Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка [PERSON] звернулася до Хорольського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування позову зазначає, що з 2012 року по 2016 рік сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що на даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, порушуючи тим самим вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. ст.ст. 180-182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивачки. 07.03.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] протягом строку, встановленого судом, подав до суду зустрічний позов, в якому просив у первісному позові відмовити, визначити подальше місце проживання малолітньої [PERSON] з [PERSON] за місцем його проживання. 29.03.2019 року щзустрічний позов [PERSON] Хорольським районним судом Полтавської області було залишено без руху та надано позивачу за зустрічним позовом десятиденний термін для виправлення недоліків заяви. 11.06.2019 року Хорольським районним судом розглянуто заяву відповідача за первісним позовом [PERSON] про відвід головуючому судді, у задоволенні якої відмовлено, а справу повернуто на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 19.07.2019 року зустрічний позов прийнято до провадження разом із первісним позовом та призначено розгляд справи в межах загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] у визначений судом строк подала відзив на зустрічний позов, в якому заперечила проти задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що твердження [PERSON] щодо її тютюнової та алкогольної залежності є безпідставними та недоведеними, також не відповідає дійсності те, що дитина проживає разом з [PERSON] Також [PERSON] зазначає, що позивач за зустрічним позовом ніде не працює і не надає допомоги на утримання дитини, за адресою його реєстрації знаходиться лише земельна ділянка, інші доводи, на які посилається [PERSON] , не мають правового значення. 01.10.2019 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що місце реєстрації малолітньої [PERSON] було визначено стронами за взаємною згодою під час шлюбу, крім цього [PERSON] заперечив, що не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, зазначивши, що постійно піклується про неї та забезпечує усім необхідним, просив суд у задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 30.10.2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ опіки та піклування (Служба у справах дітей) Хорольської РДА про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду. 11.12.2019 року судом закрито провадження по цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ опіки та піклування (Служба у справах дітей) Хорольської РДА про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у зв`язку з відмовою позивача від позову. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Ларькіна А.Ю. - заперечили проти задоволення первісних позовних вимог в обсязі, визначеному позивачкою, зазначивши, що батько малолітньої [PERSON] надає допомогу на утримання дитини, купляє їй речі, одяг, дочка кілька днів на тиждень проживає у батька, він повністю забезпечує її усім необхідним, а тому просили суд задовольнити частково позовні вимоги. Позивачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] . Малолітня [PERSON] зареєстрована разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , де для дитині відведено окрему кімнату та забезпечено її усім необхідним, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 19.02.2019 року, а також актом обстеження умов проживання від 05.04.2019 року. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Хорольської РДА від 19.11.2019 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрована позивачка по справі. В матеріалах справи наявні товарні чеки, з яких вбачається, що відповідачем у 2018 - 2019 рр було придбано дитячі речі, переважно одяг, на загальну суму 16 635,00 грн. Разом з тим, позивачкою надано квитанції про придбання дитячих речей, переважно одягу, іграшок та канцелярського приладдя, на загальну суму 8 980,00 грн. Відповідач з 04.03.2019 року працює водієм в Представництві « Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарает Ве Санаї Анонім Ширкеті» з середньомісячним доходом 13 754,00 грн, що підтверджується характеристикою з місця роботи від 12.04.2019 року та довідкою про отриману заробітну плату від 11.04.2019 року. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд приймає аргументи позивачки, що малолітня [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтвердджується відповідними довідками, актом обстеження умов проживання, квитанціями про придбання дитячих речей та поясненнями свідків, з яких вбачається, що [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки, цікавиться успіхами дитини, бере участь у її вихованні, забезпечує дочку необхідними речами. Разом з тим, при судовому розгляді встановлено, що відповідач, який є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , працездатний, має постійне місце роботи, матеріальну допомогу на утримання дитини частково надає, дитина часто проводить час з батьком за адресою його фактичного проживання у [ADDRESS] , він забезпечує малолітню доньку усім необхідним, купляє їй речі, іграшки, дитина має свою кімнату за місцем проживання [PERSON] . Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, беручи до уваги те, що у судовому засіданні встановлено і позивачем не заперечувався той факт, що відповідач виконує батьківські обов`язки та здійснює матеріальне забезпечення малолітньої дочки, що також підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що з відповідача слід проводити стягнення в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивачки. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial