Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач УСЗН Селидівської міської ради 20.04.2017 року предявив позов до [PERSON] про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН. На підставі заяви відповідача, управлінням було призначено грошову допомогу на періоди з 08.12.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 08.06.2016 року по 07.12.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 09.12.2015 року по 07.06.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць. Відповідач, при зверненні, надала заяву, в якій зазначила, що у неї та у членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної організації немає. Проте в ході перевірки встановлено факт наявності у володінні [PERSON] квартири, що розташована на підконтрольній Україні території, а саме за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Берегова, 117/51, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3263. Отже, відповідач [PERSON] подала недостовірну інформацію щодо наявності у неї нерухомого майна у власності, у зв`язку з чим рішенням начальника УСЗН від 22.09.2016 року вирішено утримати з [PERSON] занадто отримані кошти, але добровільно відповідач повернути надміру перераховані їй кошти не бажає, а тому просить стягнути з [PERSON] на користь УСЗН Селидівської міської ради переплачену суму щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 08.06.2016 року по 07.12.2015 року, з 09.12.2015 року по 07.06.2016 року, з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року у розмірі 28 476 грн. 21 коп. Представник позивача надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що вона не приховувала той факт, що в неї є у власності квартира в м. Селидове, оскільки на час подання відповідної заяви необхідно було вказати інформацію про наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Крім того, м. Селидове відповідно до розпорядження КМУ відносить до району проведення антитерористичної операції, в звязку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими. Просить суд, відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою УСЗН Селидівської міської ради № 1427 від 14.02.2017 року (арк. справи 3). З заяв [PERSON] до УСЗН Селидівської міської ради № 954 від 08.12.2014 року, № 1299 від 08.06.2015 року, № 3408 від 09.12.2015 року, № 1625 від 16.06.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вбачається, що вона просить призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 15.12.2014 року, УСЗН призначило [PERSON] грошову допомогу на період з 08.12.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць (арк. справи 8). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.07.2015 року, УСЗН призначило [PERSON] грошову допомогу на період з 08.06.2015 року по 07.12.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць (арк. справи 9). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.12.2015 року, УСЗН призначило [PERSON] грошову допомогу на період з 09.12.2015 року по 07.06.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць (арк. справи 10). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.07.2016 року, УСЗН призначило [PERSON] грошову допомогу на період з 16.06.2015 року по 15.12.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць (арк. справи 7). Із довідки про отримання допомоги переміщеним особам на проживання, вбачається, що [PERSON], перебувала на обліку в УСЗН Селидівської міської ради, та їй проводилось нарахування адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі за періоди з 08.12.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 08.06.2016 року по 07.12.2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 09.12.2015 року по 07.06.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць, з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. на місяць. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Порядок видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі - Довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505). Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується). За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки особа, яка переміщується, звертається з заявою встановленої форми до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі - уповноважені органи). З заяви від 08.12.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції вбачається, що на час звернення [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], а фактично проживала у [INFO]. Щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються, після взяття їх на облік та отримання довідок про взяття на облік в уповноважених органах. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю (пункти 2, 3, 5 Порядку № 505). З моменту введення в дію Порядку № 505 абзац девятий пункту 5 мав таку редакцію: «у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції». Така редакція діяла до 24.04.2015 року, а за змінами, внесеними згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212, він був викладений так: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції», а саме в абзаці дев'ятому пункту 5 та в абзаці другому пункту 6 слова «у володінні» замінені словами «у власності». Постановою від 8 квітня 2015 р. № 257 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505», що набула законної сили 15.05.2015 року, у назві та тексті Порядку слова «територія України та райони проведення антитерористичної операції» в усіх відмінках замінені словами «територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» у відповідному відмінку. В редакції Порядку № 5, у абзаці девятому пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212) було зазначено: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення». Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 р. № 636 абзац 9 пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212), виключено. Така редакція Порядку діяла з 09.09.2015 року. Постановою КМУ від 7 жовтня 2015 р. № 810 «Про внесення зміни до пункту 5 Порядку № 505» абзац десятий був викладений в такій редакції (в дії з 18.12.2015 року): «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення». З 03.06.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 31 травня 2017 р. № 370\~«Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац 10 діє в наступній редакції: «наявність у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення/ частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення». Тобто до 03.06.2017 року в заявах про взяття на облік та про виплату щомісячної адресної допомоги не потрібно було вказувати про наявність житла, яке розташоване в районах проведення антитерористичної операції. Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно із пунктом 5 статті 11 цього закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік. На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено і м. Селидове. Проте дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р, в якому не зазначено підстави його прийняття. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнані такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Відповідно до п. 22 цього Переліку по Донецькій області до таких населених пунктів відноситься м. Селидове. Ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, що діяла на 07.10.2014 року) встановлено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує. Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях. Наказом № 33/6/а від 07.10.2014 року Першого заступника Голови Служби безпеки України - керiвника Антитерористичного центру при Службi безпеки України «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів його проведення» наказано: визначити такi райони проведення антитерористичної операцiї та термiни її проведення: Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року; Харкiвська область з 07 квiтня 2014 року до 14 вересня 2014 року. З наведеного слідчить, що районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року по теперішній час, до закінчення терміну її проведення. Судом встановлено, що відповідач має у власності квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Берегова, 117/51, тобто в районі проведення антитерористичної операції. Як передбачено п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Аналіз наведених нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого вищезазначеного Переліку, дає підстави для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно з чинним законодавством. Отже, на час звернення [PERSON] 08.12.2014 року та до теперішнього часу, відповідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Селидове Донецької області є містом, в якому проводиться антитерористична операція. Відтак, в періоди з 08.06.2016 року по 07.12.2015 року, з 09.12.2015 року по 07.06.2016 року, з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року включно, відповідачу обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що квартира, яка належить йому на праві власності, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed