Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 травня 2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК»» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК» 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договір про відступлення права за договорами іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 1331, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя стосовно предмету іпотеку, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,813 га, в межах згідно з планом, розташована на території Вінницької міської ради в садівничому товаристві «Зоря» Пятничанського масиву, № 39, її кадастровий номер 0510136600:02:003:0175. Цілоьове призначення земельної ділянки для садівництва власності і яка була передана [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4943, в реєстрі заборон за № 517 та договору про внесення змін до договору іпотеки, укладеного 10.06.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3343. Згідно державного акту на право власності серії ЯЖ № 257825 від 21.05.2008 року, право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,813 га, в межах згідно з планом, розташована на території Вінницької міської ради в садівничому товаристві «Зоря» Пятничанського масиву, № 39, її кадастровий номер 0510136600:02:003:0175 зареєстровано за [PERSON] У звязку з неналежним виконання своїх зобовязань [PERSON] по поверненню кредитних коштів утворилася заборгованість за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року склала 4201130,82 грн. У звязку з вищевикладеним ТОВ «Українська факторингова компанія» просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року перед ТОВ «Українська факторингова компанія» у розмірі 4201130,82 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,813 га, в межах згідно з планом, розташована на території Вінницької міської ради в садівничому товаристві «Зоря» Пятничанського масиву, № 39, її кадастровий номер 0510136600:02:003:0175 шляхом визнання за ТОВ «Українська факторингова компанія» права власності. Представник позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явились, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК»» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК» 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/035-23/50231 від 21.08.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договір про відступлення права за договорами іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 1331, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя стосовно предмету іпотеку, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,813 га, в межах згідно з планом, розташована на території Вінницької міської ради в садівничому товаристві «Зоря» Пятничанського масиву, № 39, її кадастровий номер 0510136600:02:003:0175. Цілоьове призначення земельної ділянки для садівництва власності і яка була передана [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4943, в реєстрі заборон за № 517 та договору про внесення змін до договору іпотеки, укладеного 10.06.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3343. Згідно державного акту на право власності серії ЯЖ № 257825 від 21.05.2008 року, право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,813 га, в межах згідно з планом, розташована на території Вінницької міської ради в садівничому товаристві «Зоря» Пятничанського масиву, № 39, кадастровий номер 0510136600:02:003:0175, зареєстровано за [PERSON] За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Згідно розділу 5 договору іпотеки сторони дійшли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотеко держателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульован естаттею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленоїстаттею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України вбачається, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина першастатті 37 Закону України «Про іпотеку»). Дані правові позиції викладені в постановахВерховного суду України від 14 вересня 2016 рокуу справі за № 6-1219 цс16 та від 21 вересня 2016 року№ 6-1685цс16. В даному випадку позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» не було надіслано відповідачеві письмової вимоги про виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір іпотеки містить у собі застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (пункт 5.5.1 Договору) і це застереження є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на спірне нерухоме майно. За таких обставин, судовому захисту права позивача не підлягають, оскільки судове рішення не може підміняти собою визначену законом та іпотечним договором окрему процедуру задоволення прав іпотекодержателя. Враховуючи те, що у судовому засіданні встановлено, що позивач не реалізував способу позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за собою права власності за наявності відповідного застереження у договорі, а саме, не звертався до державного реєстратора для реєстрації права власності на майно, яке зазначене у договорі іпотеки, про що вказує відсутність відмови державного реєстратора в державній реєстрації нерухомого майна за позивачем, суд приходить до висновку про передчасність звернення позивача до суду із позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки та про відсутність на момент розгляду справи законних підстав для задоволення даного позову. На підставі положень\~ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати до подальшого розподілу не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed