Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позиція сторін у справі У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків із-за невиконання боргових зобов`язань. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 22 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено два договори позики на суму 835 880, 40 грн, що було еквівалентом 32 423, 60 дол. США на дату підписання договору, та на суму 162 103, 68 грн, що було еквівалентом 5 885, 69 Євро на дату підписання договору. Умови двох договорів позики позичальником [PERSON] не виконані, зобов`язання з повернення позики не виконане належним чином. З боку позичальника не повернена вся суми позики 997 984, 08 грн. Крім того, позикодавець має право на компенсацію втрат грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, оскільки відповідно до умов пункту 11 зазначених договорів позики, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що згідно з ухвалою Господарського суду м. Києва від 09 грудня 2019 року у справі № 910/16249/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] , а тому спір з позовними вимогами до боржника має вирішувати цей господарський суд. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду у загальному порядку та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 22 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено два договори позики на суму 835 880, 40 грн, що було еквівалентом 32 423, 60 дол. США на дату підписання договору, та на суму 162 103, 68 грн, що було еквівалентом 5 885, 69 Євро на дату підписання договору. У пункті 3 зазначених договорів позики визначено графік повернення суми позики, згідно з яким [PERSON] прийняв на себе зобов`язання: - повернути до 01 листопада 2017 року частину позики у розмірі 33, 33 %, що відповідає сумі 332 628, 09 грн за двома договорами позики; - повернути у строк до 01 листопада 2018 року частину позики у розмірі 33, 33 %, що відповідає сумі 332 628, 09 грн за двома договорами позики; - повернути у строк до 01 листопада 2019 року частину позики у розмірі 33, 34 %, що відповідає сумі 332 727, 90 грн за двома договорами позики. Як зазначає позивач, відповідач уникає сплати боргу, жодної отриманої суми позики до зазначених у договорах граничних датах (за графіками) не повернув, чим не виконав взяті на себе зобов`язання. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути позичені грошові кошти, однак останнім борги за договорами позики не повернуто. Згідно з розрахунком позивача, загальна сума збитків, завданих позикодавцю через неповернення грошової позики складає: - за зобов`язанням повернути до 01листопада 2017 року першу частину позики у розмірі 33, 33 %, яка розрахована з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, відповідає сумі 404 475, 75 грн; - за зобов`язанням повернути до 01 листопада 2018 року другу частину позики у розмірі 33, 33 %, яка розрахована з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, відповідає сумі 360 901, 48 грн; - за вимогою дострокового повернення тієї усієї частини позики за договорами, що залишилась неповернутою у строк до 01 листопада 2019 року третьої частини позики у розмірі 33, 34 %, відповідає сумі 332 727, 90 грн. Таким чином загальна сума збитків, завданих позикодавцю у зв`язку із неповерненням грошової позики, становить 1 098 105, 13 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому порядку, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частині першій статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У справі, що розглядається між сторонами виникли договірні правовідносини за договорами позики, внаслідок порушення позичальником умов таких договорів за ним утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Суд приймає наданий позивачем розрахунок заборгованості, будь-яких контр-розрахунків стороною відповідача не надано, наявність заборгованості не спростовано. Не заслуговують на увагу доводи сторони відповідача про наявність відкритого провадження у господарському суді щодо банкрутства [PERSON] , оскільки будь-яких доказів існування такого спору суду не надано, а згідно з договорами позики позичальник отримував позику як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання чи фізична особа-підприємець. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача стягується на користь позивача судовий збір у розмірі 9 605, 00 грн.

Outcome: approved