Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач - Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області просить стягнути з відповідача - [PERSON] надміру виплачену суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 53528,87 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі заяви відповідача від 31.10.2012 та відповідних документів, поданих до управління, їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги було вказано, що заявниця земельної ділянки немає, а у її чоловіка є ділянка площею 0,15 га. Під час перевірки позивачем було виявлено, що у власності чоловіка [PERSON] є земельна ділянка розміром більше 0,6 га. Вказані обставини призвели до зайвого нарахування відповідачці державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 53528,87 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачки - адвокат Любинецький В.В. заперечує щодо позову, вважає, що позов заявлено безпідставно. Заперечення мотивує тим, що абзац 5 пункту 10 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям виключений на підставі Постанови КМУ №638. Розмір належної чоловікові [PERSON] земельної ділянки, що знаходиться в оренді (приносить дохід) становить 0,5889 га. Суд, заслухавши пояснення представника позивача і представника відповідачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 2012 року [PERSON] подала до позивача заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 25), до цієї заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділі V відповідачка самостійно зазначила, що земельної ділянки у власності або користуванні вона не має, у власності її чоловіка [PERSON] є земельна ділянка площею 0,15 га (а.с. 26). 20 травня 2015 року позивачем проведено перевірку правильності та повноти інформації, що надається для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, за результатами якої складено акт (а.с. 14), яким встановлено, що особи, які входять до складу малозабезпеченої сім'ї надали неповну, недостовірну інформацію про доходи, а саме: при зверненні 31.10.2012, 09.04.2013, 10.10.2013, 07.04.2014, 17.10.2014 не задекларована земельна ділянка (пай) площею 0,6929 га, яка знаходиться на території Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - ЗУ №1768-ІІІ) визначаються Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 (Порядок № 250). Згідно ст.1 ЗУ №1768-III малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю) (ч.3 ст.4 Закону №1768-III). Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок № 250), визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога), які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Відповідно до абзацу 5 пункту 10 Порядку №250 соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I і II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 гектара (крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід). Пунктом 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок № 1751) встановлено, що суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до пункту 28 Порядку №250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. За результатами перевірки позивачем складено повідомлення про припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 28.05.2015, яким [PERSON] зобов'язано до 01.05.2016 повернути переплачену суму допомоги в розмірі 53528,87 грн. (а.с.14). На момент звернення до суду сума боргу [PERSON] не повернута. Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 53528,87 грн. не обґрунтовані і такі, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розгляд справи неодноразово відкладався, представник позивача приймала участь в судовому розгляді. Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Позивач та його представник взагалі не надали доказів тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. За змістом абзацу 5 пункту 10 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є земельна ділянка площею понад 0,6 гектара яка приносить дохід. Як вбачається з копії довідки відділу Держземагенства у Кролевецькому районі Сумської області від 15.05.2015 № 31-28-0.2-2088/2-15 (а.с. 12) [PERSON] (чоловік [PERSON]) отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], зареєстрований 31.03.2009 за номером 010963001561, площею 0,6929 га на території Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області. З вищевказаного державного акта вбачається, що належна [PERSON] земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, одна з яких має площу 0,1040 га, а друга - 0,5889 га. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно між [PERSON] і сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Нива» укладено договір оренди землі, виданий 24.06.2012 року, відповідно до якого [PERSON] передав СТОВ «Нива» в оренду земельну ділянку площею 0,5889 га (а.с.40). Орендна плата, виплачена [PERSON], становить: в 2012 році - 413,56 грн., в 2013 році - 413,56 грн., в 2014 році - 413,56 грн., в 2015 році - 634,28 грн. (а.с.39). Таким чином в оренду здається земельна ділянка розміром 0,5889 га, що є меншим розміру, встановленого абзацом 5 пункту 10 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250. Згідно довідки Кролевецької міської ради Сумської області № 3050 [PERSON] має земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва 0,1000 га, та для городництва 0,500 га (а.с.12) З аналізу досліджених судом доказів (а.с. 52) в суду виникають обгрунтовані сумніви з приводу того, що земельна ділянка для городництва 0,500 га приносить дохід. Позивачем та її представником в судове засідання не були надані докази про те, що земельна ділянка для городництва 0,500 га приносила дохід протягом 2012-2014 років. Позивачем та його представником в судове засідання не були надані докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог про те, що у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є земельна ділянка площею понад 0,6 гектара, яка приносить дохід, що призвело до зайвого нарахування державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 53528,87 грн. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача надміру виплачену суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 53528,87 грн., посилаючись як на підставу своїх вимог на абзац 5 пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, за зверненням органу соціального захисту з позовом про стягнення безпідставно виплаченої допомоги свідчать про їх цивільно-правовий характер, оскільки предметом спору є повернення коштів, виплачених з Державного бюджету України, що ґрунтується на цивільно-правових нормах та за своїм змістом є відносинами з відшкодування завданої державі майнової шкоди. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є серед іншого держава Україна. За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. На час звернення позивача до суду абзац 5 пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 виключений відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №638. Суд вважає, що в позивача відсутні підстави вимагати стягнення виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, посилаючись на норму, яка виключена. Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, з урахуванням положень ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом не встановлено підстав для задоволення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, ст.ст. 5, 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed