Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні його власністю, не впускає до квартири, відмовляється надати ключі. Тому просить вселити його в спірну квартиру, зобов`язавши відповідачку передати йому ключі від квартири. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідачка та її представник проти позову заперечили, подали письмовий відзив, в якому зазначили, що спірна квартира була приватизована на всіх проживаючих у ній осіб: позивача, відповідача та трьох дітей. Після розірвання шлюбу з 2001 року позивач виселився з квартири, забрав свої речі, знявся з реєстрації. Позивач є дуже агресивною особою, між ними склалися вкрай неприязні відносини, тому вважає, що спільне проживання є небезпечним для відповідачки. З наданих позивачем документів вбачається, що він зазначає дві адреси свого фактичного місця проживання, однак не зрозуміло чи зареєстрований він за вказаними адресами та чи є власником іншого житла. В процесі слухання справи відповідачка та5кож пояснила, що позивач тривалий час не приймав участі в оплаті комунальних послуг за спірне житло, не здійснював поточний ремонт. 3-ті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщені. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. суми від 6 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 9 липня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 липня 2019 року відкладено судове засідання до 10 вересня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін, відсутністю доказів сповіщення. Протокольною ухвалою головуючого від 10 вересня 2019 року відкладено засідання до 18 жовтня 2019 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 18 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено до 29 листопада 2019 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 29 листопада 2019 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача до 13 січня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 січня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 27 лютого 2020 року для виклику свідків. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 17 квітня 1996 року та довідки КП «Сумське БТІ» СМР №430648, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9-10). Позивач звертався до Сумського відділу ГУНП в Сумській області щодо неправомірних дій [PERSON] щодо недопуску його до спільної квартири, за результатами перевірки встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися цивільно-правові відносини, вирішувати які необхідно в приватному порядку (а.с.12). В процесі слухання справи відповідачка підтвердила той факт, що вона не пускає позивача до спільної квартири. Згідно довідки про результати розгляду матеріалів ЄО №24280 від 11.04.2019 року за заявою [PERSON] про те, що він просить вжити заходи до його колишньої дружини [PERSON] , яка не надає оригіналів документів для реєстрації. В ході проведення перевірки здійснювався вихід за адресою: [ADDRESS] до гр. [PERSON] . Під час виходу [PERSON] відмовилася відчиняти працівникам поліції двері. В усній бесіді повідомила, що всі спірні питання вона готова вирішувати тільки за наявності в нього постанови суду про реєстрацію в належній їй квартирі (а.с.13). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає сторін з 1996 року. Зі слів позивача йому відомо, що останній намагався вселитися до спірної квартири, однак відповідачка чинить йому перешкоди. Свідок [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що позивач намагався вселитися до спірної квартири, зазначила також, що між сторонами склалися неприязні відносини. Згідно ст. 317 ЦК України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Кожна особа, відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Така ж за змістом норма закріплена в ст. 16 ЦК України. Таким чином\~судом встановлено,\~що позивач\~має право\~власності на\~частину спірної\~квартири,\~але відповідачка\~його до\~неї не\~пускає,\~тобто право\~позивача порушене\~та підлягає\~захисту,\~а тому\~позовні вимоги\~необхідно задовольнити, зобов`язавши відповідачку усунути перешкоди в користуванні спірним житлом, шляхом вселення позивача до квартири та передачі йому ключів від неї. Витрати по сплаті судового збору, суд вважає за необхідне покласти на державу, оскільки, відповідачка є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved