Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач ТзОВ «Яромир-Агро» звернулося в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, державного підприємства «СЕТАМ» та [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. В позові вказано, що відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №812326 від 12.05.2006, серії ЯЯ №852262 від 19.08.2006 та серії ЯЯ №874201 від 19.08.2016 ТзОВ «Яромир-Агро» було власником нерухомого майна - нежитлових будівель в складі: 1) телятник №8, загальною площею 742,9 кв.м. по [ADDRESS] ; 2) комплексу молочно-товарної ферми № 1 , в складі 26 споруд по [ADDRESS] та 3) сараю-телятнику № 11 , загальною площею 596,5 кв.м. по [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 14,18 га. та фактично є великим комплексом господарських будівель та споруд. 09.09.2019 вищевказане нерухоме майно було продано в рамках проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» [PERSON] за 215 220 грн. за зведеним виконавчим провадженням №56065123, що перебувало у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області. Позивач стверджує, що електронні торги було проведено з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, Закону «Про виконавче провадження» та було допущено порушення прав боржника, шляхом значного заниження вартості арештованого майна, що підлягало реалізації. Так, в рамках відкритого зведеного виконавчого провадження, постановою від 08.04.2019 державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно товариства. Протягом усього часу з моменту відкриття до закінчення виконавчого провадження вчинялися дії щодо погашення боргу перед стягувачами і на момент реалізації майна, заборгованість за виконавчими документами складала менше 100 тис. грн. Однак державним виконавцем було вжито заходи щодо реалізації майна з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема всупереч вимогам закону боржнику не було надіслано ані постанови про залучення суб`єкта оціночної діяльності, ані повідомлено про результати визначення вартості нерухомого майна, що фактично позбавило можливості оскаржити результат оцінки чи отримати на нього рецензію, адже визначена суб`єктом оціночної вартості ціна не відповідає ринковій та є значно заниженою більш ніж у 5 разів. На підставі вищевикладеного позивач прохає суд визнати недійсними електронні торги №430611, що оформлені протоколом від 09.09.2019 з реалізації арештованого вищевказаного нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель та визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №962 від 19.09.20219, що видане приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. серії НОА №440455. Під час проведення підготовчого судового засідання до участі в справі в якості третіх осіб були залучені [PERSON] та [PERSON] , з якими відповідач [PERSON] уклала попередній договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна. В ході розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про уточнення та збільшення позовних вимог, а саме просив суд визнати недійсними електронні торги №430611, що оформлені протоколом від 09.09.2019 з реалізації арештованого нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель в складі: телятника № 8, загальною площею 742,9 кв.м . по [ADDRESS] ; комплексу молочно-товарної ферми № 1 , в складі 26 споруд по [ADDRESS] та сараю-телятнику № 11 , загальною площею 596,5 кв.м. по [ADDRESS] , визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №962 від 19.09.20219, що видане приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. серії НОА №440455, визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №960 від 19.09.2019, що видане приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. серії НОА №440453 та визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №961 від 19.09.2019, що видане приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. серії НОА №440454. Збільшення позовних вимог обґрунтовує порушенням вимог чинного законодавства при проведенні електронних торгів ДП «СЕТАМ», а саме: 1) комплекс споруд, які включають в себе три окремі об`єкти нерухомого майна, що дали три різні правовстановлюючі документи було реалізовано як один лот, що є грубим порушенням Порядку (даний комплекс не є цілісним майновим комплексом, фактично реалізації навіть одного з об`єктів було б достатньо для погашення залишку заборгованості); 2) державним виконавцем в порушення п.3 зазначеного Порядку не було дотримано строків передачі документів для реалізації (5 днів) з моменту ознайомлення сторін з результатами оцінки; 3) організатором було пропущено строк 20 днів для підготовки торгів та реєстрації учасників, фактично торги були проведені менше ніж 20 днів з моменту внесення відповідної інформації про реалізацію майна. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Садовий В.В. проти задоволення позову заперечують, вважають вимоги позивача необґрунтованими, оскільки ним не надано доказів порушення порядку при проведенні прилюдних торгів та відповідно не зазначено про вплив саме цих порушень на результати торгів, вважають, що права та законні інтереси позивача не порушені. Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області у задоволенні позову прохає відмовити, оскільки державним виконавцем під час здійснення оцінки майна було дотримано вимоги відповідного Закону, зокрема винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, про що повідомлено боржника та направлено повідомлення про результати оцінки майна за адресою зазначеною у виконавчому документів. Представник відповідача - ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак згідно наданого відзиву на позов його задоволенні прохає відмовити, оскільки відповідно до аб.4 п.4 Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення вищевказаного порядку в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушення його права. Крім того, порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», яке має місце тільки на стадії підготовки та передачі майна на реалізацію обов`язки з виконання яких покладено на органи державної виконавчої служби дії яких мають самостійний спосіб оскарження не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/10136/17 та від 14.02.2018 у справі №490/5475/15 і постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі №6-116цс12. Залучений до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебувало зведене виконавчого провадження (ЗВП №37613292) про стягнення заборгованості з ТОВ «Яромир-Агро» на користь фізичних та юридичних осіб у розмірі 1 034 299, 36 грн (т.1 а.с.16-18). 14.03.2016 на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області від позивача надійшов лист, в якому боржник перерахував нерухоме майно, яке прохає передати на реалізацію в першу чергу: телятника № 8 , сараю-телятника № 11 , та комплексу молочно-товарної ферми, що знаходяться в с. В. Булатець Лубенського району Полтавської області . При цьому зазначено орієнтовну вартість 4 000 000 грн. (т.1 а.