Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.01.2016 року між ними та відповідачем [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви-приєднання, відповідно до умов якого на підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 23.08.2016 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та надав бажаний розмір кредиту - 1860 грн., строком на 24 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% річних; на підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 28.10.2016 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 6600 грн., строком на 24 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% річних. У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 12.03.2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12761,06 грн., з яких 6597,25 грн. - заборгованість по кредиту, 4269,64 грн. - заборгованість по процентах, 6,00 грн. заборгованість за розрахунково - касовим обслуговуванням (комісією), 1361,91 грн. - нарахована пеня, 400,53 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 125,73 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12761,06 грн. за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16.01.2016 року та судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які вона отримала 11.04.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2105012742243, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 16.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви-приєднання (а.с. 10-57). На підставі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 23.08.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та надав бажаний розмір кредиту - 1860 грн., максимальний розмір кредиту - 15000 грн., строком на 24 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду (Грейс- період - проміжок часу, протягом якого проценти за користування Кредитом /комісійна винагорода за обслуговування Кредиту нараховуються в розмірі визначеному рішенням кредитного комітету при використанні Платіжної картки при розрахунках за товари та послуги) (а.с. 58-59). На підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2016 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 6600 грн., максимальний розмір кредиту - 15000 грн., строком на 24 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду (а.с. 61-62). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови Кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 12.03.2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12761,06 грн., з яких 6597,25 грн. - заборгованість по кредиту, 4269,64 грн. - заборгованість по процентах, 6,00 грн. - заборгованість за розрахунково - касовим обслуговуванням (комісією), 1361,91 грн. - нарахована пеня, 400,53 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 125,73 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 5-8). ПАТ «Державний ощадний банк України» на адресу відповідача [PERSON] надсилалася вимога про повернення кредиту №101.20-11/98 від 28.01.2019 року, яка залишилася без реагування (а.с. 64). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з Постановою Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії (плати за розрахунково-касове обслуговування) - за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 6,00 грн. відсутні. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до п. п. 9.1, 9.3 Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь - якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором; пеня нараховується у валюті грошового зобов`язання, за неналежне виконання якого вона застосовується, і сплачується в національній валюті за курсом, встановленим НБУ на 15.00 год. за київським часом Банківського дня, в який сплачується пеня. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене, ПАТ «Державний ощадний банк України» правомірно нараховано пеню у розмірі 1361,91 грн., 400,53 грн. - суму втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 125,73 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16.01.2016 року у розмірі 12755,06 грн., з яких 6597,25 грн. - заборгованість по кредиту, 4269,64 грн. - заборгованість по процентах, 1361,91 грн. - нарахована пеня, 400,53 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 125,73 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» 1920,03 грн. судового збору, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (позов задоволено на 99,95 %).

Outcome: partial