Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів доходу, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 18 річного віку, обґрунтовуючи позов наступним. 24.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району, про що складено відповідний актовий запис № 117 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі народжено дитину - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом, сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Останні чотири місяці відповідач проживає окремо від сім`ї. Питання стосовно припинення шлюбних відносин нею поки не розглядається, водночас, почавши жити окремо відповідач припинив надавати підтримку та утримувати сина, переклавши клопоти стосовно виховання та утримання дитини на неї. Добровільно вирішувати питання стосовно утримання дитини відповідач не бажає, відповідно вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач має постійну роботу (фізична особа підприємець), відповідно має стабільний дохід, та за її відомостями не має інших утриманців. Вона неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією щодо врегулювання спору, але відповідач систематично ухиляться від виконання зобов`язання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Рекомендований розмір аліментів на утримання дитини, відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу. України, так і положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, не має інших утриманців, беручи до уваги потреби дитини та обов`язок батька забезпечити належний розвиток сина,

Outcome: approved