Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач, ТОВ «Рада 2» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача, який є власником квартири [ADDRESS] заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2 105, 59 грн., посилаючись на те, що внаслідок несумлінного ставлення відповідача до своїх обов'язків по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про причини його неявки суду не відомо. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач є обслуговуючою організацією будинку [ADDRESS] в м. Києві та здійснює господарську діяльність із утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності району, а також здійснює контроль за додержанням встановленого порядку використання жилих і інших приміщень житлового фонду та виконання громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 12). 30 грудня 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого позивач надає комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою [ADDRESS], а відповідач своєчасно оплачує надані послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (а.с.10-11). Відповідно до п. 6.9.1. Договору відповідач взяв на себе зобов'язання вносити передбачену плату за послуги за розрахунковим періодом, яким є календарний місяць. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] своєчасно та в повному обсязі не сплачує вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за житлово - комунальні послуги, яка станом на 28 лютого 2015 року складає 2 105 грн. 59 коп., з яких: 1 878 грн. 01 коп. - сума основного боргу; 209 грн. 51 коп. - інфляційна складова; 18 грн. 07 коп. - 3% річних. Відповідно до ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 2 105 грн. 59 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved