Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 22.06.2018 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 18.09.2018 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу у сумі 29 172 грн. 00 коп.. Відповідач сплатив створену заборгованість перед позивачем лише 14.03.2019. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.06.2018 по 14.03.2019 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 335 грн. 88 коп., у загальному розмірі 40 641 грн. 48 коп.. Ухвалою суду від 11.04.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16.04.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 22.06.2018 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 335 грн. 88 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 2-4/ При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. 18.09.2018 рішенням Сумського районного суду Сумської області (справа №592/8919/18, провадження № 2/592/2977/18) з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 29 172 грн. 00 коп.. Створена заборгованість позивачу виплачена лише 14.03.2019, що підтверджується випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.04.2019 по особовому рахунку № [NUMBER] за період 01.03.2019 [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] Встановлені факти також підтверджуються трудовою книжкою позивача, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.09.2018, вказаною випискою з банку, копії яких додані до матеріалів справи./а.с. 6, 8-10, 11/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 22.06.2018 по 14.03.2019 . У зазначений період на підприємстві було 110 робочих днів, а не як зазначив позивач 121 робочий день. Таким чином сума середнього заробітку становить 36 946 грн. 80 коп. без відрахувань податків і зборів (110х335,88). Суд не погоджується з розрахунком позивача, через те що вказаний розрахунок містить арифметичну помилку. Так невірно зазначено кількість робочих днів час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача по день фактичного розрахунку, тобто за період з 22.06.2018 по 14.03.2019, що за підрахунками позивача складає 121 день. Позивачем помилковано враховано 12 робочих днів за березень 2019 року, замість вірного - 6 (4,5,6,11,12,13) та 6 днів у квітні 2019 року, хоча розрахунок з позивачем проведено 14.03.2019. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених вимог за період з 22.06.2018 по 14.03.2019 у сумі 36 946 грн. 80 коп. У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: partial