Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з позовною заявою в якій просить визнати виконавчий напис №10342 від 30.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на користь АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 98931,72 гривень, таким, що не підлягає виконанню, а також витрати понесені при зверненні до суду. Також, просить суд поновити строк [PERSON] для звернення до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису №10342 від 30.10.2017 року, оскільки строк пропущений з поважних причин. Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача понесені витрати при зверненні до суду. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на початку 2020 року [PERSON] дізналася, після звернення до ПФУ в місті Бахмут Донецької області, з питання чому вона отримує маленьку пенсію, їй пояснили, що відносно неї на виконанні є Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2018 року (ВП №55690339), винесена державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області. У зв`язку з карантином, запровадженим на території України, згідно Постанови КМУ, позивач все ж отримала вищезазначену Постанову державного виконавця від 02.02.2018 року та копію виконавчого напису. Дані документи були отримані позивачем тільки 17.11.2020 року. На адресу позивача не надходило від приватного нотаріуса жодного документу, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису №10342 від 30.10.2017 року, що є грубим порушенням процедури вчинення нотаріусом дій у здійсненні виконавчого напису, так як нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, а банк-відповідач по справі не надав жодного документу, що сума, яка зазначена у виконавчому напису є безспірною і на адресу, позивача не надходило повідомлення про це. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» ( далі в тексті на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в України це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений на України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одною року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинно існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, так як [PERSON] ніяких договорів з цим банком, іншим банком не укладала. Також в обґрунтування позову зазначає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не врахував строки позовної давності та того факту, що наразі не можна з позивача стягувати нараховані банком штрафні санкції, пені тощо, також він не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не отримував від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Також зазначає, що в порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на якому міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. Зазначає, що у виконавчому написі, на момент його вчинення сума була спірною. Зокрема, позивач не погоджується з розміром заборгованості за кредитом, відсотками, штрафами, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. До виконавчого напису включена неустойка (штраф, пеня), яка не передбачена чинним законодавством України, оскільки подвійне стягнення заборонено діючим законодавством України, а саме відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов`язання і за текстом кредитного договору пеня визначається, як перший із способів забезпечення зобов`язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню, що відповідає правові позиції викладені у постанові Верховного суду України №6-2003цс15. Позивач зазначає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни виконавчий напис №10342 від 30.10.2017 року та документи, які давали підстави для його виконання. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №10342 від 30.10.2017 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 98931,72 гривень на час розгляду позовної заяви [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і до набрання відповідним судовим рішенням законної сили і статусу остаточного. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Топчийов Є.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим. 29.12.2020 року на адресу суду надійшли пояснення від представника АТ КБ «ПриватБанк» адвоката Істамова І.В. згідно з якими відповідно укладеного договору №б/н від 06.07.2013 року [PERSON] отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Позивач підтвердив свою на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис позивача у заяві. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а й також інші витрати згідно Умов. Відповідно укладеного договору Позивач з метою отримання доступу коштів отримав від Банку кредитну картку [NUMBER] (07/16) й з 07.07.2013 р. позивачу встановлено кредитний ліміт на кредитну карту й Позивач почав користуватись кредитним лімітом, встановленим на кредитну картку, що підтверджується довідкою про стан заборгованості та рахунку. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. № 296/5. Відповідно п. 4 гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. №296/5 виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, нотаріальну контору (нотаріальний округ), прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис; найменування та адресу стягувача; найменування та адресу боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків у банках, кредитних установах (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем. або мита, яке підлягає стягненню з божника; зазначення статті Закону України «Про нотаріат» та пункту Переліку документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, печатку. Для виконання виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог Постанови КМУ від 29 червня 1999 р. №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: оригінал кредитного договору, котрий складається з договору, що наданий нотаріусу, Анкету-Заяву позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг й Тарифів Банку, що розміщені на загальнодоступному офіційному сайті Відповідача (https://privatbank.ua); засвідчена стягувачем виписка-розрахунок з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, вимога про усунення порушень, доказ направлення вимоги Позичальнику. Враховуючи викладені норми Виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості доводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Установою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172 (далі Перелік). Безспірність вимог відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що єлементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ 9- не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно Постанови Верховного Суд України по справі 6-158цс/15: безспірність заборгованості стверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Враховуючи, що АТ КБ ПРИВАТБАНК' надав всі необхідні документі відповідно до Переліку, а саме кредитний договір № б/н від 06.07.2013р., що складається з Анкети-Заяви позичальника про Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання послуг й Тарифів Банку, що розміщені на загальнодоступному офіційному сайті відповідача https://ргіvatbank.ua); засвідчена стягувачем виписка-розрахунок з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення, вимога про усунення порушень, доказ направлення вимоги Позичальнику, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до Позивача. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого наасу (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ порядку). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника: дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають стосунок до вчинення виконавчого напису, нотаріус управі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд .ІІ порядку).? Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адрес (пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Крім того у пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд.ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим КМ від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи видано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Також зазначає, що пеня стягується за період з 01.09.2013 р по 30.03.2017 p., а штраф стягується в день формування вимоги про усунення порушень 24.10.2017 p., а тому штраф та пеня стягуються за порушення, вчиненні Позивачем за різні періоди й за різні порушення, що не суперечить ст. 61 Конституції України. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Справу розглянути без участі представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (а.с.25-30). Третя особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Третя особа представник Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі ст.34 ч.1 п.19, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10342, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження якого: місто Київ, вул. Грушевського, будинок №1Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, боргу за кредитним договором № б/н від 06.07.2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 3479,00 гривень; залишок заборгованості за відсотками 83097,79 гривень; пеня та комісія 4786,75 гривень; штраф 4568,18 гривень, що всього становить 95\~931,72 гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3000 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 98\~931,72 грн. Строк, за який провадиться стягнення, чотири роки два місяці двадцять чотири дні, а саме з 06.07.2013 року по 30.09.2017 року. Вказано, що цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років (а.с.10). На підставі виконавчого напису № 10342 від 30.10.2017 державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Строєнко Л.О. 02 лютого 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55690339 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 98\~931,72 грн. (а.с.9). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так позивач послалась на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не врахував строки позовної давності, а також той факт, що наразі не можна з позивача стягувати нараховані банком штрафні санкції, пені тощо. Згідно\~ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі і виконавчого напису адресою проживання позивача є [ADDRESS] . Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р\~м.Бахмут Донецької області відносилося до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Крім того, суд зазначає, що відповідачем надано копію письмової вимоги [PERSON] про усунення порушень за Кредитним договором б/н від 06.07.2013 р. з описом цінного листа, однак відсутні докази щодо отримання нею цієї вимоги. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Одночасно суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, викладені у його письмових пояснення, оскільки вони спростовуються дослідженими вищезазначеними доказами та нормами законодавства. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн., та 420,40 грн. - витрати понесені при сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved