Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власності та зняття з реєстраційного обліку. У своєму позові позивач посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 11 травня 2006 року укладено договір кредиту, в забезпечення виконання якого між сторонами було укладено договір іпотеки. Третя особа надала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У зв'язку із виниклою заборгованістю відповідачем перед позивачем, рішенням суду від 17 жовтня 2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки та виселено [PERSON]. На даний час в квартирі [ADDRESS] продовжує проживати відповідач по справі, а тому, з урахуванням уточнень до позовних вимог усунути перешкоди [PERSON] в користуванні Приватбанком квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON]; Заводському РВ в м.Дінпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію відповідача за зазначеною адресою. В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просить суд розглядати справу у його відсутності. В судове засіданні відповідач не з'явилась, надала суду заяву, у якій позовні вимоги визнає та просить суд розглядати справу у її відсутності. В судове засіданні третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], представник Заводського РВ в м.Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 11 травня 2006 року було укладено договір кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору 11 травня 2006 року між позивачем Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та третьою особою [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого третя особа надала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що у зв'язку із виниклою заборгованістю відповідачем перед позивачем, рішенням суду від 17 жовтня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу предмета іпотеки та виселено [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] продовжує проживати та значиться зареєстрованою відповідач по справі [PERSON], що не заперечується відповідачем. Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч.1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Ст.40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Так, враховуючи, що на даний час вимоги ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України не виконані відповідачем, а саме квартиру [ADDRESS], на яку було звернуто стягнення не звільнено, а тому позовні вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 365 грн. 40 коп., згідно наданої квитанції про сплату судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved