Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Позиція сторін у справі У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до АТ «Укрзалізниця» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 17 червня 2019 р. на телефон «Гарячої лінії» AT «Укрзалізниця» надійшла скарга пасажирки яка їхала поїздом № 668 Ковель-Чернівці з Луцька до станції Івано-Франківськ у вагоні №5. Заявниця ніби була свідком того, як провідниця розпивала спиртні напої, перед станцією Івано-Франківськ не розбудила пасажирів, згодом прийшов провідник з іншого вагону та насилу розбудив провідницю. З пояснень провідника вагону № 5 [PERSON] стало відомо, що під час її чергування спиртні напої вона не розпивала, в конфлікт з пасажирами не вступала. По прибутті в пункт формування 17 червня 2019 р. провідник вагону № 5 [PERSON] була направлена в. о. начальником сектору кадрів [PERSON] в Чернівецький обласний наркологічний диспансер для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Однак, як вбачається із висновку в стані алкогольного сп`яніння позивач не знаходилась. Неправомірними діями працівників AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», які направляли її на проходження огляду на стан сп`яніння, принижена моя честь та гідність, ділова репутація, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки її принизили перед іншими людьми та поширили відомості стосовно неї, про те, що вона на робочому місці перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Позивач зазначає, що сильно переживала, хвилювався і на запитання колег про те, чи перебувала в стані алкогольного сп`яніння повинна була постійно виправдовуватись та показувати висновок. Крім того, її притягнено до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог розділу 3 Інструкції №ЦЛ-0038 і оголошено догану та знято з рейсу Ковель-Чернівці. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року Позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Наказом в.о. начальника пасажирського вагонного депо Чернівці Грабовецького В. В. прийнято наказ від 12 червня 2019 року № 15-к/с, яким за порушення вимог Інструкції ЦЛ - 0038 р.3 провіднику вагону [PERSON] оголошено догану, оскільки заявником на «Гарячу лінію» 17 червня 2019 року написано скаргу № 119949 про те, що в пасажирському поїзді № 668 сполученням Ковель - Чернівці у вагоні № 5 провідник на робочому місці в нетверезому стані, а також не розбудила пасажирів. Згідно з висновком № 1722, складеним Комунальною медичною установою «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», 17 червня 2019 року о 14-30 год. [PERSON] - твереза, направлена в.о. начальника сектору кадрів [PERSON] . Позиція суду та оцінка аргументів сторін Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України). Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Саме лише направлення керівником для проходження особи на стан алкогольного сп`яніння не є поширенням недостовірної негативної інформації. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем поширено недостовірну негативну інформацію стосовно позивача, а відтак позов є недоведеним та не підлягає задоволенню. У випадку незгоди позивача із наказом роботодавця про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, вона має право його оскаржити у встановленому законом порядку. Оскільки суд відмовив у позові, то за правилами статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed