Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач ТзОВ « Кредитні ініціативи» звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що 06.04.2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник -ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 2501/0407/98-003. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати відповідачці кредит у сумі 75 000 дол. США, а відповідачка зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до умов договору, відповідачка зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Як зазначає позивач, банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці, кредит у сумі 75 000 дол. США. У порушення умов кредитного договору, відповідачка, свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 01.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 58 320 дол. США, що за курсом НБУ на 01.10.2013 року складає - 466 151,76 грн., за відсотками - 44 382,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 354 746,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. У зв'язку з систематичним порушенням боржницею своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй була нарахована неустойку. На 01.10.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 52 543,33 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 419 978,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачкою будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором. Як вказано в позовній заяві, на виконання умов кредитного договору відповідачці була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Крім того, позивач зазначає, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Як вказує позивач, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувана за договором від № 2501/0407/98-003 від 06.04.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. На основі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», ЄДРПОУ - 35326253, п/р - 26507010332001, в ПАТ « Альфа-Банк», МФО 300346, місцезнаходження: 07400, Київська обл., м.Бровари, бульвар Незалежності, буд.14 заборгованість у розмірі - 1 240 876,72 грн. а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідачки всю суму заявлених позовних вимог та судовий збір. Крім того, просили розглядати справу за відсутності їх представника та не заперечували щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду даної справи в суді, в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 06.04.2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник -ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 2501/0407/98-003. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати відповідачці кредити у сумі 75 000 дол. США, а відповідачка зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту до 05 квітня 2012 року ( а.с. 40-45). Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до умов договору, відповідачка зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці, кредит у сумі 75 000 дол. США що підтверджується заявами на видачу готівки від 06.04.2007 року ( а.с.58-60, 47). У порушення умов кредитного договору, відповідачка, свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 01.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 58 320 дол. США, що за курсом НБУ на 01.10.2013 року складає - 466 151,76 грн., за відсотками - 44 382,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 354 746,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. ( а.с. 61-62, 47). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідачка зобов'язана сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржницею своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй було нараховано неустойку. На 01.10.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 52 543,33 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 419 978,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. ( а.с. 61-62). Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачкою будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором. На виконання умов кредитного договору відповідачці була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. (а.с. 48-50). Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачки заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Також судом встановлення, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. ( а.с. 12-27, 63-68) Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. ( а.с. 30-39, 69-71). Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувана за договором від № 2501/0407/98-003 від 06.04.2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного Кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредитні ініціативи» підлягають до задоволення.

Outcome: approved