Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі та просить стягнути з відповідача на свою користь витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 20 299,67 грн та судовий збір. В обґрунтуванні позову представник позивач зазначив, що [PERSON] (відповідач) з 01.09.2010 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого є позивач. 27 вересня 2010 року між КНУВС, правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у КНУВС, який пізніше було доповнено додатковим договором від 19 листопада 2012 року, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. 21 серпня 2010 року відповідно до Свідоцтва про зміну імені відповідач змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» З 01 вересня 2010 по 15 березня 2014 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС України в місті Києві від 15 березня 2014 року відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавр права за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено до подальшого проходження служби до ГУМВС України в м. Києві. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконані у повному обсязі. 07 жовтня 2014 року на адресу НАВС надійшов лист від Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві від 18.09.2014, яким повідомлено що відповідача було звільнено з ОСВ, на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного перебування на службі після закінчення навчання. Таким чином відповідач порушив правили договору, на підставі цього позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 05.08.2010 №562 [PERSON] (відповідач) з 01.09.2010 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (КНУВС) (а.с.10). 21 серпня 2010 року відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] Відповідач змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС, позивач). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС (позивач) є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ(а.с.38-41). 27 вересня 2010 року між КНУВС, правонаступником якого є позивач, комплектуючим органом ГУМВС України в м. Києві - та відповідачем укладено договір № 10-692 про підготовку фахівця КНУВС, який пізніше було доповнено додатковим договором №1 від 19 листопада 2012, що став невід'ємною частиною(договору). Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. (а.с.12-14). З 01 вересня 2010 року по 15 березня 2014 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 15.03.2014 №341 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. (а.с.15). Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до - ГУМВС України в місті Києві. Судом встановлено, що позивачем виконано умови договору у повному обсязі. Наказом ГУМВС України в м. Києві від 08.08.2014 № 726 о/с відповідача було звільнено з ОСВ, на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного перебування на службі після закінчення навчання. (а.с.30). Відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3 договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи навчального складу ОВС із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до ч. 1.2 п. 5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Відповідно до розрахунку витрат здійснених відповідно до вищезазначеного Порядку відшкодування, який перевірено судом, та з урахуванням виключення 1 року, який прирівняний до періоду строкової військової служби, суд вбачає заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі 20 299,67 грн, яка складається з наступного: вартість грошового забезпечення за період з вересня 2010 року по березень 2014 року у розмірі 8 577,72 грн; витрати на продовольче забезпечення за період навчання з вересня 2010 року по березень 2014 року у розмірі 565,88 грн; витрати на речове забезпечення у розмірі 3 953,13 грн; витрати на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв у розмірі 7 202,94 грн. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором про підготовку фахівця у КНУВС та не відшкодував у досудовому порядку позивачу понесені ним витрати, суд приходить до висновку, що позов Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі необхідно задовольнити. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати в сумі 1 378,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 526, 623 ЦК України та

Outcome: approved