Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

позивач та його представник просить суд визначити місце проживання його сина [PERSON], [INFO] разом з позивачем, посилаючись на те, що він приблизно з 2016 мав близькі стосунки з [PERSON], від яких у них народився син [PERSON], [INFO]. 18.05.2018 він та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON]. На даний час шлюбні відносини між ними припинено, разом не проживають, малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем. Він одноособово займається вихованням сина та має намір отримати грошову допомогу при народженні дитини для використання їх за призначенням, однак отримати таку допомогу він може лише надавши органу соціального захисту населення підтвердження того, що дитина проживає саме з ним. Вирішити спір про місце проживання дитини в добровільному порядку не має можливості, саме тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, вважає, що буде доцільним, виключно в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника третьої особи, заслухавши свідків та вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст.4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.05.2018 зареєстрували шлюб у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла собі прізвище [PERSON], вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). 15.03.2018 до реєстрації шлюбу з [PERSON], у [PERSON] народився син, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження №34(а.с.7). Відповідно до заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області (а.с.13-15) та копії свідоцтва про народження (а.с.35), батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON], [INFO] На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.11) та актом депутата від 16.01.2019 (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 22.01.2019 (а.с.22), позивач, його мати [PERSON], менша сестра [PERSON] та син [PERSON] проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Власником квартири є мати позивача [PERSON] У зазначеній квартирі зроблений ремонт, житло облаштовано сучасними та зручними меблями, побутовими електроприладами. В помешканні створено належні умови для проживання та забезпечення потреб дитини. Хлопчик спокійний, на вигляд здоровий, охайний та доглянутий. Наявність значної кількості дитячих речей та предметів догляду за дитиною свідчить про те, що дитина там постійно проживає. Начальник служби у справах дітей [PERSON] у своєму висновку від 24.01.2019 щодо визначення місця проживання [PERSON].(а.с.37) зазначила, що служба у справах дітей виконкому Ватутінської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання [PERSON], [INFO] разом з його батьком [PERSON], [INFO]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що малолітній [PERSON] постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Мати хлопчика з ними не проживає, дитину не відвідує. Відповідно до акту оцінки потреб сім'ї, затвердженого 21.09.2019 керівником ВМЦСССДМ (а.с.18-22), [PERSON] здатний виконувати обов'язки щодо виховання неповнолітнього сина, а мати [PERSON] самостійно усунулась від виконання батьківських обов'язків та не бажає забезпечувати потреби дитини. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним Кодексом України. Згідно ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.160, 161, 171 СК України та

Outcome: approved