Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 04.10.2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 10/07/104МБ, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 150000 Євро, зі сплатою 15,00% річних. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, був укладений договір застави автотранспорту від 04.10.2007 року, згідно з яким в заставу банку було передано комбайн CASE 2188Е, рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, який зареєстрований за новим власником [PERSON]Позивач на реалізацію предмета застави дозволу не надавав. [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 05.07.2013 року у розмірі 278321,05 Євро, що становить 2888433,31 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 10/07/104МБ від 04.10.2007 року в розмірі 278329,05 Євро звернути стягнення на предмет застави: комбайн CASE 2188Е, рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, що належить на праві власності [PERSON] під новим державним номером 30950КА шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права стосовно предмету застави на укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з [PERSON] штраф за порушення умов договору застави автотранспорту від 04.10.2007 року у розмірі 1209600 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 10000 грн., стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» ( правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 10/07/104МБ , за якою банк зобовязувався надати кредит на споживчі цілі у вигляді траншів на загальну суму 150000 Євро. Згідно п. 1.3. даної угоди терміном повернення кредиту та окремих його частин траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів кредиту: договір про видачу траншу № 10/07/104МБ від 04.10.2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримав 120000 Євро та договір про видачу траншу № 10/07/104-02МБ від 10.12.2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримав 30000 Євро, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невідємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 04.10.2012 року. Згідно п. 4.1. кредитної угоди за користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 15% річних, а у разі порушення позичальником зобовязань, він сплачує відсотки у розмірі 30% річних., Вимоги що випливають зі даної кредитної угоди, були забезпечені шляхом укладання з [PERSON] договору застави автотранспорту від 04.10.2007 року комбайна CASE 2188Е, рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, що належав на праві власності [PERSON] [PERSON] свої зобов'язання за кредитною угодою на даний час не виконав, станом на 05.07.2013 року виникла заборгованість, яка не була погашена у встановлені договором строки, тобто прострочена заборгованість у розмірі 278321,05 Євро, що становить 2888433,31 грн. і складається з заборгованості за договором про видачу траншу № 10/07/104 МБ від 04.10.2007 року та № 10/07/104-02МБ від 10.12.2007 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. ст. 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, а саме - виконанням цього зобовязання, проведеним належним чином. Як вказав позивач в своїй позовній заяві, в ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в порушення умов п.5.2.16 договору застави, ч.2 ст.586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу» відповідач [PERSON] реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON] (що мешкає за адресою: Київська область, м. Тетерів, вул. О. Кобилянської, буд. 41. ПАТ КБ « Приватбанк» згоду на відчуження рухомого майна без збереження обтяження не надавав. Відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно до ст.388 Цивільного кодексу за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набував набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. В разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Згідно твердження позивача та відповідача [PERSON] заставне майно, а саме комбайн CASE 2188Е, рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, що належав на праві власності [PERSON], було знято з реєстрації в органах ДАІ у 2008 році , однак позивачем не надано доказів належності на теперішній час заставного майна саме [PERSON], а тому виходячи із вищевикладеного позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення на предмет застави не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 18 договору застави автотранспорту [PERSON] у разі порушення будь-якого із зобовязань, передбачених п. п. 17.1, 17.4, 17.7 цього договору, він сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 100% від вартості предмету застави, яка зазначена в п. 9 цього договору. Згідно п. 9 договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави складає 1209600 грн., що складається відповідно до опису заставного майна з оціночної вартості комбайну CASE 2188Е, комбайну ROPA R26.K45, жатки GERINGH OFF. Оціночна вартість комбайну CASE 2188Е складає 408800 грн. Відповідачем [PERSON] не було надано доказів отримання згоди ПАТ КБ «Приватбанк» на реалізацію спірного автомобіля, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 408800 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виконання зобовязань за договором про видачу траншу № 10/07/104МБ від 10.12.2007 року було забезпечено договором поруки від 20.10.2020 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк», де відповідальність поручителя була обмежена 10000 грн. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Враховуючи, що виникла заборгованість за кредитною угодою № 10/07/104МБ станом на 05.07.2013 року у розмірі 278321,05 Євро, що становить 2888433,31 грн., суд вважає можливим задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. .88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» понесені позивачем судові витрати пропорційно заявленим позовним вимогам.

Outcome: partial