Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2013 року він передав у борг відповідачу гроші в сумі 7700 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути. Згодом в рамках цього ж договору він передав відповідачу ще 300 доларів США. Відповідач, на виконання умов договору повернув йому 2000 доларів США, решту боргу до цього часу не повернув. Загальний розмір заборгованості відповідача перед ним становить 6000 доларів США, що у перерахунку на національну валюту України за курсом 15,5 становить 93000 грн. Тому, просить стягнути з відповідача на свою користь 93000 грн. боргу та понесені по справі судові витрати. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази подані сторонами та оглянувши в судовому засіданні оригінал розписки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 22 липня 2013 року відповідач отримав від позивача за договором позики 7700 доларів США. Договором між сторонами не передбачено строк повернення позики, а тому вказаний борг підляже поверненню за вимогою позичальника. Позивач пред'явив вимогу відповідачу про повернення коштів та відповідач в добровільному порядку повернув частину запозичених коштів в сумі 2000 доларів США. Також встановлено, що взяті на себе зобов'язання відповідач у належний спосіб не виконав і до цього часу гроші у повному обсязі не повернув. Вказані висновки суду підтверджуються копією розписки (а.с. 51), оригінал якої був досліджений судом у судовому засіданні та яка за своєю формою та змістом відповідає умовам договору позики. Посилання позивача на те, що він позичив відповідача 8000 доларів США суд не може прийняти до уваги, оскільки із змісту розписки відповідача (а.с. 51) вбачається що за договором позики відповідач отримав 7700 доларів США. Будь-яких допустимих доказів (письмових доказів) на підтвердження факту передачі відповідачу коштів в іншому розмірі позивачем суду не надано. Надану суду копію розписки про повернення 20.01.2014 року відповідачем 2000 доларів США із запозичених 8000 доларів США, суд не може взяти до уваги, оскільки дана розписка виготовлена позивачем та не є борговим зобов'язанням відповідача. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання підлягає виконанню в гривні (крім випадків визначених законом), а в разі визначення зобов'язання у іноземній валюті сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної іноземної валюти. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором складає 5700 доларів США, що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ (станом на дату визначену позивачем а.с. 13) становить 88350 грн. Правовідносини, що склалися між сторонами у зв'язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики. Дані правовідносини врегульовані ст. ст. 23, 526, 527, 530, 532, 533, 545, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК України. Враховуючи викладене та виходячи з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 88350 грн. боргу. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, понесені останнім судові витрати: на сплату судового збору в розмірі 883,50 грн. та 420 грн. витрат за розміщення оголошення про виклик відповідача до суду у засобах масової інформації. Позивач при подачі до суду позову з заявленою ціною позову в 93000 грн. сплатив судовий збір за квитанцією 0.0.324558580.1 від 10.12.2014 року в розмірі 3654 грн. замість 930 грн. Тобто при подачі позову, позивач сплатив судовий збір в розмірі більшому ніж передбачено законом та заяво судовий збір в розмірі 2724 грн., якій підлягає поверненню позивачу.

Outcome: partial