Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

ПП «Фенікс» звернулося до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат. Позов вмотивовано тим, що ПП «Фенікс» є власником автомобіля [NUMBER]. 06.11.2017р. о 16 год. 30 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], знаходячись на вул.Шкільній в с.Нова Дофінівка Лиманського району Одеської області, перед початком руху не впевнився у безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2017 року по справі №504/3900/17, яка набрала законної сили 22.12.2017 року, [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Згідно Звіту №2333-11-17 від 20.11.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля [NUMBER] вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля складає 19563,60 гривень. У звязку із тим, що [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, ПП «Фенікс» звернулося до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою щодо виплати відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого не (транспортне) страхове бюро України відмовило у проведенні регламентної виплати у звязку з тим, що ПП «Фенікс» не було застраховано цивільно - правову відповідальність відносно автомобіля [NUMBER]. Тому ПП «Фенікс» було вимушено звернутися до суду із вказаним позовом. В судових засіданнях при розгляді справи по суті представник позивача [PERSON] підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. В судове засідання призначене на 21.02.2019р. не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.93). В судові засідання при розгляді справи по суті, призначені на 01.11.2018р., 20.11.2018р., 17.12.2018р., 21.01.2019р., 21.02.2019р. відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення яких були сповіщені своєчасно, належним чином (а.с.71,80, 85,89, 92). Представник відповідача [PERSON] була присутня в підготовчому судовому засіданні, однак в подальшому до суду не зявлялася. Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] зявлялася в підготовче судове засідання, в подальшому явку до суду ігнорувала, беручи до уваги те, що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №659243, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ в Одеській області від 28.09.2006р., власником автомобіля [NUMBER] є ПП «Фенікс» (а.с.5). З копії постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2017р., яка набрала законної сили 22.12.2017р., встановлено, що 06.11.2017р. о 16:30 год. інспектор СРПП Лиманського ВП лейтенант поліції [PERSON] склав адміністративний протокол БР №038685, зі змісту якого вбачається, що 06.11.2017р. о 14:20 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в Одеській області, Лиманський район с.Нова Дофінівка вул.Шкільна, перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.10.1 ПДД. В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, висловив суду щире каяття. Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. (а.с.6). Згідно Звіту №2333-11-17 від 20.11.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], власник - ПП «Фенікс», складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріальної шкоди, завданої власнику «Daewoo Sens» н/з [NUMBER] складає 19563,60 грн. (а.с.7-22). Відповідач [PERSON] не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, що підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення серія АР №993444, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.23). ПП «ФЕНІКС» в порядку ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зверталося до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою щодо виплати відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На вказане звернення ПП «ФЕНІКС» отримало відповідь Моторного (транспортного) страхового бюро України №3.1-05/11923 від 17.04.2018 року згідно якої ПП «ФЕНІКС» було відмовлено у проведенні регламентної виплати на підставі п.1.7. ст..1 та п.п. «а» п.41.1. ст.41 вищевказаного Закону у звязку з тим, що ПП «ФЕНІКС» не було застраховано цивільно - правову відповідальність відносно автомобіля [NUMBER]. (а.с.24). Згідно ч.ч.1-3\~ст.12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.1,\~5,\~6\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 року у справі № 344/10730/15-ц (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72269168), а також Верховним Судом України в постановах від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15 (номер рішення в ЄДРСР 55159571), від 14.09.2016 року у справі № 6-725цс16 (номер рішення в ЄДРСР 61975699) право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем внаслідок ДТП є абсолютним. Потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди безпосередньо від її заподіювача. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved