Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

ПрАТ «УТСК» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14 грудня 2011 року між [PERSON] та ПрАТ «УТСК» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1110762. 20 серпня 2012 року в м. Києві на проспекті Науки відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода Октавія», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля «Шкода Фабія», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно довідки про ДТП № 9057623 від 29 серпня 2012 року та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 4 вересня 2012 року дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини відповідача, який порушив п. 13.1 ПДР України. Відповідач не звертався до Позивача із повідомленням про страховий випадок у зв'язку із даною ДТП. Виконуючи свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1110762 Позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля «Шкода Фабія» у розмірі 4 066,42 грн. відповідно до платіжного доручення № 2180 від 2 листопада 2012 року. Відповідач не звертався до Позивача з поясненнями щодо причин неповідомлення про страховий випадок та у добровільному порядку відмовився відшкодовувати збитки, понесені Позивачем. ПрАТ «УТСК» просило стягнути з відповідача на їх користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4 066,42 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник Позивача 6 травня 2014 року в судове засідання не з'явилася, в судовому засіданні, яке проводилося 19 березня 2014 року, позовні вимоги підтримала з мотивів, які зазначені в позовній заяві, пояснила, що відповідач 16 лютого 2014 року звертався до ПрАТ «УТСК» з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 018398 від 14 грудня 2011 року, який укладено із ПрАТ СК «ПЗУ Україна», об'єктом страхування за яким є цивільна відповідальність страхувальника за збиток, нанесений здоров'ю, життю або майну третіх осіб. Позивач в свою чергу звертався до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із запитом щодо виплати чи невиплати потерпілій особі, а саме [PERSON], страхового відшкодування та отримав відповідь про те, що [PERSON] не звертався до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» і відповідно не отримував страхове відшкодування в зв'язку із настанням страхового випадку, яке мало місце 20 серпня 2012 року. Страхове відшкодування потерпілому виплатив Позивач, а тому до нього в порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. В матеріалах справи є заява відповідача, в якій зазначено, що він позовні вимоги не визнає, оскільки на час ДТП між ним та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, про страховий випадок ПрАТ СК «ПЗУ Україна» він повідомляв у встановленому законом порядку. Суд проводить розгляд справи у звичайному порядку у відсутності відповідача, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати позицію представника Позивача щодо проведення заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника Позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 4 вересня 2012 року, яка набрала законної сили 18 вересня 2012 року, встановлено, що 20 серпня 2012 року об 11 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода Октавія», державний реєстраційний номер [NUMBER], в м. Києві по проспекту Науки не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шкода Фабія», державний реєстраційний номер [NUMBER], та пошкодження обох транспортних засобів (а.с. 19). Даною постановою [PERSON], [INFO], було визнано винним у спричиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. На час події цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу № АВ/1110762 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 11). Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2011 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Шкода Октавія», номер шасі [NUMBER], що підтверджується договором (а.с. 53). В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2012 року потерпілий внаслідок вищезазначеної ДТП [PERSON] повідомив саме ПрАТ «УТСК» про настання страхового випадку (а.с. 13-14). До ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заява від [PERSON] стосовно ДТП, яка мала місце 20 серпня 2012 року за участю автомобілів «Шкода Фабія», під керуванням [PERSON], та «Шкода Октавія», під керуванням [PERSON], не надходила, страхове відшкодування не виплачувалося, що підтверджується копією повідомлення (а.с. 59). На виконання умов Договору страхування 2 листопада 2012 року Позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4 066,42 грн. (а.с. 5). Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані, зокрема, вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності або, у випадках, передбачених цим Законом МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п. 33.1.4. зазначеної статті). Статтею 38 вищезазначеного Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпечного транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. При цьому п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснено судам, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Аналізуючи викладені норми законодавства та приймаючи до уваги роз'яснення Пленуму ВССУ, суд приходить до висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність повинна негайно повідомити страховика про настання ДТП будь-яким можливим способом, а на протязі не пізніше 3 днів з дня події - письмово. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів того, що він у встановлений законом строк та у встановленому порядку повідомляв страховика, і якого саме, про настання ДТП. Його доводи в цій частині не заслуговують на увагу, так як не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідач надав суду договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 018398 від 14 грудня 2011 року, але правила страхування за даним договором суду надані не були в зв'язку з чим суд позбавлений можливості ознайомитися із загальними умовами і порядком здійснення добровільного страхування на підставі вищезазначеного договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ПрАТ «УТСК» обґрунтовані на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved