Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Карун В.П. звернувся в суд із позовом до органу опіки та піклування в особі Ізяславської районної державної адміністрації із позовною заявою про повернення дитини. В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.02.2018 року у позивачки відібрано її малолітнього сина [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Підставою для відібрання дитини у позивачки стали факти ведення нею антигромадського способу життя, зловживання алкогольними напоями, та як наслідок не створення належних умов для утримання та проживання дитини. На даний час відпали всі умови, які були підставами для відібрання у позивачки дитини. Так, позивачка періодично відвідує свою дитину у дитячому будинку та сплатила аліменти на його утримання в сумі 13 000 грн. Позивачка створила сім?ю, уклавши 21.03.2019 р. шлюб з [PERSON] , інших дітей у подружжя не має, що стверджується довідками про склад сім?ї. [PERSON] навчалася у Плужненському професійному аграрному ліцеї, де характеризується позитивно, після закінчення навчання позивачка працевлаштувалася охоронником в ТОВ «ФАКТОР ОХОРОНИ» де характеризується позитивно. Посилаючись на ч. 3 статті 170 Сімейного кодексу України, представник позивачки просить постановити рішення про повернення [PERSON] малолітньої дитини. У підготовчому судовому засіданні судом до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача залучено Дитячий будинок Хмельницької обласної ради та Ізяславський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. В судовому засіданні позивачка [PERSON] , її представник адвокат Карун В.П. позовні вимоги підтримали. Представник органу опіки та піклування в особі Ізяславської РДА Палига В.В., представник Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Косовська С.А. не заперечили проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали провадження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір?ю. Відповідно до приписів частини 3 статті 170 Сімейного кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2018 року в [PERSON] відібрано її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Дитину передано на виховання у Дитячий будинок Хмельницької обласної ради. Виходячи зі змісту вказаного рішення суду, підставою для відібрання дитини у позивачки стали факти ведення нею антигромадського способу життя, зловживання алкогольними напоями, та як наслідок не створення належних умов для утримання та проживання дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник довели, що на даний час відпали всі умови, які були підставами для відібрання у позивачки дитини. Так, позивачка періодично відвідує свою дитину у дитячому будинку та сплатила аліменти на його утримання в сумі 13 000 грн., що стверджується довідкою дитячого будинку Хмельницької обласної ради від 04.04.2019 №339 та фіскальним чеком від 22.03.2019 року. [PERSON] створила сім?ю, уклавши 21 березня шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Позивачка навчалася у Плужненському професійному аграрному ліцеї, де характеризувалася позитивно. [PERSON] на даний час працевлаштована охоронником в ТОВ «ФАКТОР ОХОРОНИ», де також характеризується з позитивної сторони, про що свідчать довідка від 18 квітня 2019 року № 11 та характеристика позивачки за місцем роботи від 19 квітня 2019 року. Ізяславським районним центром соціальних служб у справах сім?ї, дітей та молоді Ізяславської районної державної адміністрації констатовано можливість повернення дитини [PERSON] своїй матері, що стверджується даними акту обстеження умов проживання від 22.04.2019 р. та листом від 23.04.2019 №45/01-17. Згідно акта обстеження умов проживання від 22 квітня 2019 року встановлено , що позивачка із чоловіком та його батьками проживають у м. Ізяслав у трикімнатній квартирі, в якій створені всі належні умови для проживання та виховання дитини. Орган опіки та піклування 02 травня 2019 року зробив висновок про можливість повернення дитини, позбавленої батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , його матері [PERSON] , 1992 р.н. Зазначені судом обставини свідчать про доцільність повернення дитини [PERSON] для його матері [PERSON] , тому заявлений позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 170 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved