Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач у справі звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 21.02.2006 р. його та [PERSON] батьки [PERSON] та [PERSON] продали квартиру [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музика Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №238. З виручених коштів від продажу зазначеної квартири Позивачу та Відповідачу батьки подарували по 19400 доларів США кожному. Позивач зазначив, що 21.02.2006 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики у формі розписки відповідно до якої Позивач передав Відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 19400 доларів США для придбання останнім квартири. Позивач зазначив, що за його згодою Відповідач частково погасив свій борг в розмірі 2 250 доларів США. 27.09.2013 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо погашення ним боргу за договором позики в розмірі 17 150 доларів США протягом тридцяти днів від пред'явлення вимоги, зазначену вимогу Відповідач отримав 27.09.2013 р. Позивач зазначив, що Відповідач свої зобов'язання не виконав, оскільки грошові кошти в розмірі 17150 доларів США, що станом на 20.04.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 436 355,65 грн., так і не повернуто, у зв'язку з чим Позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу за його участю, позов підтримав просив задовольнити. В судове засідання Відповідач не з'явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу за його участю, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 21.02.2006 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики у формі розписки відповідно до якої Позивач передав Відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 19400 доларів США придбання останнім квартири. Судом встановлено, що за згодою Позивача, Відповідач частково погасив свій борг в розмірі 2 250 доларів США. 27.09.2013 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо погашення ним боргу за договором позики в розмірі 17 150 доларів США протягом тридцяти днів від пред'явлення вимоги, зазначену вимогу Відповідач отримав 27.09.2013 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовим ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,щовстановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку ст. 88 ЦПК України, що підтверджено платіжним дорученням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved