Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.06.2016 року між сторонами був укладений договір № 500557017, відповідно до якого останньому надано кредит у сумі 53670 грн., а відповідач зобов'язувався сплачувати заборгованість, відсотки за користування кредитним лімітом та інші платежі, передбачені умовами договору. Однак, в порушення виконання зобов'язань, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 14.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 66372,15 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, проти задоволення вимог не заперечує. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена угода про надання особистого договору (далі - Договір) № 500557017. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 53670 грн., у строк з 23.06.2016 року до 24.06.2019 року. Відповідно до умов договору, строк погашення процентів за кредиту здійснюється в порядку - щомісячно за попередній місяць. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 66372,15 грн., яка складається з наступного: - 50964,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 2159,88 грн. - заборгованість за відсотками; - 12047,88 грн. - заборгованість по комісії; - 1200,000 грн. - штрафні санкції. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позичку частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає що оскільки відповідачем прострочено повернення чергової частини позички, тому з нього на користь позивача підлягає дострокове стягнення заборгованості за кредитним за договором та судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved