Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № 500260148 від 13.03.2012 року. Згідно з умовами договору кредиту № 500260148 від 13.03.2012 року, ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності та строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 9\~648,00 грн., з кінцевим строком погашення до 14.03.2013 р. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту № 500260148 від 13.03.2012 року. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Позивач зазначає, що 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № № 500260148 від 13.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала: -8337,8 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту; -1737,04 грн.- прострочені відсотки за користування кредитом; -1500 грн.- прострочена комісія; -5050 грн. - пеня. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статуса нового кредитора за договором кредиту № 500260148 від 13.03.2012 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] Сергійоивча на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором кредиту в сумі 16624,84 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500260148, за яким ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності та строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з кінцевим строком погашення до 14.03.2013 р. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Позивач зазначає, що 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № № 500260148 від 13.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала: -8337,8 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту; -1737,04 грн.- прострочені відсотки за користування кредитом; -1500 грн.- прострочена комісія; -5050 грн. - пеня. Станом на 23.12.2012 р. прострочена заборгованість до договором кредиту № 500260148 від 13.03.2012 року, складала 16624,84 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що відповідачкою по справі були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 192, 512, 524, 526, 533, 549-552, 610, 625,1054, 1077 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved