Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту комунальну послугу з постачання теплової енергії у розмірі 12 512, 53 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 18.04.2019 № 82 визначено ТОВ «Тепло-Мелітополь» виконавцем послуги з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з 18.04.2019, вказаним рішенням доручено ТОВ «Тепло-Мелітополь» укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з фізичними особами та юридичними особами згідно з чинним законодавством. Інформація щодо форми типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії з індивідуальним споживачем, колективним та власником (користувачем) будівлі, надруковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Мелітопольської міської та районної ради Запорізької області-газеті « Новий день» № 93- 96 від 10.06.2020. Договір було публічно доведено до відома усіх Споживачів шляхом його розміщення (оприлюднення) на веб-сайті Виконавця (ТОВ «ТЕПЛО- МЕЛІТОПОЛЬ»). Будь-яка особа, яка користується послугами ТОВ «Тепло-Мелітополь» з постачання теплової енергії може отримати паперовий примірник договору, підписаний уповноваженою особою підприємства, за адресою: м. Мелітополь, вул. Покровська, буд. 61 (пункт 61 договору). Згідно з п. 55 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Будинок [ADDRESS] приєднано до системи централізованого теплопостачання. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 254835276 [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Самостійно відповідач не звертався до ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» з метою укладання договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Позивачем, відповідно з вказаними вимогами, були нараховані суми до сплати за спожиту комунальну послугу з постачання теплової енергії Відповідачу та сформовані відповідні розрахунки за строком таких нарахувань. Згідно рахунка на оплату спожитої послуги позивачу по особовому рахунку ( [NUMBER] здійснили нарахування послуг з теплопостачання та оплату комунальних послуг, та сформуванні рахунки, загальна сума заборгованості за якими складає 12 512, 53 грн. З вересня 2019 року по травень 2021 року споживач свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, що надаються ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» не виконував. У зв`язку з систематичним нехтуванням Відповідачем своїх обов`язків, щодо повної та своєчасної оплати послуг з постачанням теплової енергії утворилася заборгованість у розмірі 12 512, 53 грн., яку відповідач у добровільному порядку не сплачує. 13.05.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» направило лист № 1418 про необхідність укладання договору, та сплати заборгованості. Додатком до листа № 1418 є підписаний з боку позивача примірник договору. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №72302006966190 лист відповідач не отримав, згідно довідці про причини повернення, лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Відповідач обов`язки по оплаті за використану теплову енергію у повному обсязі не виконував, в зв`язку з чим має заборгованість, на суму 12 512, 53 грн., що виникла з причини несплати рахунків починаючи з вересня 2019 року по травень 2021 року зазначені рахунки були виставлені на оплату за спожиту теплову енергію у вказаний період, що підтверджується довідкою про нарахування та оплату комунальних послуг з вересня 2019 року по травень 2021 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ», позовні вимоги підтримує у повному обсязі та на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем її проживання, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом [PERSON] про вручення, що відповідно до ст. 130 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» має такий вид діяльності: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний). Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18 квітня 2019 року № 82, визначено ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» виконавцем послуги з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі Запорізької області з 18 квітня 2019 року. Доручено ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі Запорізької області з фізичними особами та юридичними особами згідно з чинним законодавством. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №254835276 від 28.04.2021, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №10485 від 22 грудня 2004 року/а.с.17,18/. Згідно рахунків на оплату послуг з теплопостачання, особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі цього особового рахунку здійснюється теплопостачання споживачу, здійснюються нарахування та оплата постачальнику вартості спожитих послуг з централізованого теплопостачання. Згідно довідки, виданої ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ», за особовим рахунком споживача № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , значиться заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання на суму 12 512 гривень 53 копійки/а.с.21-26/. Судом встановлено, що договір про надання послуг з централізованого теплопостачання між позивачем та відповідачкою не укладався. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, із наведених вище норм закону випливає, що власник майна зобов`язаний утримувати зазначене майно, а тому як власник та споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати ці житлово-комунальні послуги. Як було встановлено судом, відповідачка є власницею нерухомого майна, за місцем знаходження якого позивач надавав та надає відповідачці як власниці квартири послуги з централізованого теплопостачання, а відповідачка користувалась та продовжує користуватись вказаними послугами, при цьому претензій на якість цих послуг чи про припинення надання вказаних послуг відповідачка не заявляла. Тому вбачається, що між позивачем та відповідачкою виникли та продовжують існувати фактичні зобов`язальні договірні відносини, і жодна зі сторін про їх припинення не заявила. При цьому відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на позивачеві як на постачальникові послуг, і на відповідачці як власникові майна та споживачеві, не позбавляє останню обов`язку сплатити надані їй послуги з централізованого теплопостачання та не виключає можливості стягнення з відповідачки на користь позивача вартості наданих послуг. Отже, в зв`язку з тим, що відповідачка порушила вимоги закону щодо сплати за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, свої обов`язки виконує неналежним чином, плату за надані їй послуги не вносить, тому, відповідно вимог чинного цивільного законодавства, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з вересня 2019 року по травень 2021 року в сумі 12 512 гривень 53 копійки. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення в розмірі 12 512 гривень 53 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 гривня 00 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved