Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором відновлюваної кредитної лінії, третя особа - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 43800,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,2 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, з терміном остаточного повернення кредиту - 23.09.2018 року на споживчі потреби. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 24.09.2010 року до Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року, Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду, згідно із умовами якої пункт 1.2. розділу «Предмет договору» Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року доповнено наступним реченням: «Сторони погодили суму фактичної заборгованості за кредитом станом на 24.09.2010 року в розмірі 35196,80 доларів США, яка підлягає погашенню позичальником щомісячно згідно з наступним графіком: з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року 200 доларів США, з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року 300 доларів США, з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року 350 доларів США, з 01.01.2014 року по 31.08.2018 року 400 доларів США, з 01.09.2018 року по 23.09.2018 року 196,80 доларів США. Відсотки за кредитом сплачуються щомісячно.». З метою забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] був укладений іпотечний договір від 24.09.2008 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого останні взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору відновлюваної кредитної лінії. Оскільки [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання, позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відповідним позовом, рішенням якого 03.10.2017 року позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Відповідач [PERSON] станом на 13.12.2018 року рішення суду не виконав та заборгованість не погасив. Позивач просить суд: - звернути стягнення на майно, передане в іпотеку відповідно до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Кондратовою О.М. № 4467 від 24.09.2008 року, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка має загальну площу 54,4 кв.м, житлову площу 38,7 кв.м та складається з кімнат: 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4 житлова 11,8 кв.м, 5 житлова 12,0 кв.м, 7 житлова 14,9 кв.м., І балкон. Квартира належить в рівних частках (по 1/3 частки кожному іпотекодавцю) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Стахановської міської ради 10 квітня 2007 року, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Стахановське бюро технічної інвентаризації» 17 квітня 2007 року за реєстраційним номером 18458965, номер запису 8871 в книзі 145, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, б. 36, р/р [NUMBER] у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ЄДРПОУ 09304612) в рахунок погашення заборгованості за Договором відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року, укладеного з [PERSON] в розмірі 35118,93 доларів США, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 21394,27 доларів США; відсотки за користування кредитом з 05.05.2014 року по 07.09.2017 року в розмірі 11689,42 доларів США; пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 569,88 доларів США; пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 49,74 доларів США; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року в розмірі 834,26 доларів США; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 13.07.2012 року по 07.09.2017 року в розмірі 581,36 доларів США; - встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. в рівних частках з кожного. Представник позивача Гребенар О.В [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сєвєродонецького міського суду Луганської області (sdm.lg.court.gov.ua) в розділі «Інформація щодо розгляду судових справ для фізичних і юридичних осіб, які знаходяться в зоні АТО», підрозділ «Цивільні справи». Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином. 11.06.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до копії договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали договір, згідно із умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 43800,00 доларів США із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 16,2% річних, комісійними винагородами та іншими платежами в порядку, на умовах та в строки, визначених договором, з терміном остаточного повернення кредиту - 23.09.2018 року на споживчі потреби. Згідно з п. 1.1., 1.2. вищевказаного договору кредит надається в розмірі 43800,00 доларів США із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 16,2% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, з терміном остаточного повернення кредиту - 23.09.2018 року на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.5. вищевказаного договору за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначених в цьому договорі. Згідно з п. 1.6. вищевказаного договору погашення кредиту здійснюється у передбачені цим договором строки шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Відповідно до п. 2.2.2. вищевказаного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплаті процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або за Договором застави (іпотеки).\~\~ Згідно з п. 3.2.1. вищевказаного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору. Відповідно до п. 3.2.2. вищевказаного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами (у разі їх стягнення згідно з умовами цього договору), а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з п. 5.2. вищевказаного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до копії Додаткової угоди № 1 від 24.09.2010 року до Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду, згідно із умовами якої пункт 1.2. розділу «Предмет договору» Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року доповнено наступним реченням: «Сторони погодили суму фактичної заборгованості за кредитом станом на 24.09.2010 року в розмірі 35196,80 доларів США, яка підлягає погашенню позичальником щомісячно згідно з наступним графіком: з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року 200 доларів США, з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року 300 доларів США, з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року 350 доларів США, з 01.01.2014 року по 31.08.2018 року 400 доларів США, з 01.09.2018 року по 23.09.2018 року 196,80 доларів США. Відсотки за кредитом сплачуються щомісячно.». Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» пеня та/або штрафи позивачем не нараховувались. Відповідно до умов договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року позивач звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою № 46-15/3011-5070 від 23.12.2016 року про дострокове повернення кредиту. В силу умов договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року у третьої особи виник обов`язок достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно з копією заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року по справі №428/3091/17 стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (вулиця Енергетиків, 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, р/р [NUMBER] у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ЄДРПОУ 09304612) заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 в сумі 35 118,93 доларів США, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 21 394,27 доларів США; відсотки за користування кредитом з 05.05.2014 по 07.09.2017 в розмірі 11 689,42 доларів США; пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 569,88 доларів США; пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 49,74 доларів США; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 13.07.2012 по 07.09.2017 в розмірі 834,26 долари США; три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування кредитом з 13.07.2012 по 07.09.2017 в розмірі 581,36 долар США та суму судових витрат у розмірі 13 698 грн. 06 коп. в рівних частках, по 6 849 грн. 03 коп. з кожного та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в сумі 630 грн. та по 315 грн. з кожного. Звзначене заочне рішення набрало законної сили 12 грудня 2017 року. При цьому суд враховує, що 24.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Первомайського відділення № 7855 ВАТ «Ощадбанк» в якості іпотекодержателя, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якості іпотекодавців уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Кондратовою О.М. № 4467 від 24.09.2008 року, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями третьої особи, що випливають з договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року. Згідно з п. 1.1., 1.2. вищевказаного договору іпотекодавці з метою забезпечення належного виконання зобов`язання позичальником [PERSON] зобов`язання, що випливає з Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24 вересня 2008 року, передають в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі, нерухоме майно (надалі - предмет іпотеки), а саме: трикімнатну квартиру номер [ADDRESS] вісім), розташовану в будинку номер [ADDRESS] , яка має загальну площу 54,4 кв.м, житлову площу 38,7 кв.м та складається з кімнат; 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4 житлова -11,8 кв.м, 5 житлова 12,0 кв.м, 7 житлова 14,9 кв.м, І- балкон. Квартира належить іпотекодавцям в рівних частках, по 1/3 (одній третій) частці кожному, на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Стахановської міської ради 10 квітня 2007 року, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Стахановське бюро технічної інвентаризації» 17 квітня 2007 року за реєстраційним номер 18458965, номер запису 8871 в книзі 145. Відповідно до п. 3.1.3. вищевказаного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором та/або цим Договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше 2 (двох) місяців; неукладення позичальником з іпотекодержателем додаткового договору до кредитного договору та додаткових договорів до цього іпотечного договору на всіх інших іпотечних договорів протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту надходження на адресу іпотекодавців та/або позичальника пропозиції банку щодо укладення таких додаткових договорів, а у випадку неукладення таких додаткових договорів - непогашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту спливу 15 (п`ятнадцяти) денного строку, що визначений сторонами як строк для розгляду пропозиції; в разі невиконання зобов`язань, що визначені п. 3.3. цього договору. Згідно з п. 4.3. вищевказаного договору іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: а) основну суму кредиту; б) проценти за користування кредитом; в) комісійну винагороду, визначену кредитним договором; г) нараховані та несплачені на момент реалізації права застави штрафні санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором (пеня, штраф); д) витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі втрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце; е) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до п. 6.1. вищевказаного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцями будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або позичальником кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцями у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. При цьому, у разі порушення зобов`язання та/або умов цього договору та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний надіслати іпотекодавцям та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про його виконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Положення частини другої цього пункту не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно з п. 6.2. вищевказаного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п 6.6. цього договору. Іпотекодавці вправі у будь-який час до реалізації предмета іпотеки, зупинити звернення стягнення на нього виконанням зобов`язання у повному обсязі. Відповідно до п. 6.1. іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Кондратовою О.М. № 4467 від 24.09.2008 року, позивач звернувся до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з письмовими вимогами № 46-15/3014-5073, № 46-15/3014-5074, № 46-15/3014-5075 від 23.12.2016 року про виконання зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року. Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] перед іпотекодержателем за порушення [PERSON] зобов`язань, які виникають з договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року. Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Отже, аналіз положень статей 33, 36-39 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Умовами договору іпотеки (пункти 6.2., 6.6.) сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору і на розсуд іпотекодержателя: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Таким чином, обрання певного способу правового захисту є безумовним правом, а не обов`язком іпотекодержателя, який добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист у порядку, передбаченому законом чи договором. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2018 року у цивільній справі № 335/8514/15. Разом із тим, закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Зокрема, за змістом частини п`ятої статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені. Крім того, положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. 01 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в контексті справи № 340/173/13-ц, провадження № 61-1198св17 (ЄДРСРУ № 72044089) досліджував питання щодо дії мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03 червня 2014 року № 1304-VII. 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Отже, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, але він не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до та після прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», залишаються в силі, а їх виконання припиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 цього Закону. Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та інші похідні вимоги на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виконанню не підлягає. Саме такі висновки щодо тлумачення та застосування зазначеного вище Закону викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 6-46цс15 від 15 квітня 2015 року, № 6-57цс15 від 27 травня 2015 року, № 6-492цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-969цс16 від 06 липня 2016 року. Судом встановлено, що у відповідності до умов Договору відновлюваної кредитної лінії № 740 від 24.09.2008 року [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 43800,00 доларів США, тобто в іноземній валюті. Площа спірної квартири не перевищує 140 кв. метрів, вона є місцем постійного проживання відповідачів, що не спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Також в матеріалах справи не міститься доказів того, що у поручителів знаходиться будь-яке інше нерухоме житлове майно. Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, в сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved