Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно умов кредитного договору від 06.12.2007 року за № 313- РБФ і укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON], останньому надано кредит в сумі 6 500 доларів США, з сплатою 14 % річних, на строк до 05.12.2010 р. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між Банком та [PERSON] укладено договір застави № 240- ЗТЗФ від 06.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3642. Предметом застави є належний заставодавцю автомобіль ЗАЗ- ДЕО, модель Т- 13110, р.н. [NUMBER]. Також в забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 320- ПФО від 06.12.2007 р., відповідно до умов якого поручитель несе у повному обсязі солідарну відповідальність по боргам позичальника за кредитним договором по виплаті кредитних коштів, процентів, неустойки / штраф, пеня/. Свої договірні зобов'язання по поверненню сум кредиту, сплати відсотків за користування ним позичальник [PERSON] не виконував, що призвело до заборгованості. Тому рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2010 року стягнуто з [PERSON] і поручителя [PERSON] у солідарному порядку: заборгованість по кредиту та сплаті процентів - 4479, 20 доларів США ; пені - 1797, 73 грн., з відшкодуванням понесених Банком судових витрат. Рішення суду боржниками виконано тільки 23.01.2014 року, з виплатою присудженої суми заборгованості. Оскільки після винесення судового рішення позичальник продовжував користуватись кредитними коштами, йому у відповідності до вимог умов договору нараховувались проценти, а також неустойка за невиконання договірних зобов»язань, що станом на 04.03.2014 року становить : заборгованість по процентам - 1424, 80 доларів США ; пеня за прострочення сплати кредиту- 25617, 02 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 14099, 98 грн. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначені суми, з відшкодуванням понесених судових витрат по сплаті судового збору і що становить 547, 85 грн. Згідно поданої заяви представник Банку просить розглядати справу у свою відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, на ухваленні заочного рішення не заперечує. Відповідачі - [PERSON] і [PERSON] повідомлялись судовою кореспонденцією про час і день судового засідання та на яке не прибули. Тому суд вважає за можливим розглянути справу в їх відсутність по наявним матеріалам, з ухваленням заочного рішення. Однак згідно поданого [PERSON] письмового заперечення на позов вбачається, що вимоги Банку ним не визнаються з тих підстав, що строк основного зобов»язання за кредитним договором по сплаті коштів настав 05.12.2010 року. А протягом 6-ти місяці після настання такої дати кредитор не звернувся до нього з вимогою про сплату сум заборгованості, що відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України , п.5.2 договору поруки припиняє таку поруку і це унеможливлює стягнення з нього сум боргу. Суд, дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору від 06.12.2007 року за № 313- РБФ і укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON], останньому надано кредит в сумі 6 500 доларів США, з сплатою 14 % річних, на строк до 05.12.2010 р, з сплатою щомісячних платежів відповідно до встановленого графіка / а.с. 7 - 9 /. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між Банком та [PERSON] укладено договір застави № 240- ЗТЗФ від 06.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3642. Предметом застави є належний заставодавцю автомобіль ЗАЗ- ДЕО, модель Т- 13110, р.н. [NUMBER]. Також в забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 320- ПФО від 06.12.2007 р., відповідно до умов якого поручитель несе у повному обсязі солідарну відповідальність по боргам позичальника за кредитним договором по виплаті кредитних коштів, процентів, неустойки / штраф, пеня/ / а.с.10-11/. Свої договірні зобов'язання по поверненню сум кредиту, сплати відсотків за користування ним позичальник [PERSON] не виконував, що призвело до заборгованості. Тому рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2010 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.05.2010 р. , до закінчення дії договору і настання строку основного зобов»язання та яким є 05.12.2010 року , стягнуто з [PERSON] і поручителя [PERSON] у солідарному порядку: заборгованість по кредиту та сплаті процентів - 4479, 20 доларів США ; пеня - 1797, 73 грн., з зверненням стягнення на предмет застави - належний позичальнику автомобіль ЗАЗ- ДЕО, модель Т- 13110, р.н. [NUMBER], з відшкодуванням також понесених Банком судових витрат. Рішення суду боржниками виконано тільки 23.01.2014 року, з виплатою присудженої суми заборгованості /а.с.12-15 /. Оскільки після винесення судового рішення позичальник продовжував користуватись кредитними коштами, йому у відповідності до вимог умов договору нараховувались проценти, а також неустойка за невиконання договірних зобов»язань, що станом на 04.03.2014 року становить : заборгованість по процентам - 1424, 80 доларів США ; пеня за прострочення сплати кредиту-25617, 02 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 14099, 98 грн. , що вбачається з залученого розрахунку / а.с. 16-18 /. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним сином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 554 ЦК України зазначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник і несе разом з ним солідарну відповідальність, якщо інше не встановлено договором поруки (в даному випадку саме солідарну). Частина 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ / надалі Постанови /за № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства по вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання. Однак необхідно також зазначити наступне. Пункт 5.2 договору поруки за № 320- ПФО від 06.12.2007 р. , укладеного між Банком та [PERSON] в забезпечення кредитних зобов»язань [PERSON] передбачає, що порука припиняється, якщо кредитор протягом 6-ти місяців з дня настання строку виконання зобов»язання позичальника за кредитним договором не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов»язання не визначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору /а.с. 10 /. Частина 4 ст. 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6-ти місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Згідно умов кредитного договору від 06.12.2007 року за № 313- РБФ і укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON], строк виконання позичальником основного зобов»язання становить 05.12.2010 року / строк дії договору /, а.с. 7 . Так як позов пред»явлено до поручителя [PERSON] поза межами 6-ти місячного строку від дня настання строку виконання позивальником основного зобов»язання , порука вважається припиненою і що звільняє поручителя від солідарної відповідальності по боргам [PERSON] Враховуючи зазначене суд вважає, що стягнення сум заборгованості по кредитному договору необхідно здійснити тільки з боржника [PERSON] Таким чином суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо зобов'язання позивальника на повернення грошових коштів за умови кредитного договору. Так як права кредитодавця на отримання належних йому сум порушені, вони підлягають захисту у судовому порядку, з стягненням на його користь у відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, з відшкодуванням понесених судових витрат.

Outcome: partial