Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 27.06.2018 звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 19.11.2018 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 69\~104\~ грн.\~04\~коп.,\~середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 28.09.2018\~по 19.11.2018\~у сумі\~6\~540\~грн.\~45\~коп.\~без відрахувань\~податків і\~збору.Відповідач повністю сплатив створену заборгованість перед позивачем лише 11.02.2021. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.11.2018 по 11.02.2021 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 311 грн. 45 коп., у загальному розмірі 75 370 грн. 90 коп.. Ухвалою суду від 05.03.2021 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 19.03.2021 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що питання стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача вже вирішено рішенням по справі № 592/16062/18 від 19.11.2018. Тому позивач фактично просить стягнути середню заробітну плату за час невиконання рішення товариством, що не передбачено чинним законодавством. При ухваленні рішення просили врахувати вказані заперечення, розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 27.06.2018 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 311 грн. 45 коп., що встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2018, справа № 592/16062/18, провадження № 2/592/5597/18. /а.с. 4/ При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. 19.11.2018 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/16062/18, провадження № 2/592/5597/18) з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 69 104 грн. 04 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.09.2018 по 19.11.2018 у сумі 6\~540 грн. 45 коп. без відрахувань податків і збору. Створена заборгованість позивачу була повністю виплачена лише 11.02.2021. Встановлені факти підтверджуються рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2018 та ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.01.2020 (справа №592/16062/18, провадження № 2/592/5597/18; провадження № 2-во/592/14/20), випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по надходженням по картці/рахунку [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] , копії яких додані до матеріалів справи. /а.с. 4-5, 8/ Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Наказом № 81 від 16.04.2019 скасований Наказ № 75 від 21.03.2014 та з 01.07.2019 у товаристві запроваджений п`ятиденний робочий тиждень. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача вказаним у позові. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За підрахунками позивача час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.11.2018 по 11.02.2021 становить 242 робочих днів, відповідно розмір середнього заробітку за вказаний період становить 75 370 грн. 90 коп. (311,45*242). Однак вказаний розрахунок містить арифметичну помилку. Так невірно зазначено кількість робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні з наступного дня після ухвалення рішення суду та по день фактичного розрахунку, тобто в межах заявлених вимог, що складає 497 днів (з 20.11.2018 по 30.06.2019 89 робочих днів та з 01.07.2019 по 11.02.2021 408 робочих днів), а не як зазначено позивачем 242 робочих дні. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених вимог, тобто за 242 робочих дні, що становить 75 370 грн. 90 коп. без відрахувань податків і збору. Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved