Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 10.05.2016р.. В позові представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Угодою про надання особистого кредиту № [NUMBER] від 14.09.2015р. в розмірі 27294,49грн, яка складається з наступних сум: 22397,55грн заборгованість за кредитом; 3696,94грн по відсотках; 1200,00грн штраф. Представник позивача [PERSON] надала суду клопотання (а.с.30) про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги визнає частково, оскільки в розрахунку її заборгованості за кредитом перед банком не враховано всіх здійснених нею платежів. Зазначила, що у квітні 2016р. вона на виконання кредитних зобовязань сплатила на користь банку 1485грн. Порушення порядку повернення кредитних коштів допустила через складні життєві обставини. Пояснила, що неодноразово зверталась до банку з ініціативою вирішити спір в позасудовому порядку, але ніхто з працівників банку не зміг конкретно нічого їй пояснити оскільки її перенаправляли з одного відділення до іншого. На її питання щодо зарахування останнього платежу їй відповіли, що не знають куди зараховані гроші. Зауважила, що погоджується на вирішення спору в судовому порядку, що відповідатиме її інтересам, бо в такому випадку вона здійснить виконання свого грошового зобовязання на підставі судового рішення. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 14.09.2015р. між сторонами укладений кредитний договір №490945439 (а.с.4-17), за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 22487,81грн зі строком повернення до 15.09.2017р. на наступних умовах: ✓процентна ставка за користування кредитом складає 39,9% річних (п.2 Договору); ✓кредит надається шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника №26257001654662, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» (п.5); ✓порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до договору та є його невідємною частиною (п.7); ✓у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту, процентів, комісій, інших платежів позичальник зобовязується сплатити штраф в розмірі 50грн за кожне прострочення, що триває від одного до чотирьох календарних днів. У випадку, якщо прострочення триває пять і більше календарних днів, розмір штрафу збільшується на 150грн за кожний випадок допущеного прострочення (п.11); ✓повернення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 1374,77грн до 15 числа кожного місяця строку дії кредитного договору (додаток №1 до договору). Відповідно до виписки банку (а.с.21) відповідач отримав кредитні кошти 15.09.2015р.. Відповідач у свою чергу, на виконання грошового зобовязання здійснив платіж 04.12.2015р. в розмірі 1585грн, чим порушив умови повернення кредиту та допустив прострочення на кілька місяців. Згідно наданого позивачем розрахунку через прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань утворилась заборгованість, яка станом на 14.04.2016р. складає 27294,49грн, а саме: за кредитом 22397,55грн, по відсотка 3696,94грн, по штрафу 1200грн. За таких обставин позивач вимагає стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 27294,49грн. Тож між сторонами кредитні правовідносини та існує спір щодо виконання кредитних зобовязань, який регулюється нормами глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тож на підставі вищевикладеного з урахуванням того, що відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що 22.04.2016р. відповідачкою було здійснено платіж на користь позивача в розмірі 1485грн /а.с.54/ на рахунок для погашення заборгованості за кредитом. Зазначена сума коштів не відображена в розрахунку заборгованості, наданому позивачем, хоча була здійснена до подання позову до суду. За таких обставин загальна сума вимоги підлягає задоволенню в межах суми 25809,49грн (27294,49грн 1485грн). За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1303грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial