Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 29.01.2017 року в м.Тростянець Сумської області померла [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] 27.09.2016 року, згідно якого заповіла позивачу три земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Семереньківської сільської ради право власності на які за спадкоємицею підтверджується Державним актом на праві власності на земельну ділянку серії СМ № 128236 від 28.06.2003 року, що зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №1263. Позивач прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] подавши відповідну заяву до Тростянецької районної державної нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Також спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син громадянин [PERSON] [PERSON], з яким позивач перебуває у цивільному шлюбі та разом проживають [INFO] померла матір [PERSON] залишила за ще одним заповітом інше нерухоме майно, а саме житловий будинок в с.Семереньки Тростянецького району. Звернувшись до Тростянецької районноїдержавної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав відмову з тієї підстави, що у заповіті було допущено некоректне формулювання назви обєкту спадкування, а саме позивачу (дослівно) було заповідано «державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ №128236 зареєстрований 28.06.2003 року Тростянецьким районним відділом земельних ресурсів №1263». Отже, за змістом заповіту [PERSON] заповіла правовстановлюючий документ, а не земельні ділянки, право власності на які цей документ підтверджував.Це відбулось в силу юридичної необізнаності як заповідача, так і посадової особи Семереньківської сільської ради, яка посвідчувала заповіт. Указані обставини перешкоджають позивачу в оформленні права власності в порядку спадкування. Посилаючись на указані обставини,позивач просить суд: 1) здійснити тлумачення заповіту, а саме розтлумачити, що [PERSON], яка померла 29.01.2017 року у заповіті, складеному від її імені 27.09.2016 року та посвідченому секретарем Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] (реєстр № 295) заповіла позивачу [PERSON] три земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області, право власності на які за [PERSON] підтверджувалось і Державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 128236 від 28.06.2003 року, що зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1263;2) визнати за позивачемправо власності на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1113 га, кадастровий номер 59250872:00:00:004:0037, площею 0,3563 га, кадастровий номер 59250872:00:00:003:0202, площею 0,1933 га, кадастровий номер 59250872:00:00:003:0129, які відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 128236, виданого головою Тростянецької районної державної адміністрації 28.06.2003 за № 1263, розташовані на землях Семереньківської сільської ради Тростянецького району у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29.01.2017 в м.Тростянець Сумської області. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив, вказав, що оскільки його мати заповіла позивачу земельні ділянки, то не проти визнання за [PERSON] право власності на них. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позовні вимоги обґрунтовані і підлягають\~ задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 29.01.2017 року у віці 91 рік померла [PERSON], що є часом відкриття спадщини (а.с. 12). Відповідно до заповіту від 27.09.2016 року, який був посвідчений секретарем Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області [PERSON] (реєстр № 295),[PERSON] на випадок своєї смерті заповіла Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ №128236, зареєстрований 28.06.2003 року Тростянецьким районним відділом земельних ресурсів №1263 [PERSON] (а.с.10). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50094200 від 30.11.2017 року, наданою Тростянецькою районною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 29.01.2017 року, заведена спадкова справа за №186/2017 за заявою про прийняття спадщини від імені [PERSON], що зареєстрований в [INFO] та [PERSON], що зареєстрована за адресоюс.Лучка Тростянецького району по вул.Лугова, 23 (а.с.31,32). Відповідно до постанови державного нотаріусу від 03.10.2017 року [PERSON] на підставі пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані на території Семеренківської сільської ради у звязку з тим, що заповіт не відповідає правилам нотаріального діловодства, відсутні відомості щодо нерухомого майна, а саме відомості щодо земельних ділянок, нотаріус видає свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з кадастровими номерами та адресою. (а.с. 13). Згідно із статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо заповіт містить суперечливі положення, за вимогою заінтересованих осіб застосовується тлумачення заповіту (ст. 1256 ЦК) за умови, якщо відсутні підстави визнання заповіту недійсним, тобто тлумаченню підлягає лише дійсний заповіт. Для тлумачення змісту заповіту застосовуються також загальні правила тлумачення змісту правочинів встановлені ст. 213 ЦК. Відповідно до статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 128236 від 28.06.2003 року,зареєстрованого 28.06.2003 року Тростянецьким районним відділом земельних ресурсів №1263, про який йдеться у спірному заповіті,[PERSON] належала земельна ділянка площею 2,66 га, що розташована на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з трьох земельних ділянок, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1113 га, кадастровий номер 59250872:00:00:004:0037, площею 0,3563 га, кадастровий номер 59250872:00:00:003:0202, площею 0,1933 га, кадастровий номер 59250872:00:00:003:0129 (а.с.9). Отже, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вимога позивача про тлумачення заповіту є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки в під час судового розгляду доведено, що волевиявлення спадкодавця залишилось незмінним, заповіт не був змінений чи скасований, підстав для визнання заповіту недійсним не вбачається. Відомості, які містить наданий суду заповіт, свідчать про те, що волею заповідача було залишити позивачу у спадщину саме земельні ділянки, а не правовстановлюючий документ на них. Нечіткість в предметі спадкування за заповітом не є підставою для позбавлення спадкоємця спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як установлено судом позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] За таких обставин, оскільки [PERSON] згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на цю спадщину, оскільки як заповіт не відповідає правилам нотаріального діловодства, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved