Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Позивач, через свого представника 31.03.2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Ростислав проживає разом з матір`ю, яка утримує та належним чином піклується про здоров`я сина, його освіту, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батько ж дитини жодної участі у вихованні та розвитку дитини не бере. Утримання дитини відбувається за рахунок [PERSON] . Усі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, жодним чином не цікавиться його життям, не бере ніякої участі в його розвитку та вихованні. Після розірвання стосунків з позивачем відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідач не виконує свої обов`язки щодо виховання сина, не піклується про його здоровя, фізичний, духовний, моральний розвиток, чим порушує вимоги статті 150 Сімейного кодексу України. Матеріальної допомоги в добровільному порядку Відповідач не надає, аліменти на утримання дитини не сплачує. 11 лютого 2021 року, [PERSON] нотаріально посвідчено його заяву, згідно якої він відмовляється від прав батька щодо [PERSON] та дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] . Представник позивача вказує, що вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом у тому числі для позбавлення батьківських прав щодо їх дітей. Підсумовуючи вищевикладене представник позивача вказав, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав та просила суд про це. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду заяву у якій просив справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило. Від представника третьої особи - Новоодеської міської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, крім того органом опіки та піклування надано висновок щодо предмету спору. Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 07.03.2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, [PERSON] уклала шлюб та взяла прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Як видно із досліджених судом доказів малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Усі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач участі у його вихованні та утриманні не приймає. Вже тривалий час він не відвідував свого сина, не телефонував, не писав листів, матеріально не допомогав. Вищевказане підтверджується довідками та характеристиками з місць навчання [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява відповідача від 11 лютого 2021 року, згідно якої він відмовляється від прав батька щодо [PERSON] та дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] , що також на думку суду свідчить про небажання відповідача користуватись своїми батьківськими правами та виконувати батьківські обов`язки. Згідно висновку виконавчого комітету Новоодеської міської ради Миколаївської області щодо предмету спору комісія з питань захисту прав дитини органу опіки та прийшла до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У своєму висновку комісія посилається на те, що з 2016 року [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] не бере, матеріальної допомоги не надає. Матеріальне забезпечення сина взяла на себе мати дитини та її новий чоловік. [PERSON] вже тривалий час він не відвідував свого сина, не телефонував, не писав листів, матеріально не допомагав. Подав нотаріально засвідчену заяву про те, що надає згоду на позбавлення його батьківських прав і усиновлення [PERSON] в майбутньому відповідно до чинного законодавства України. Посилаючись на вищевикладені обставини та вказуючи, що [PERSON] , не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина, права і інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, спираючись на ч.2 ст. 141, ст. 150, ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування дійшов висновку за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] , свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя свого сина [PERSON] , не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в наслідок чого останній був позбавлений батьківської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст.150, 152-153, 155 СК України Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дитини,

Outcome: approved