Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачену адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі у сумі 12 675,29 грн. та судові витрати в розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідача [PERSON] 18.02.2015 року було взято на облік в УПСЗН Київського району Харківської області як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, яка проживала у [ADDRESS] . Згідно з листом начальника Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 27.11.2019 року № 12/4289 на даний час [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . 18.02.2015 року відповідач звернулася до Управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила про відсутність у власності будь-якого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення та відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Управлінням було прийнято рішення від 25.02.2015 року про призначення та допомоги переміщеним особам на проживання за період з 18.02.2015 року по 17.08.2015 року в розмірі 884 грн. на місяць. 18.08.2015 року відповідач повторно звернулась до Управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк, якою вона повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до цієї заяви рішенням від 19.08.2015 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання у період з 18.08.2015 року по 17.02.2016 року у розмірі 884 грн. на місяць. 18.02.2016 року відповідач втретє звернулась до Управління із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк, якою повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Рішенням Управління від 01.04.2016 року призначено допомогу у період з 18.02.2016 року по 17.08.2016 року у розмірі 884 грн. на місяць. При проведенні перевірки ревізійною групою Північно-Східного офісу Держаудитслужби щодо правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що [PERSON] з 01.10.2014 по 01.03.2016 року мала залишок коштів на депозитному рахунку в Ощадбанку у розмірі, що перевищує 10-кратний прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, у зв`язку з чим їй зайво призначено грошову допомогу у період з 18.02.2015 року по 17.08.2016 року у сумі 15375 грн. 29 коп. Відповідача було повідомлено про наявність переплати, на що вона надала заяву від 19.08.2016 про зобов`язання добровільно виплатити 15375 грн. 29 коп. шляхом перерахування коштів у сумі 500 грн. щомісячно до повного погашення. Проте відповідно до листа Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 27.11.2019 № 20357/06, залишок переплати станом на 01.11.2019 року складає 12 675 грн. 29 коп. Отже, внаслідок надання відповідачем недостовірної інформації їй було надмірно нараховані бюджетні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання, як переміщеній особі на загальну суму 12 675 грн. 29 коп. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 січня 2020 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 24.03.2020 року, справу передано на розгляд судді. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Представник позивача направив заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач, яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки та у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надала. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до довідки № 6327008341 від 18.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Горлівка Донецької області, постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки № 04 від 02.04.2020 року (вх.01-950) [PERSON] перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» № довідки 1419111103 від 27.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] . (а.с.37). Відповідно до заяви від 18.02.2015 року, [PERSON] звернулася до УПСЗН адміністрації Київського району Харківської міської ради із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Також відповідач у цій заяві зазначила, що у неї та членів її сім`ї відсутні: житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; транспортні засоби (механізми), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції; на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с.6). Підписавши заяву для призначення щомісячної адресної допомоги, відповідач була проінформована про те, що інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Також відповідно до заяв від 18.08.2015 року, 18.02.2016 року відповідач [PERSON] просила призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату-житлово-комунальних послуг на наступні шестимісячні строки. Повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Зобов`язалась повідомляти Управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. (а.с.7,8). Рішеннями УПСЗН адміністрації Київського району Харківської міської ради від 25.02.2015 року, 19.08.2015 року, 01.04.2016 року 27.07.2016 року, 01.08.2016 року, за заявами [PERSON] була призначена допомога на проживання відповідно з 18.02.2015 року по 17.08.2015 року, з 18.08.2015 року по 17.02.2016 року, з 18.02.2016 року по 17.08.2016 року, з 27.07.2016 року по 31.07.2016 року, з 18.02.2015 року по 28.02.2015 року у розмірі 884 грн. (а.с.9-13). Вирішуючи питання про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На запит УПСЗН адміністрації Київського району Харківської міської ради від Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації було надане повідомлення про залишок переплати щомісячної допомоги відповідачу [PERSON] станом на 27.11.2019 року, який складає 12 675 грн. 29 коп.(а.с.18). Відповідно до результатів перевірки Ревізійною групою Північно-Східного офісу Держаудитслужби у вересні 2016 року встановлено, що [PERSON] , яка є внутрішньо перемішеною особою, надала недостовірну інформацію про наявність у неї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму у період з 18.02.2015 по 17.08.2016 року (а.с.14). Таким чином, з 18.02.2015 року по 17.08.2016 року утворилась переплата щомісячної адресної допомоги, яку відповідач надмірно отримала в УПСЗН і повинна відшкодувати у повному обсязі у розмірі 12 675 грн. 29 коп. Відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У відповідність до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Відповідно до заяви від 19.08.2016 року відповідачу повідомлено, що в заяві про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, нею не були зазначені відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що призвело до переплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 15 375 грн. 29 коп., яку [PERSON] зобов`язалась виплатити добровільно щомісячно в сумі 500 грн. до повного погашення (а.с.17). Однак, на момент звернення позивача до суду зазначені кошти в повному обсязі відповідачем добровільно не були повернуті. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином, оскільки [PERSON] , будучи особою, яка не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, незаконного отримала допомогу у сумі 12 675 грн. 29 коп., надавши УСЗН адміністрації Київського району Харківської міської ради недостовірні відомості, та в добровільному порядку не повернула зайво виплачені кошти, суд вважає, що вимоги позивача про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 1921 грн. (а.с.27). На підстав викладеного,

Outcome: approved