Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач Тернопільський національний економічний університет звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, посилаючись на те, що 25.10.2010 р. наказом № 485 відповідача зараховано з 01.11.2010 р. в аспірантуру без відриву від виробництва за державним замовленням за науковою спеціальністю 05.13.05 - комп'ютерні системи та компоненти. 29.10.2012 р. наказом № 528 відповідача 31.10.2012 р. відраховано з аспірантури за власним бажанням та добровільним відшкодуванням коштів, однак відповідачем не виконано вказане зобов'язання, тому позивач просить стягнути з нього понесені затрати - збитки у розмірі 10 199,27 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 25.10.2010 р. наказом № 485 по ТНЕУ, [PERSON] зараховано з 01.11.2010 р. в аспірантуру без відриву від виробництва за державним замовленням, про що укладено договір про підготовку аспіранта (докторанта, здобувача) за рахунок державного замовлення від 01.11.2010 р. № 163 - (далі договір), за науковою спеціальністю 05.13.05 - комп'ютерні системи та компоненти. 29.10.2012 р. наказом № 528 по ТНЕУ, [PERSON] 31.10.2012 р. відраховано з аспірантури за власним бажанням та добровільним відшкодуванням коштів. Відповідно до п.4.1 договору, у випадку невиконання індивідуального плану роботи над дисертацією без поважних причин, не захистом дисертації (не представленням дисертації в спеціальну вчену раду) чи відрахуванням з інших причин (порушення правил внутрішнього розпорядку, статуту ТНЕУ та ін.), відповідач повинен відшкодувати позивачу понесені затрати - збитки: кошти, що були затрачені на оплату вступних та кандидатських іспитів; кошти, що були затрачені на виплату заробітної плати (нарахувань на заробітну плату) науковому керівнику. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства (в тому числі підзаконних актів), а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, яке затверджене постановою КМУ від 01.03.1999 р. № 309, взаємозобов'язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначається в Типовій угоді (що є Додатком 1 до даного Положення), якою передбачається своєчасне виконання усіх зобов'язань та відповідальність у разі невиконання умов Типової угоди. У судовому засіданні встановлено, що сума збитків, завданих позивачу, складає 10 199,27 грн., в тому числі 7 482,56 грн. - нарахована і виплачена заробітна плата керівнику аспіранта, 2 716,70 грн. - нарахування на заробітну плату, згідно калькуляції витрат ТНЕУ, які пов'язані з навчанням відповідача у 2010-2012 роках в аспірантурі університету за рахунок державних коштів, а тому дана сума повинна бути відшкодована аспірантом, так як він не виконав своїх зобов'язань перед університетом. За таких обставин, відповідно до вищенаведених норм та умов угоди, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача суми збитків у зв'язку із навчанням (підготовкою) відповідача, яка складає 10 199,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved