Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, мають спільних синів [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, різні погляди на життя, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дітей з нею, оскільки позивач займається вихованням та доглядом дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Відповідач проти визначення місця проживання дітей з матір`ю заперечив, наполягає щоб діти проживали разом з ним. Представник третьої особи позов підтримала. Управління Служби у справах дітей Сумської міської ради надало письмовий висновок, в якому вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 3 лютого 2021 року відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 9 березня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 березня 2021 року відкладено розгляд справи до 2 квітня 2021 року для ознайомлення відповідача з позовом та додатками до нього. 2 квітня 2021 року відкладено розгляд справи до 14 квітня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 1 червня 2021 року. 1 червня 2021 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні до 9 червня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 червня 2021 року відкладено розгляд справи до 11 червня 2021 року у зв`язку з допитом дітей в судовому засіданні. Суд, вислухавши з`явившихся учасників, неповнолітніх дітей сторі, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 11 січня 2008 року сторони знаходяться у шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №10 (а.с.7). Мають спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , батьком яких, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.9). Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя, відновлювати стосунки не бажають, спільне господарство не ведуть, з осені 2020 року мешкають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. На даний час діти проживають з позивачем. Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає можливим визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Так, 11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тобто, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. В судовому засіданні були опитані діти, які пояснили, що мешкають з матір`ю та бажають і дали з нею проживати, але пояснили, що люблять батька і хочуть обов`язково з ним спілкуватися. Відповідно до положень статті 12 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей наділяє суд повноваженнями надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. У вітчизняному законодавстві також закріплені відповідні положення щодо забезпечення права дитини на власну думку. Відповідно до частин першої та другої статті 171\~СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України» (заява 39948/06). При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Опитування дитини в присутності психолога в суді належним чином забезпечує встановлення прихильності дитини до проживання з одним із батьків у сукупності з іншими встановленими даними причин такої прихильності Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі 215/4452/16-ц, від 5 вересня 2018 року у справі №752/22028/16-ц. Враховуючи той факт, що діти фактично проживають з матір`ю, висловили бажання продовжувати з нею проживати, з огляду на висновок служби, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам дітей. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1816 грн. 00 коп.

Outcome: approved