с.191-192). Право власності позивача ТОВ «Яромир-Агро» на це майно підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 19.08.2006 та 12.05.2006, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.6-8, 19-24). Вказане майно неодноразово виставлялося на електронні торги: 13-15.05.2016 року за ціною 4 076 000 грн 00 коп., 24-26.06.2016 року за ціною 2 853 200 грн 00 коп., 11-13.08.2016 року за ціною 2 038 000 грн 00 коп., 10.04.2017 року за ціною 1 805 000 грн 00 коп., 12.05.2017 року за ціною 1 534 250 грн 00 коп., 12.06.2017 року за ціною 1 263 500 грн 00 коп. Однак, торги жодного разу не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (т.2 а.с.4-9). 01.08.2019 державним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості вищевказаного майна боржника (т.1 а.с.184). Цього ж дня дана постанова була направлена позивачу, що підтверджується витягом із журналу вихідної кореспонденції (т.1 а.с.186-190). Суб`єктом оціночної діяльності було призначено ПП «Центр оцінки та юридичної допомоги», яким 08.09.2019 було складено звіт №08/08 про незалежну оцінку майна, а саме: нежитлової будівлі, телятника № 8 , А-1 заг. Площею 742,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; сараю-телятнику №11 А-1 заг. площею 596,5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; комплексу молочно-товарної ферми № 1 , а саме: пилорами А-1 заг. площею 218,8 кв.м., сараю-телятника Б, заг. площею 752,2 кв.м., сараю-корівника №2, В заг. площею 1710,3 кв.м, сараю - телятника №4Г, заг. площею 847,2 кв.м., сараю-телятника №5Д, заг. площею 752,2 кв.м., сараю-телятника №7Ж, заг. площею 642,9 кв.м., сараю-корівника №9 З-1, заг. площею 1799,2 кв.м., сараю-корівника №6 Е-1, заг. площею 1795,5 кв.м., сараю №10 К-1, заг. площею 1714,8 кв.м., будинку тваринника - сараю зернофуражу Л-1 заг. площею 284,4 кв.м., молочного блоку М-1, заг. площею 355,7 кв.м., бойні Н-1, заг. площею 72,0 кв.м., вагової О, заг. площею 18,8 кв.м., літнього табору У, силосної споруди П, силосної споруди Р, силосної споруди С, силосної споруди Т., силосної споруди Ф, силосної споруди Х, арт. скважини И, башти Й, водопроводу, площадки асфальтованої І, дороги до МТФ, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Згідно вказаного звіту, вартість вищевказаного майна становить 211 000 грн (т.1 а.с.152-182). Дани звіт надійшов на адресувідділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області 09.08.2019. 15.08.2019 відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області направив на адресу Полтавської філії ДП «Сетам» пакет документів для реалізації вищевказаного нерухомого майна (т.1 а.с.149-153). 09.09.2019 ДП «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: телятнику № 8 , загальною площею 742,9 кв.м. по [ADDRESS] ; 2) комплексу молочно-товарної ферми № 1 , в складі 26 споруд по [ADDRESS] та 3) сараю-телятнику № 11 , загальною площею 596,5 кв.м. по [ADDRESS] , що входило до складу лоту № 369909 (т.1 а.с.211-215). Згідно протоколу від 09.09.2019 ДП «Сетам» №430611 та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна (ЗВП 37613292) від 19.09.20219, виданого відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області переможцем зазначених електронних торгів з реалізації вищевказаного нерухомого майна визнано [PERSON] (т.1 а.с.5,9). На підставі вищевказаного акту державного виконавця, 19.09.2019 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. відповідачу [PERSON] було видано відповідне свідоцтво (т.1 а.с.118). Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою - третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України). Разом з тим, оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення. Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Відповідно до вищенаведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Пунктом 1 розділу VIIІ «Оформлення результатів електронних торгів» Порядку передбачено, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17. Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п`ята статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18) та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) викладено правовий висновок про те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. В разі, якщо сторони виконавчого провадження не згодні з результатами оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в окремий, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», спосіб. Дії державного виконавця при здійсненні своїх повноважень до призначення електронних торгів, зокрема щодо оцінки майна, не стосуються правил проведення торгів, а відтак не можуть бути підставою для визнання цих торгів недійсними (постанова ВС від 20.05.2020 року у справі № 607/13888/16-ц). Враховуючи викладене, наведену послідовну практику ВС в питанні порядку оскарження електронних торгів, суд відхиляє як підставу для визнання електронних торгів недійсними аргументи позивача про те, що реалізація спірного майна проведена за заниженою ціною. Оскарження оцінки майна можливе в порядку оскарження рішень та дій виконавців. В судовому засіданні представники позивача вказали, що скарга на такі дії державного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження (ЗВП №37613292) про стягнення заборгованості з ТОВ «Яромир-Агро» на користь фізичних та юридичних осіб ними не подавалася. Доводи позивача щодо пропуску строку для підготовки торгів та реєстрації учасників не знайшли свого підтвердження. Доводи позивача про те, що реалізація комплексу споруд, які включають в себе три окремі об`єкти нерухомого майна, як один лот, є грубим порушенням Порядку, не ґрунтуються на його положеннях. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову. В ході розгляду справи представником відповідача [PERSON] - адвокатом Садовим В.В. подано заяву про відшкодування понесених нею судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Витрати на правничу допомогу адвоката, заявлені позивачем, становлять 5000 гривень, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку, крім того даний розрахунок містить відомості про витрати необхідні для надання правничої допомоги (т.1 а.с.247). Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що реально підтвердженими витратами на правничу допомогу є представництво в суді в межах судових засідань проведених за участі сторін та правнича допомога, пов`язана з написанням відзиву на позовну заяву. Наведені відповідачем витрати в сумі 5000 гривень є співмірними тому часу який адвокатом був витрачений в межах цієї справи. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд вважає, що з позивача на користь відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 5000 гривень.

Outcome: approved