Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємця. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 10.10.2014 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ КБ «ПриватБанк» дізнався про смерть позичальника [PERSON] , у зв`язку із чим в порядку визначеному ст. 1281 ЦК України звернувся до [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , з вимогою про погашення кредитної заборгованості. Оскільки до теперішнього часу кредитна заборгованість не погашена, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 15026,35 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу без участі представника банку в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд постановив розглянути справу за відсутності сторін у порядку заочного розгляду. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених устатті 1219 ЦК України(статті1218,1231цьогоКодексу). Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина першастатті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті1268, статті1269 ЦК України. Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першоїстатті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ятастатті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третястатті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно достатті 1296 ЦК Україниє правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченогостаттею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню нормистатті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей1281,1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. (правовий висновок ВСУ у постанові №6-2962 від 12.04.2017 р., постанова Верховного Суду у справі № 754/2946/15-ц номер провадження 61-1016св18 від 22.01.2018 р.) З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2016 року [PERSON] помер [INFO] . (а.с.36). З копії спадкової справи № 7/2017 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дружина [PERSON] . Нотаріусом повідомлено спадкоємця про наявність заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 15026,35 грн.(а.с. спадкової 22). Довідкою сільського голови Карамушко В. від 15.06.2020 року було повідомлено суд, що разом з [PERSON] на день його смерті ( [INFO] ) була зареєстровна його дружина [PERSON] . В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги кредитора до спадкоємця [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача повинна бути стягнута сума кредиту за договором № б/н від 10.10.2014 року в сумі 15026,35 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 2102,00 грн. відповідно до положень ст.133, 141 ЦПК України.

Outcome: approved