Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Миколаївський районний сектор Головного управління ДМСУ в Одеській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку предмета іпотеки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №1126 від 19 грудня 2007 року у розмірі 178 508 гривень 59 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року за реєстровим №268, а саме на: житловий будинок, житловою площею 47.0 кв.м. та загальною площею 70.8 кв.м., а також господарські споруди, які розташовані в с. Ісаєве вулиця Щорса №79 Миколаївського району Одеської області на земельній ділянці площею 2500 кв.м., що належить [PERSON] на праві приватної власності. Виселити [PERSON] та [PERSON] з зазначеного житлового будинку зі зняттям з реєстраційного обліку у Миколаївському районному секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. Крім того представник позивача просив суд встановити вищий пріоритет Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» переважно перед іншими кредиторами на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року за реєстровим №268, а саме: на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.96). Вислухавши сторони, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №1126 від 19 грудня 2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №7285 АТ «Ощадбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 50 \~000 (пятдесят тисяч) гривень, строком до 18 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік (а.с.20-22). У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем і [PERSON] 24 грудня 2007 року укладено договір іпотеки , посвідчений 24 грудня 2007 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №268. Згідно зазначеного договору банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, житловою площею 47.0 кв.м. та загальною площею 70.8 кв.м., а також господарські споруди, які розташовані в с. Ісаєве вулиця Щорса №79 Миколаївського району Одеської області на земельній ділянці площею 2500 кв.м. (а.с.16-18). Предмет іпотеки (житловий будинок з господарськими будівлями) належить іпотекодавцю ( [PERSON]А.) на праві приватної власності, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Ісаївської сільської ради Миколаївського району Одеської області 05.08.2007 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15476433 від 5 серпня 2007 року, виданого ДП Миколаївське РБТІ (а.с.19). Згідно п.1 договору іпотеки цим договором забезпечується виконання Боржником зобовязань перед Іпотекодержателем, що випливають з укладеного між ними кредитного договору №1126 від 19 грудня 2007 року (а.с.16). Згідно п.10 договору іпотеки предмет іпотеки на момент посвідчення цього договору нікому іншому не проданий, іншим способом не відчужений, під арештом, під заставою, у тому числі податковою, не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав третіх осіб як у межах, так і за межами України немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений, не обтяжений будь-якими зобовязаннями, крім тих, що передбачені цим договором, є правомірно набутим та є власністю Іпотекодавця. Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав [PERSON] кредит, шляхом видачі готівки з кредитного рахунку в сумі 50 \~000 гривень. Згідно п.п.3.3.1; 3.3.2; 3.3.3; 3.3.5; 5.2; 5.3 зазначеного кредитного договору [PERSON] зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, а саме: повернути кредит в сумі 50 000 гривень та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по зазначеному договору сплатити штрафні санкції. У разі порушення умов кредитного договору та договору застави на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та пені. В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобовязань по погашенню кредиту та сплаті відсотків не виконував. Таким чином [PERSON] порушив строки виконання платіжних зобовязань. 12 листопада 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 76\~003 гривень 01 коп. (а.с.23). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.02.2012 р., право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України). Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 29 липня 2015 року прострочена заборгованість по вищезазначеному кредиту склала 178 508 гривень 59 коп., з них: прострочений основний борг по кредиту 50\~000 гривень; прострочені проценти за користування кредитом 45 236 гривень 39 коп.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 30 114 гривень 39 коп.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 25 784 гривень 01 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум по кредиту 14\~673 гривень 16 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених відсотків по кредиту 9\~258 гривень; 3% річних від прострочених сум по кредиту 3 442 гривень 64 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.9-15). Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або не належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцюта боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. 23 квітня 2014 року позивач надіслав відповідачам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про усунення порушення №28/01-19/10403 якою було їх попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання ними усунення порушень по сплаті кредитної заборгованості (а.с.6). Зазначені порушення відповідачами не були усуненні. 29 липня 2015 року позивач надіслав відповідачам [PERSON] про звільнення житлового приміщення (квартири) та зняття з реєстрації № 28/01-3/1126/14685 (а.с.8). У відповідності до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав,передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Миколаївський районний сектор Головного управління ДМСУ в Одеській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню. В частині встановлення вищого пріоритету Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» переважно перед іншими кредиторами на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року за реєстровим №268, а саме: на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями позивачу необхідно відмовити . Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial