Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], ліквідатор ПТ «Діхтяренко і компанія» - Бєляєва Олена Володимирівна про визнання наступного набувача іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме 2-х кімнатну квартиру загальною площею 80,42 кв. м., що розташована та адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБаНК» (надалі за текстом - Позивач) та фізичною особою [PERSON] (далі - третя особа) було укладено кредитний договір № 014/5088/2/13229 (далі - кредитний договір), згідно якого Позивач надав третій особі кредит в сумі 117 520,00 (сто сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять) доларів США, строком до 08 квітня 2035 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % річних (1.1. Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09 квітня 2008 року, між тими ж сторонами укладений договір іпотеки № 014/5088/2/13229/І, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1173, згідно якого в іпотеку банку передано майнові права на нерухоме майно, а саме: 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS]. в подальшому після введення будинку в експлуатацію, адресу було змінено на: [ADDRESS]. 14.10.2013 року господарським судом Харківської області прийнято постанову, якою визнано Повне товариство «Діхтяренко і Компанія» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Постановлено, що з дня прийняття постанови підприємницька діяльність банкрута припиняється, строк виконання всіх грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування неустойки, процентів та інших видів економічних санкцій по усіх видах заборгованості банкрута, вимоги за зобов'язаннями банкрута, що виникли під час проведення процедур банкрутства, пред'являються в межах ліквідаційної процедури. Припиняються повноваження органів управління банкрута, ліквідатора і повноваження власника майна. Скасовуються арешти, накладені на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника (в тому числі, усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна). Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Призначено ліквідатором боржника голову ліквідаційної комісії Бєляєву Олену Володимирівну, яку зобов'язано відповідно до п. З ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в п'ятиденний строк опублікувати в офіційному друкованому органі відомості про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закрити всі рахунки банкрута в установах банку і відкрити або переоформити один основний рахунок для проведення розрахунків з кредиторами, виконати інші дії, передбачені ст.ст. 41-48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури, про фінансове становище і майно боржника станом на день відкриття ліквідаційної процедури, використання коштів боржника. Ліквідатора був зобов'язаний вжити заходів по оцінці та реалізації активів банкрута, представити суду реєстр грошових вимог кредиторів, повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів банкрута, надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури, в строк до 14 квітня 2014 року виконати ліквідаційну процедуру, надати суду звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури, у тому числі відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; довідки установ банку про закриття рахунків банкрута, копії повідомлення органу державної податкової служби, пенсійного фонду та центру зайнятості про закінчення ліквідаційної процедури; акт знищення печатки, штампа, докази розшуку майна банкрута, довідки органів, що в обов'язковому порядку реєструють право власності на нерухоме та цінне рухоме майно; докази, що свідчать про стягнення дебіторської заборгованості, або докази що свідчать про неможливість стягнення дебіторської заборгованості, оригінали установчих документів і свідоцтва про державну реєстрацію, ліквідаційний баланс, реєстр непогашених вимог кредиторів, інші документи, що свідчать про виконану ліквідатором роботу по ліквідації банкрута. 22 листопада 2013 року господарським судом Харківської області було постановлено ухвалу по справі № 922/3638/13, якою задоволено клопотання ліквідатора банкрута повного товариства ПТ «Діхтяренко і Компанія» про роз'яснення змісту резолютивної частини постанови господарського суду Харківської області по справі № 922/3638/13 від 14.10.2013 року, щодо можливості скасування арештів, що накладені на майно та інші обмеження щодо розпорядження майном учасників ПО «Діхтяренко і Компанія», можливості накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном учасників ПО «Діхтяренко і Компанія» та можливості включення майна учасників ПО «Діхтяренко і Компанія» до ліквідаційної маси банкрута. 19 березня 2014 року постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/3638/13, ухвалу господарського суду Харківської області від 22 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені клопотання арбітражного керуючого Бєляєвої О.В. про роз'яснення постанови господарського суду Харківської області по справі №922/3638/13 від 14.10.2013 року - відмовлено, з підстав відсутності потреби у роз'ясненні постанови суду оскільки вона є чіткою, ясною, зрозумілою та такою, що винесена відповідно до вимог статей 37, 38, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Крім того, підставою для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 22 листопада 2013 року є те, що вимоги, поданого ліквідатором клопотання, полягають не у наданні роз'яснення змісту прийнятої судом постанови, а стосуються роз'яснення порядку її виконання та правових наслідків її прийняття стосовно індивідуально визначеного нерухомого майна боржника. В ліквідаційній процедурі, належну учаснику ПТ «Діхтяренко і Компанія» [PERSON] квартиру, що розташована та адресою: [ADDRESS], реалізовано з, проведених Товарною Біржею «РЕСУРС-ІНФОРМ», відкритих торгів в формі аукціону від 25 листопада 2013 року, покупцеві [PERSON]. А згодом відчужена за договором купівлі- продажу посвідченого 20.12.2013 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 2297, відповідачці [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позивні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позовних вимог заперечував посилаючись на відсутність договірних відносин між [PERSON] та [PERSON], порушення права власності [PERSON] на спірну квартиру та на відсутність, під час укладення договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2013 року, обтяження нерухомого майна іпотекою за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотання про слухання справи за його відсутністю до суду не надходило. Представник третьої особи -ліквідатора ПТ «Діхтяренко і компанія» - Бєляєвої Олени Володимирівни, в судовому засіданні, проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що зняття заборон та реалізація спірної квартири шляхом публічних торгів були здійснені ліквідатором ПТ «Діхтяренко і компанія» - Бєляєвою Оленою Володимирівною, на виконання постанови господарського суду Харківської області від 14.10.2013 року по справі № 922/3638/13. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вчинивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов ПАТ «ФІДОБАНК» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.119 ЦК України, повним є товариство, учасники якого відповідно до укладеного між ними договору здійснюють підприємницьку діяльність від імені товариства і солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за його зобов'язаннями усім майном, що їм належить. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Таким чином, включення майна учасника Повного Товариства «Діхтяренко і Компанія» - [PERSON] до ліквідаційної маси, скасування обтяжень спірного майна, його реалізацію здійснено на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та на виконання постанови господарського суду Харківської області від 14.10.2013 року по справі № 922/3638/13. Передбачений ч.3. ст.9 Закону України «Про іпотеку» та ч.2 ст.586 ЦК України обов'язок Іпотекодавця/Заставодавця, щодо отримання згоди Іпотекодержателя/Заставодержетеля на відчуження предмета іпотеки, на який посилається Позивач, не може бути застосований до даних відносин, оскільки відчуження предмета іпотеки було здійснено не Іпотекодавцем/Заставодавцем, як встановлено в зазначених вище нормах, а ліквідатором ПТ «Діхтяренко і Компанія» в рамках ліквідаційної процедури під контролем господарського суду Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання [PERSON] - іпотекодавцем та звернення стягнення на квартиру, що розташована та адресою: [ADDRESS], та належить Відповідачці на праві приватної власності, Позивач посилається на ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу прав власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. У відповідності до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Суд не погоджується з думкою позивача, щодо застосування ст.23 Закону України «Про іпотеку», з наступних підстав порушення передбаченої диспозицією ст. 23 Закону України «Про іпотеку» щодо відчуження предмета іпотеки саме Іпотекодавцем. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 80.42 кв. м., що розташована та адресою: [ADDRESS] отримано Відповідачем на підставі договору купівлі продажу посвідченого 20.12.2013 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 2297. Згідно п. 2.1, 2.4 гл.2, ч. ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, При підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Договори про відчуження або заставу нерухомого та рухомого майна посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності податкової застави. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису щодо обтяження спірної квартири іпотекою. На час розгляду справи, незаконність набуття права власності судом не встановлена, та ніким не оспорюється. Згідно пункту 8 ст.346 Цивільного Кодексу України, припинення права власності шляхом звернення стягнення на майно можливе за зобов'язаннями власника. Жодних зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «ФІДОБАНК», судом не встановлено. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку», реалізація нерухомості, що є предметом іпотеки є підставою для припинення іпотеки. Таким чином іпотека Банку припинилась з часу реалізації квартири та припинення прав на неї іпотекодавця - [PERSON]. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Гарантії захисту права власності закріплено ст. 386 ЦК України, частина 1 даної статті встановлює. що Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.6 ст.319 ЦК України, Держава не втручається у здійснення власником права власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed