Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 27706 гривень 42 копійки (а.с. 2-4). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що при здійснені демонтажу, експертизи лічильника газу, складанні акта про порушення, розгляду акта про порушення на засіданні комісії, складанні акта-розрахунку, ПАТ «Полтавагаз» діяло відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494. Враховуючи висновки експертизи лічильника газу № 10770 від 16.03.2018 року, акта про порушення № 10770 від 16.03.2018 року, акту-розрахунку № 13/18/17 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, комісія з розглядів актів про порушення прийняла рішення від 03.04.2018 року, про складання акту-розрахунку у сумі 27706 гривень 42 копійки. Відповідач у добровільному порядку вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу не оплатив, а тому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Полтавагаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 27706 гривень 42 копійки та судовий збір - 1762 гривні (а.с. 8-16). У відкритому судовому засіданні представник позивача ПАТ «Полтавагаз» Колодка А.В., позов підтримав повністю, просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених в письмовій позовній заяві. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні зазначив суду, що позов не визнає в повному обсязі, і просить відмовити ПАТ «Полтавагаз» в задоволенні їх позову, оскільки за результатами проведеної судової експертизи слідів втручання у лічильний механізм не виявлено. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в ході судового розгляду вище зазначеної цивільної справи, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, якому присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56XM26К07000481Q, та користується послугами ПАТ «Полтавагаз» за адресою: [ADDRESS] , дані обставини фактично визнаються, і ніким із сторін не оспорюються. Відповідно до змісту вимог ч. 1, п. 2, п. 5, п. 8 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання. Позивач в позові посилається на зміст вимог Кодексу газорозподільних систем, зокрема на те, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1)пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Вирішуючи дану позовну заяву по суті, суд враховує всі обставини і їх з точки зору справедливості, добросовісності індивідуалізації та неприпустимості порушень вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які можуть обмежити матеріально-правовий спосіб захисту цивільного права чи інтересу. Виходячи із вимог загальних норм права, Закон (Закон України «Про ринок природного газу»)- є нормативно-правовий акт, який приймається вищим представницьким органом державної влади (Верховна Рада України). Підзаконні акти (Кодекс газорозподільних систем) - є нормативно-правовий акт, який приймається в межах своїх повноважень на підставі і на виконання Конституції України та Законів України, тому Закони мають вищу юридичну силу чім підзаконні акти. Застосуванню підлягає Закон, який має вищу юридичну силу, і який передбачає наявність у діях суб`єкта ринку природного газу порушення законодавства, а не відповідальність (матеріальне відшкодування) без наявності порушень (вини), яке передбачене підзаконним актом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55,124Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свободмають вищу юридичну силу (ст.ст. 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту та таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Суд під час судового розгляду даної цивільної справи виходив з того, що побутовим споживачем природного газу [PERSON] не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення, що призвели до позаштатного режиму роботи лічильника), в наслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася, і зворотних протиставних доказів позивачем суду не надано. Натомість за клопотанням відповідача була проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судова трасологічна експертиза № 25693 від 25.09.2019 року, відповідно до змісту висновку якої на лічильнику газу «Самгаз» G-4, 1996 року випуску, заводський номер [NUMBER] сліди втручання у лічильний механізм відсутні (а.с. 107-113). Стосовно основного, ключового документу, який став фактично підставою для звернення з відповідним позовом до суду є, саме висновок за актом № 10770 від 16.03.2018 року, експертизи лічильника газу, яким встановлено не відповідність вимогам ДСТУ 3336-96, Р50-071-98, а також позаштатний режим роботи лічильника газу» «Самгаз» G-4 зав. № 1790471, внаслідок чого витрата природного газу лічильником обліковується некоректно. Так звана експертиза викликає у суду сумніви, щодо її достовірності та правильності висновку, оскільки вона проведена не експертами за фахом, які мають відповідні сертифікати і допуски та попереджаються про відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», а проведена членами комісії (працівника «Полтавагаз»), які по суті фактично за такий висновок ніякої відповідальності не несуть. Крім цього, позивачем не надано жодного доказу і не доведено перед судом того, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу за який сплачено кошти. Положеннями ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто. Позивачем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дійвідповідача, а також беззаперечних доказів про те, що споживач газу [PERSON] допустив порушення і був за це притягнутуй до відповідного виду відповідальності, на момент розгляду даної цивільної справи, суду не надано, як і не виявлено в ході судового розгляду. Зазначена обставина фактично закріпила презумпцію правомірності дій побутового споживача природного газу [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує також те, що відповідач побутовий споживач природного газу [PERSON] не є тією особою, яка має можливість самостійно встановити коректно чи некоректно обліковуються лічильником витрати природного газу, оскільки відповідач не є фахівцем і спеціалістом в роботі лічильника, і такого прямого обов`язку вона взагалі немає. Крім цього на думку суду позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» не вправі бездоказово і безпідставно перекладати на відповідача [PERSON] тягар відшкодування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на свою користь вишукуючи будь-які підстави. За таких обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу не доведені належними і допустимими доказами, і по суті є безпідставними. Тому у суду є всі законні підстави для відмови в задоволенні даної позовної заяви, про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 27706 гривень 42 копійки. Відмовляючи в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до [PERSON] , про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 27706 гривень 42 копійки повністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, зокрема за надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 3500 гривень, за проведення судової трасологічної експертизи в сумі 4004 гривні (а.с. 133-143).

Outcome: dismissed