Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2016 року помер її чоловік [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Заявник зазначає, що у цей час відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть померлого на території України, яка контролюється державними органами влади, оскільки документ, який стосується підтвердження факту смерті не відповідає законодавству України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] в м. Молодогвардійськ, Луганської області. Встановлення даного факту необхідно їй для реєстрації припинення шлюбу з померлим. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про слухання справи у відсутність, підтримання заяви. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 16). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження місто Молодогвардійськ Луганської області є населеним пунктом, що розташований на\~\~тимчасово окупованій території України. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №34 від 20 лютого 2016 року, [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO], помер 20 лютого 2016 року вдома за адресою: м. Молодогвардійськ, вул. Железнодорожна, буд. 32, причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.7). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 20 лютого 2016 року у м. Мологвардійськ Луганської області у місті Алчевськ Луганської області.

Outcome: approved