Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

ПрАТ «Українська страхова компанія» (далі позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10022 грн. В обґрунтування позову зазначає, що між відповідачем та [PERSON] спілкою «Українська кредитна спілка» був укладений кредитний договір, на виконання якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 10\~000 грн. Між [PERSON] спілкою та позивачем був укладений договір добровільного страхування, на виконання якого, у звязку із невиконанням відповідачем, починаючи з січня 2016 р., своїх зобовязань з повернення кредитних коштів, позивачем [PERSON] спілці було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10\~022 грн., що підтверджується відповідним страхом актом. Посилаючись на приписи статей 525, 526, 530, 610, 612, 1191 ЦК України та Закону України «Про страхування» позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позов не надала. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.12.2012 між [PERSON] спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем укладений кредитний договір №8719с, на виконання якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 10\~000 грн., строком на 18 місяців, з 18.12.2012 по 19.06.2014 включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних (а.с.18-22). 03.01.2013 між [PERSON] спілкою «Українська кредитна спілка» та позивачем укладений договір добровільного страхування кредитів №1, відповідно до п.1.2. якого предметом вказаного договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов'язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до [PERSON] договорів. Згідно із п.1.3 вказаного Договору добровільного страхування кредитів позивач здійснює страхування кредитного ризику за [PERSON] договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем. Приписами п.2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного [PERSON] договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними [PERSON] договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених [PERSON] договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. За змістом Додатку №1 до Договору добровільного страхування кредитів кредитний договір №8719с, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 21\~750 грн. (а.с.23-25). Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №8719с належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі, починаючи з січня 2016 року не сплачувала, що підтверджується випискою КС «Українська кредитна спілка» з рахунку відповідача №2434 від 08.11.2018 (а.с.27). Відповідно до п.5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» направила позивачу заяву №2421 від 05.11.2018 про здійснення страхової виплати у звязку із настанням страхового випадку, а саме, невиконання відповідачем свого зобовязання за кредитним договором в розмірі 10\~022 грн. (а.с.16). Позивачем на підставі вищезазначеної заяви №2421 та доданих до неї документів складений страховий акт №273кр від 06.11.2018 та 08.11.2018 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 022 грн., що підтверджується платіжним дорученням №602 від 08.11.2018 (а.с.29). Відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів до позивача переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Приписами статей 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Положеннями ч.1 ст.993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Наведеним приписам кореспондують положення ст.27 Закону України «Про страхування», за якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа. що одержала страхове відшкодування. має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи наведені законодавчі норми, оскільки позивач виконав покладені на нього законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів обовязки та виплатив страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10\~022 грн. З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано до суду доказів відшкодування позивачу спірної суми, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved