Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Пономаренко В.І. звернувся з позовом до\~ [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що 28.12.2007 року між ним та [PERSON] , був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 6857. Відповідно до умов договору відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 15150,00 грн. строком до 28.12.2008 року. Відповідно до умов договору п.1 згідно з курсом НБУ станом на 28.12.2007 року, становило 3000,00 доларів США ( на дату укладення договору позики курс долару США становив - 505,0грн. за 100 доларів США ). 04.02.2009 року відповідач частково повернув позику у сумі еквівалентній 2000,00 доларів США. В порушення договору позики строку, 30.09.2011 року відповідач частково повернув позику. Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання в сумі 900 доларів США. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона з відповідача було стягнуто не повернуту позивачу суму позики в розмірі 900 доларів США, ( станом на 03.12.2012 року курс долара за НБУ -100 доларів США становить 799,3 грн, що в еквіваленті становить 7193,70 грн. ). Дана сума у примусовому порядку була стягнута з відповідача, виконавче провадження було завершено. Але офіційний курс долара до гривні 03.12.2012 року становить 799,30 грн. за 100 доларів США, не зважаючи на те, що на дату звернення до суду було заявлено суму еквіваленту 900 доларів США позивач фактично на день платежу (11.07.2016 року) отримав 289,64 доларів США (7193,7:24,84=289,64) так як курс долара до гривні становив 2483,68 грн. за 100 доларів США. Позивач просить суд стягнути з відповідача залишок основної суми борг, а саме 610,36 доларів США, що в гривня становить 15576,39. З врахуванням курсу встановленого станом на 01.11.2016 рік (НБУ України, курс долару США складає 2551,54 грн. за 100 доларів США). Також стягнути з відповідача 3% річних в сумі 5699,31 грн., а також процентів за користування позикою протягом період з 28.12.2008 року по 01.11.2016 рік в сумі 22337,66 грн. Крім того, просить стягнути судові витрати. Ухвалою від 12.06.2020 року справу прийнято до провадження судді Рядчої Т.І. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно, про причину неявки суду не повідомив. Але на адресу суду 22.01.2019 року відповідачем було подано заперечення проти позову. Відповідач вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є рішення суду, що набрало законної сили, дане рішення ним було виконано. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у сумі 15150,00 грн., ( що відповідно курсу НБК на 28.12.2007 року становить 3000 доларів США,) які отримані [PERSON] . Договір позики ( надалі договір) посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. та зареєстрований у реєстрі № 6857. Відповідно до п. 2 договору відповідач зобов`язується повернути вказану суму до 28.12.2008 року. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маршалової Л.В. від 12.02.2013 року за № 70/01-16 відповідач сплатив позивачу частину суму коштів у розмірі 2000 доларів США. 17.04.2013 року заочним рішенням Дніпровським районним судом з відповідача [PERSON] на корить позивача було стягнуто частину суми зобов`язання за договором позики в розмірі 7\~193,70 грн. Відповідно до листа ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 12.09.2016 року з відповідача стягнуто суму боргу в розмірі 7193,70 грн. - 11.07.2016року. Згідно курсу валют встановленого станом на 01.07.2016 року НБУ України, курс долара США складає 24,84 грн. за 100 доларів США, тобто позивач фактично на день платежу отримав 289,64 доларів США (7193,7:24,84=289,64). Таким чином, позикодавець належним чином не виконав взятий на себе обов`язок з передачі грошових коштів у повному обсязі у встановлений строк. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Натомість Велика Палата ВС, розглянувши справу №373/2054/16 дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазаначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання позику в іноземній валюті, позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Велика палата прийшла до висновку, що стягувачеві має бути перерахована сума коштів в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. У\~зв`язку\~з тим,\~що 11.07.2016\~року відповідачем\~було частково\~повернуто суму\~заборгованості у\~розмірі 7193,70\~грн.,\~що станом\~на день\~повернення частини\~суми позики\~становить 289,64\~доларів США\~(ставка\~НБУ станом\~на день\~платежу 11.07.2016\~року:\~1\~долар США\~=\~24,84\~ грн.),\~а сума\~заборгованості з\~урахуванням часткового\~виконання відповідачем\~обов`язку\~з повернення\~суми позики\~становить 610,36\~доларів \~США,\~(610,36\~*\~25.52\~ставка НБУ\~станом на\~01.11.2016\~року),\~тому суд\~приходить до\~висновку,\~що \~з відповідача\~ підлягає\~стягненню \~на користь\~позивача залишок\~основної суми\~боргу у\~розмірі 610,36\~доларів США,\~що в\~гривнях становить\~15576,39\~грн.\~ Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1 ст. 536 та ч.2 ст. 1214 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч.1,2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи положення ст. 625, 536 ч.1 та ч.2 ст.1214, ч.1,2 ст. 1048 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягнення 3% річних, які відповідно з розрахунку ( наданого позивачем ) становить 5699,13 грн., (що відповідно до курсу валют встановленого станом на 01.11.2016 року НБУ курс долара США складає 2551,54 за 100 доларів США), становить 223,32 доларів США, за період з 281.2008 року по 01.11.2016 рік, та проценти за користування чужими грошовими котами в розмірі 22337,66 грн. що еквівалентно 875,3 доларів США, ( що відповідно до курсу валют встановленого станом на 01.11.2016 року НБУ курс долара США складає 2551,54 за 100 доларів США), за період з 28.12.2008 року по 01.11.2016 року. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до змісту ч. 1\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved