Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач у травні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 позивачем [PERSON] ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» надавались послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу. Для розрахунку за надані послуги відповідачу було відкрито особистий рахунок № 13681. Згідно п. 18 Правил надання послуг, розрахунковим періодом оплати послуг з водопостачання та водовідведення є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Відповідач не сплачував своєчасно вартість отриманих послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого за період з 01.10.2007 року по 01.04.2012 року утворилася заборгованість у сумі 682,25 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, які за своїм змістом відповідають змісту позовної заяви. Просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за отримані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 682,25 грн. і витрати по судовому збору в розмірі 214,60 грн. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Заперечував проти позову з тих підстав, що у період часу з 01.10.2007 по жовтень місяць 2010 року, до моменту встановлення водоміру він послуг з водопостачання і водовідведення не отримував, оскільки, вода за адресою м. Дзержинськ, вул. К. Лібкнехта, 77 не подавалася, а надання послуг розпочалось саме з моменту встановлення водоміру. Крім того, зазначив, що власником земельної ділянки, за адресою м. Дзержинськ, вул. К. Лібкнехта, 77 є його син [PERSON] [INFO] Представник відповідачау судовому засіданні позов не визнав посилаючись на відсутність між сторонами договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення з 01.10.2007 по жовтень місяць 2010 року, а також відсутності надання цих послуг як таких у період з 01.10.2007 по жовтень місяць 2010 року. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сімї зобовязані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою м. Торецьк ([PERSON]), вул. Різдвяна (К. Лібкнехта), 71, На час розгляду справи судом позивачем надаються послуги з водопостачання і водовідведення за адресою м. Торецьк ([PERSON]), вул. Різдвяна (К. Лібкнехта), 77. Для розрахунку за надані послуги позивачем було відкрито особовий рахунок № 13681. Облік поданої води за адресою м. Торецьк ([PERSON]), вул. Різдвяна (К. Лібкнехта), 77 здійснюється засобом обліку холодної води водоміром, який було прийнято в експлуатацію 05.11.2010 року, що підтверджується заявою, паспортом і актом прийняття в експлуатацію засобу обліку холодної води (а. с. 52-54). У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила ту обставину, що вона, як контролер, 05.11.2010 року прийняла в експлуатацію засіб обліку холодної води за адресою м. Торецьк ([PERSON]), вул. Різдвяна (К. Лібкнехта), 77. Також судом встановлено, що відповідачем здійснена у повному обсязі оплата за споживання послуг з водопостачання і водовідведення у період часу з 05.11.2010 року по 01.04.2012 року за фактичними показниками водоміру, що підтверджується копіями квитанцій про оплату (а. с. 56-58), а також розрахунком заборгованості, який надано позивачем (а.с. 6). Досліджена у судовому засіданні копія претензії від 15.09.2011 року про нараховану заборгованість у сумі 419,58 грн. за послуги з водопостачання і водовідведення за адресою м. Торецьк ([PERSON]), вул. Різдвяна (К. Лібкнехта), 77, не дає, на думку суду достатніх підстав вважати її доказом визнання відповідачем боргу, оскільки вона носить суперечливий характер, зокрема, у графі «послуги водопостачання і водовідведення» цієї претензії зазначено прочерк. Крім того, відповідач у судовому засіданні не визнав факту підписання і отримання цієї претензії, а також висловив сумнів у тому, що підпис на цій претензії належить саме йому. За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена обставина надання відповідачу послуг з водопостачання і водовідведення у період з 01.10.2007 по жовтень місяць 2010 року, а наявність на думку позивача заборгованості у період з листопада місяця 2010 року по 01 квітня 2012 року спростовується матеріалами справи. Відповідно, судом не вбачається порушення відповідачем прав позивача. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення заборгованості у сумі 682,25 грн. не доведеною, тому такою, що не підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення судового збору в розмірі 214,60 грн. суд зазначає наступне: Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, у разі ухвалення рішення на її користь, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час звернення позивача з позовом до суду, від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп. В судовому засіданні встановлена і не заперечується сторонами та обставина, що відповідач є інвалідом II групи. З огляду на це, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача. Отже, позовна вимога по стягненню з відповідача судового збору в розмірі 214,60 грн. не може бути задоволена судом.

Outcome: dismissed