Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач ТУДСА України у Тернопільській області звернулося до Бережанського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позивач просить стягнути на його користь з керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області [PERSON] майнову шкоду в розмірі 11 819,20 грн. в порядку регресу та стягнути судові витрати при зверненні до суду. В обґрунтування позову зазначив, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року по справі №876/11045/14 Р залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.04.2015 року за №К/800/19700/15, скасовано Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі №819/1998/14-а, зобов'язано стягнути з ТУДСА України в Тернопільській області на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.08.2014 року по 01.04.2015 року в сумі 11 819, 20 грн. У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Підгаєцького районного суду Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: керівник апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області [PERSON], заступник керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області [PERSON] 3., територіальне управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до наказу №5-к від 19.09.2013 року [PERSON]О було призначено з того ж числа на посаду помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., на час виконання ним повноважень судді Підгаєцького районного суду, тимчасово, на час перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. 12.08.2014 року від [PERSON] на адресу керівника апарату Підгаєцького районного суду надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на посаду секретаря судового засідання. Того ж числа від нього на адресу керівника апарату надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на вакантну посаду секретаря суду, оскільки в раніше поданій заяві ним помилково було зазначено про переведення на посаду секретаря судового засідання, яка є зайнятою. На підставі заяви [PERSON] 13.08.2014 року керівником апарату Підгаєцького районного суду [PERSON] було видано наказ за №12-к, яким [PERSON] переведено з тимчасової посади помічника судді на тимчасову посаду секретаря суду на час перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною. 14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду було видано наказ за №12-к, яким [PERSON] було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною. Надалі, 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду [PERSON] було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON]О.» Підставами для винесення цього наказу зазначено те, що на час видачі наказу №12-к від 13.08.2014 року [PERSON] не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА України у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа. Також було порушено порядок переведення з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області на тимчасову посаду секретаря суду на час перебування основного працівника суду у зв'язку з не проходженням стажування та конкурсу, як це передбачено при прийнятті на посаду секретаря суду, а також з урахуванням того, що порядковий номер наказу 12-к в книзі особового складу під даним номером, який зазначений у виданому [PERSON] наказі міститься інший наказ, під порядковим номером 12-К від 14.08.2014 року про звільнення з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца Р. О. - Бончука Н.О., у зв'язку із закінченням строкового договору. На виконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року справа № 876/11045/14Р, ТУДСА України в Тернопільській області виплачено грошову суму у розмірі 11 819,20 грн. на користь [PERSON], а тому позивач звернувся із згаданим позовом до суду. У судове засідання представник позивача ТУДСА України в Тернопільській області не з`явився, однак представником за довіреністю [PERSON] надіслано письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовільнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду [PERSON] було видано наказ за №12-к, яким [PERSON] було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною. А вже після цього ним 15.08.2014 року було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON]О.» Підставами для винесення цього наказу є те, що на час видачі наказу № 12-к від 13.08.2014 року [PERSON] не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявленого позову відносно свого довірителя не визнав, просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю позовних вимог. Суду пояснив, що 14.08.2014 року було видано наказ за №12-к, яким [PERSON] звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., не за підписом його довірителя [PERSON], а за підписом заступника керівника апарату цього суду [PERSON] А [PERSON] 15.08.2014 року було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON]О.» Підставами для винесення цього наказу було те, що на час видачі наказу №12-к від 13.08.2014 року [PERSON] не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа. У судове засідання третя сторона на боці відповідача [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2013 року [PERSON] було призначено на посаду помічника судді Підгаєцького районного суду тимчасово, на час перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною, що вбачається із копії трудової книжки [PERSON] серія АЛ №264947. 12.08.2014 року від [PERSON] на адресу керівника апарату Підгаєцького районного суду надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на посаду секретаря судового засідання. Того ж числа від нього на адресу керівника апарату надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на вакантну посаду секретаря суду, оскільки в раніше поданій заяві ним помилково було зазначено про переведення на посаду секретаря судового засідання, яка є зайнятою. 13.08.2014 року керівником апарату Підгаєцького районного суду [PERSON] було видано наказ за №12-к, яким [PERSON] переведено з тимчасової посади помічника судді на тимчасову посаду секретаря суду. Однак як вбачається із копії наказу ТУДСА України в Тернопільській області від 13.08.2014 року №50-к [PERSON] звільнено із посади керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області 13.08.2014 року відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Тобто із 13.08.2014 року [PERSON] фактично не перебував у трудових відносинах і не мав повноважень керівника апарату суду. 14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду було видано наказ за № 12-к, яким [PERSON] було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною. Вказаний наказ видано за підписом заступника керівника апарату суду [PERSON] Крім цього судом встановлено, що 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду [PERSON] було видано наказ за № 13-к «Про анулювання наказу № 12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON]О.» На виконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року справа № 876/11045/14Р, ТУДСА в Тернопільській області виплачено грошову суму у розмірі 11 819,20 грн. на користь [PERSON] Із копії наказу ТУДСА України в Тернопільській області від 15.08.2014 року №51-к вбачається, що виконання обовязків керівника апарату Підгаєцького районного суду покладено на [PERSON] з 15 серпня по 18 серпня 2014 року, включно на час перебування заступника керівника апарату [PERSON] у відпустці та у звязку із звільненням керівника апарату [PERSON] Наказом Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 15.05.2015 року №9-к «Про скасування наказів та поновлення на роботу» скасовано наказ заступника керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.08.2014 року №12-к про звільнення помічника судді Горуца Р.О. - Бончука Н.О., також скасовано наказ виконуючого обовязки керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 15.08.2014 року №13-к про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON], крім цього поновлено [PERSON] на посаду секретаря Підгаєцького районного суду Тернопільської області з 15.08.2014 року на час декретної відпустки основного працівника [PERSON] Із копії наказу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.08.2014 року №12-к вбачається, що [PERSON] звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О., у звязку із закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України та виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку у кількості 25 к.д. за відпрацьований період роботи з 19.09.2013 року по 18.09.2014 року. Даний наказ підписаний [PERSON], яка на той час обіймала посаду заступника керівника апарату суду. Тобто на час прийняття вищезазначеного наказу [PERSON] як службова особа був помічником судді. Як видно із рішення Львівського апеляційного адміністративного суду [PERSON] виконуючи обовязки керівника апарату Підгаєцького районного суду скасував таке переведення привівши трудові відносини сторін у справі до попереднього стану, тобто фактично поновив позивача на попередньо займаній ним тимчасовій посаді помічника судді цього суду, з якої той уже був звільнений напередодні. За таких обставин вини [PERSON] у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу немає. Крім цього судом встановлено, що звільнення з посади помічника судді та секретаря суду Бончук Н.О. відбулось із порушенням законодавства, тому, що заступник керівника апарату [PERSON] не наділена відповідними повноваженнями, а виконуючий обовязки керівника апарат суду [PERSON] на момент винесення наказу про звільнення [PERSON] з посади секретаря суду, був звільнений наказом ТУДСАУ в Тернопільській області від 13.08.2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~\~\~\~ Згідно\~\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному\~\~та безпосередньому\~\~дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~Статтею 130 КЗпП України\~встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установу, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише\~\~в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно\~ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених\~статтею 130 цього Кодексу. Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року\~з змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» передбачено, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями\~130,\~135-3,\~137 КЗпП\~залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки трудові відносини з [PERSON] були припинені на підставі наказу Підгаєцького районного суду Тернопільської області №12-К від 14.08.2014 року за підписом заступника керівника апарату суду [PERSON], тоді вже після цього 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду [PERSON] було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу № 12-к від 13.08.2014 року про переведення [PERSON]О.», а тому позивачу слід звертатись із вимогами про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу до заступника керівника апарату суду Підгаєцького районного суду Тернопільської області [PERSON] Судові витрати не відшкодовуються оскільки в позові відмовлено.

Outcome: dismissed