Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. З 01.05.2009 року [PERSON] отримувала на сина [PERSON], [INFO], пенсію по втраті годувальника (виділену долю) за померлого батька - [PERSON]. Отримувачем основної пенсії є [PERSON] на утриманця [PERSON], [INFO], в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя. Згідно з документами, які містяться в пенсійній справі в управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя, [PERSON] навчався у Запорізькому професійному ліцеї з 01.09.2008 по 30.12.2009 рік, у Запорізькому професійному ліцеї сервісу з 01.09.2010 року. 06.10.2011 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про перерахування пенсії на його ім'я у зв'язку з повноліттям. Крім того, [PERSON] було надано довідку від 14.11.2011 року №439 про те, що він навчався у ДНЗ «Запорізький пофесійний ліцей сервісу» з 01.09.2010 року по 27.12.2012 рік, та довідку від 17.09.2012 №69, якою засвідчується факт його навчання у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» за період з 01.09.2012 року до 20.12.2013 рік. Управлінням 31.10.2012 року було отримано лист, в якому повідомлялось, що [PERSON] навчався у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей сервісу» з 25.08.2010 року по 26.12.2011 рік за денною формою навчання та навчається у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» з 01.09.2012 року по теперішній час за денною формою навчання. Довідку про навчання від 14.11.2011 року №439 слід вважати недійсною. До листа були додані документи, підтверджуючі факт навчання [PERSON], для подальшого розгляду питання виплати пенсії. Внаслідок перевірки матеріалів справи та на підставі отриманих документів, виникла переплата пенсії за період з 01.01.2012 року по 31.08.2012 рік у сумі 11190,16 грн. У зв'язку із зазначеними обставинами, комісією з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії було прийнято рішення від 09.11.2012 року №79 утримати з [PERSON] надміру виплачену пенсію за період з 01.01.2012 року по 31.08.2012 рік у сумі 11190,16 грн., у розмірі не більше 20% щомісячно, до повного погашення боргу. 31.03.2014 до управління надійшов лист від 26.03.2014 за вих.№3059/06 від управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя щодо припинення виплати дольової частки пенсії по втраті годувальника на [PERSON] з 01.07.2013 року у зв'язку з відрахуванням з ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» з 18.06.2013 року. До листа були додані довідка про навчання від 29.01.2014 року №365 та наказ про відрахування від 18.06.2013 року. №123 «В-УДЗ». Таким чином, у [PERSON] виникла переплата за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013 рік у сумі 2878,30 грн. При цьому по попередній переплаті залишок складав 8599,96 грн. Отже, загальний розмір надміру виплаченої пенсії на теперішній час складає 11478.26 грн. Рішенням комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії від 23.05.2014 року №22 [PERSON] було рекомендовано виплатити нараховану переплату по пенсії у добровільному порядку протягом трьох місяців з дати винесення рішення на рахунок управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя. Станом на теперішній час сума переплати [PERSON] не сплачена. Відповідач запрошувався до управління з питання стосовно виплати пенсії листом від 17.04.2014 року за вих.3392/09, який він отримав особисто 23.04.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення. [PERSON] умисно не повідомляв управління про припинення підстав для виплати йому пенсії по втраті годувальника та проігнорував рекомендації щодо добровільної сплати суми боргу надміру виплаченої пенсії. У зв'язку з викладеним просять суд стягнути з [PERSON] суму переплати пенсії по втраті годувальника в розмірі 11478,26 гривень. Представник позивача УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2. ст. 32 цього Закону,- незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах,- до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж досягнення ними 23 років. З 01.05.2009 року [PERSON] отримувала на сина [PERSON], [INFO], пенсію по втраті годувальника (виділену долю) за померлого батька - [PERSON], що підтверджується заявою [PERSON] та протоколом № 497957 від 22.05.2009 року (а.с. 4, 5). [PERSON] навчався у Запорізькому професійному ліцеї з 01.09.2008 року по 30.12.2009 рік, що підтверджується довідкою № 131 від 13.04.2009 року та довідкою № 280 від 30.09.2009 року, також навчався у Запорізькому професійному ліцеї сервісу з 01.09.2010 року, що підтверджується довідкою № 192 від 01.09.2010 року та довідкою № 340 від 13.09.2011року. 06.10.2011 року [PERSON] звернувся до УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахування пенсії на його ім'я у зв'язку з повноліттям (а.с. 13). Згідно довідки від 14.11.2011 року за № 439 [PERSON] навчався у ДНЗ «Запорізький пофесійний ліцей сервісу» з 01.09.2010 року по 27.12.2012 року. Відповідно до довідки від 17.09.2012 року № 69, засвідчено факт навчання [PERSON] у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» за період з 01.09.2012 року до 20.12.2013 рік. [PERSON] було відраховано з 18.06.2013 року зі складу учнів первинної професійної підготовки на базі повної середньої освіти з І курсу з групи № 12 за професією «Електрогазозварник» як такого, що не закінчив повного курсу навчання відповідно до роботи навчальних планів і програм, що підтверджується наказом № 13 «В-УДЗ» від 18.06.2013 року. Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язанні повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержанням у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодовувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Отже, після відрахуванням з навчального закладу відповідач втрачає право на пенсію по втраті годувальника, передбачену ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Однак в порушення норми чинного законодавства, відповідач не повідомив Управління про відрахуванням з навчального закладу, у зв'язку з чим за період з 01.01.2012 року по 31.08.2012 рік у розмірі 11190,16 гривень. З [PERSON] було вирішено утримати надміру виплачену пенсію за період з 01.01.2012 року по 31.08.2012 рік у сумі 11190,16 грн., у розмірі не більше 20% щомісячно, до повного погашення боргу, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії № 79 від 09.11.2012 року. Згідно листа від 26.03.2014 року за вих. № 3059/06 направленого управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя зазначено, що припинено виплату дольової частки пенсії по втраті годувальника на [PERSON] з 01.07.2013 року у зв'язку з відрахуванням з ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» з 18.06.2013 року. Переплата за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013 рік складає 2878,30 гривень, що підтверджується протоколом від 22.04.2014 року. Рішенням комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії від 23.05.2014 року №22 [PERSON] було рекомендовано виплатити нараховану переплату по пенсії у добровільному порядку протягом 3-х місяців з дати винесення рішення на рахунок управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя. [PERSON] запрошувався до управління з питання стосовно виплати пенсії, що підтверджується листом від 17.04.2014 року за вих. 3392/09, який він отримав особисто 23.04.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/11.Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. Частина перша статті 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пенсійний Фонд України діє на підстав Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/11 від 06.04.2011. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України затверджується щорічно окремою Постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХН від 5 листопада 1991 року пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Абзацом 2 ст. 102 вищевказаного Закону передбачено, що у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків, виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Відповідно до ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку, позовні вимоги позивача УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved