчання кредиту» у кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього на момент його укладання, та чи визначено їх у кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього?; чи відповідають реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в цих договорах процентам за користування кредитом? який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж за кредитним договором від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього (в тому числі заборгованість за кредитом, проценти за кредитним договором, страхові та інші платежі), виходячи з умов, визначених Договором та положень діючого законодавства? який розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «БАНК ФОРУМ» згідно кредитного договору від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z станом на дату проведення розрахунку - 09 грудня 2015 року?; Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 11722/16-45 від 28 квітня 2017 року, складеного судовим експертом Полєнніковим М.О. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: 1. У кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього, відсутні дані щодо розміру реальної відсоткової ставки; 2. Встановити розмір реальної процентної ставки (у процентах річних) та «абсолютне значення подорожчання кредиту», згідно умов кредитного договору від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього, на момент його укладання не видається за можливе з причин, наведених у дослідженні. У кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та Додатках до нього, відсутні дані щодо розміру реальної процентної ставки (у процентах річних) та «абсолютного значення подорожчання кредиту»; 3. Реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту не може відповідати зазначеним в цьому договорі процентам за користування кредитом, оскільки реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту враховують платежі на користь третіх осіб, які має здійснити позичальник в рамках кредитного договору; 4. У зв'язку із відсутністю у кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], основних умов (істотних умов), встановити розмір щомісячного платежу не видається за можливе; 5. Встановити розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» згідно кредитного договору від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z станом на дату проведення розрахунку - 09 грудня 2015 року не видається за можливе з причин, наведених в дослідженні. Так, зі змісту наданого судовим експертом висновку вбачається, що у зв'язку із відсутністю у кредитному договорі від 12 липня 2007 року №0059/07/00-Z, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], основних умов (істотних умов), встановити розмір щомісячного платежу не видається за можливе. Відповідно до положення № 566, доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів. Відтак, в обліку ПАТ «Банк Форум» повинні бути відображені суми нарахованих та сплачених доходів за кредитами, що надані фізичним особам на відповідних рахунках. Розрахунок заборгованості складається саме на основі вищезазначених документів (перелік рахунків, згідно Інструкції № 280), оскільки саме виписки з аналітичних рахунків містять дані планового і фактичного погашення кредиту, відсотків та інше, які вже потім переносяться в розрахунок заборгованості, і саме виписки з аналітичних рахунків банку, окрім іншого, є об'єктом дослідження судового експерта - економіста. Враховуючи, що в матеріалах, наданих на дослідження, відсутні та на клопотання експерта не надані виписки по рахунках за період з 14 лютого 2008 року по 09 грудня 2015 року, підтвердили наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості по кредитному договору №0059/07/00-Z від 12 липня 2007 року станом на 09 грудня 2015 року та встановити розмір заборгованості не видається за можливе. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв'язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об'єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дані положення законодавства роз`яснені судом сторонам в судому засіданні, запропоновано доповнити досліджені судом письмові докази. При цьому, представник позивача за первісним позовом не скористався своїм правом на подання додатних доказів. Таким чином, наданий стороною позивача за первісним позовом розрахунок заборгованості не може слугувати беззаперечним належним та допустимим доказом правильності нарахування заборгованості за кредитним договором, а є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача за первісним позовом і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позичальника. При цьому, стороною позивача ПАТ «БАНК ФОРУМ» ні суду, ні експертній установі не було надано виписки по рахунку позичальника, який би містив відомості про рух коштів на рахунку, відомості про зарахування коштів, здійснені операцій по рахунку позичальника, та у сукупності із розрахунком заборгованості слугував би належною підставою по встановленню реальної заборгованості по кредитному договору. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність факту встановлення заборгованості позичальника по спірному кредитному договору, оцінивши наявні у суду докази в розрізі даного спору, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених ПАТ «БАНК ФОРУМ» вимог та відмову у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Щодо заявлених зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, то суд зазначає наступне. Як роз'яснено п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавств при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті536, 638, 1056-1 ЦК). Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 11 вересня 2013 р. у справі № 6-40 цс 13 дійшла до висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по - перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 , ч. 3 ст. 509 ЦК України); по - друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по - третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Так, в обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог, сторона позивача за зустрічним позовом посилається на те, що банком було приховано від позичальника повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та вказав в угоді занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Отже, зміст даного принципу проявляється, зокрема, у свободі особи вільно вступати у договірні відносини; самостійно визначати структуру і вид договірного зв'язку, при цьому саме сторони самі обирають вид договору, який регулюватиме їх взаємні відносини, його істотні умови. Відповідно до п. 7.2. п. 7 кредитного договору, сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Виходячи із загальних умов, укладеного між сторонами кредитного договору, сторонами досягнуто домовленість про істотні умови договору даного виду, серед іншого, договір містить положення про суму кредиту, відсоткову ставку. При цьому, позивачем підписано вказаний кредитний договір на кожному аркуші договору, як і підписано всі додаткові угоди до нього, що свідчить про ознайомлення з умовами кредитного договору та виразу повної згоди під час його підписання з умовами, викладеними у ньому. Крім того, сторонами спірного кредитного договору були погоджені умови кредитування, що має відображення у підписаних сторонами Умовами кредитування фізичних осіб в АКБ «ФОРУМ». При цьому, вказані Умови кредитування були вручені позичальнику [PERSON], про що свідчить підпис останньої на Умовах кредитування. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при підписанні спірного кредитного договору позивач за зустрічним позовом погодився з його умовами, факт отримання кредитних коштів не заперечується стороною позивача, що свідчить про виконання з боку відповідача зобов'язань по кредитному договору, обставин для визнання положень кредитного договору несправедливими, також не було надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що умови кредитного договору не суперечать принципу добросовісності, у зв'язку з чим підстав для визнання кредитного договору недійсним. У зв'язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку щодо відмови у задоволенні заявлених зустрічних позовних вимог по суті їх пред'явлення, судом не вбачається підстав для задоволення зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки земельної ділянки. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки. На підставі вищевикладеного та та

Outcome: dismissed