Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач - Шевченківська районна у місті Дніпрі рада, як орган опіки та піклування, з метою захисту прав дитини: [PERSON] , [INFO] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Управління - служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування якого посилається на те, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 22.05.2015р., батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] та батько [PERSON] . Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; соціального захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Шевченківська районна у місті Дніпрі рада, як орган опіки та піклування, звертається до суду з захистом прав дитини [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. Згідно листа управління-служби у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради 04 листопада 2014р. до КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня №2» ДОР» Кіровським відділенням міліції була доставлена дитина [PERSON] , [INFO] , залишена без батьківського нагляду. Мати дитини поводила себе неадекватно, у зв`язку із чим була викликана невідкладна психіатрична бригада, яка забрала матір дитини до стаціонару. В 2014 році мати дитини [PERSON] написала заяву з проханням влаштувати її сина [PERSON] , [INFO] , до державного закладу до виповнення дитині 3х років, у зв`язку з важкими сімейними обставинами. Згідно рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради №389 від 28 листопада 2014 року «Про влаштування дитини до спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення». В травні 2015 року батьки дитини звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області з метою встановлення батьківства, в результаті чого відомості про батька було внесено до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України. Батько дитини [PERSON] проживає окремо, вихованням та утриманням хлопчика не займається. Посилаючись на норми СК України Шевченківська районна у місті Дніпрі рада просить позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти. Представник позивача надіслала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши документи і матеріали справи, з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько, мати може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2015 р. виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, як органу опіки та піклування, № 13/15-30 від 05.02.2019 року, вважають за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення № 382 від 28 листопада 2014 року виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради дитину було влаштовано до спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення до досягнення дитиною 3-х років. Таким чином в судовому засіданні доведено, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , а тому їх необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідачі є батьками неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення . При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідачі є працездатними, не надали суду доказів про наявність у них непрацездатних дружин, батьків, дітей та про проведення з них стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved