Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь надмірно виплачену пенсію у розмірі 1\~032,53 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на обліку в УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області перебувала пенсіонер [PERSON], яка померла 24.09.2013 року. У звязку із наведеним позивачем відповідачу проведено нарахування похоронної допомоги. Оскільки позивач отримав відомості про смерть пенсіонера 22.10.2013 року, а пенсіонер помер 24.09.2013 року, то останньому безпідставно було нараховано пенсію за жовтень 2013 року. Позивач намагався у позасудовому порядку повернути помилково виплачені кошти у виді пенсії, однак це не призвело до жодних результатів. На підставі наведеного позивач вимушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала повністю та позов просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проте із аналізу даної норми вбачається, що ухвалення заочного рішення є правом, а не обовязком суду, відтак суд не вбачає за доцільне проводити заочний розгляд справи та на основі такого ухвалювати заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00012878565 від 14.10.2013 року [PERSON] померла 24.09.2013 року. 22.10.2013 року [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України із заявою про надання одноразової грошової допомоги на поховання матері [PERSON], яка померла 24.09.2013 року. Згідно талону до разового доручення №958 було проведено виплату допомоги на поховання [PERSON], яка померла 24.09.2013 року. 23.12.2013 року начальник Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області звернувся із розпорядженням про повернення коштів №14524/03-43 до начальника ВАТ «Ощадбанк», перерахованих на виплату пенсії за період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1\~033,96 грн. на імя [PERSON] у звязку із смертю останньої 24.09.2013 року. Відповідно до листів №249/03-43 від 13.01.2014 року, 625/03-43 від 24.01.2014 року, 1112/03-43 від 13.02.2014 року, 3156/03-43 від 25.03.2014 року, 3962/03-43 від 24.04.2014 року управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області зверталось до [PERSON] з повідомленнями про те, що останній слід звернутись до управління Пенсійного фонду для отримання допомоги на поховання [PERSON], яка померла 24.09.2013 року. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вказаних вище обставин та встановлених судом фактів, беручи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь які відомості, що могли б ствердити факт зняття відповідачем надмірно виплачених коштів [PERSON] у вигляді пенсії, відсутні будь які відомості, що відповідач є єдиним спадкоємцем після смерті померлої, який прийняв або не прийняв спадщину, мав доступ до її рахунку та міг би розпорядитись спірними коштами, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed