Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке з 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з даним позовом 21.03.2018 року, шляхом направлення поштою, який зареєстрований судом 28.03.2018 року, обґрунтовуючи тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву № б/н від 09.02.2011 року та отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір банківських послуг. Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 31.12.2017 року становить 117000,00грн. та складається з: заборгованості за кредитом -3978,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 113 021,68 грн. В добровільному порядку відповідач кошти не повертає, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 117000,00грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі, [PERSON], про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов до суду не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості(ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 09.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписання анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 09.02.2011 року, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодилася на Умови та правила надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», тобто був укладений договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви від 09.02.2011 року (а.с. 10) та копією умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12-35). Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Підписання зазначеного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, який встановлений банком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-9) вбачається, що заборгованість за договором станом на 31.12.2017 року становить 117000,00грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 3978,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом -113 021,68 грн.. Згідно п.2.1.1.5.5. Договору боржник, зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевиплаті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Також, згідно п.2.1.1.12.6 Договору банк нараховує відсотки за користування кредитом та Овердртафтом в розмірі, встановленому в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочення зобов'язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання передбачені п. п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 клієнт сплачує банку пеню. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4 000,00 грн. на картковий рахунок, однак умови договору порушила. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2011 року в сумі117000,00грн.. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: approved