Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач через представника [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], обґрунтовуючи який зазначив таке. 27 червня 2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось майно: -житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Вільне, вул. Раздольна, 20; -земельна ділянка площею 7,7100 га, розташована на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області; - земельна ділянка площею 0,85 га, розташована за адресою: с. Вільне, вул. Раздольна, 20. Ним своєчасно було подано заяву про прийняття спадщини до Четвертої Луганської держаної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа. Відповідач подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг через бойові дії, що почались. 02 червня 2016 року він звернувся з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через те, що спадкові справи Четвертої луганської державної нотаріальної контори залишились на тимчасово окупованій території у м. Луганську. Враховуючи неможливість оформлення спадщини в позасудовому порядку, він вимушений звернутись з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Перед початком судового засідання від представника позивача та відповідача надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їхньою відсутністю, представник позивача [PERSON] позов свого довірителя підтримала, відповідач його визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. З матеріалів справи судом встановлено, що 27 червня 2013 року у м. Луганську помер батько сторін - [PERSON]. На момент смерті [PERSON] йому на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами та витягами із державних реєстрів, належало нерухоме мано, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Вільне, вул. Раздольна, 20; земельна ділянка площею 7,7100 га, розташована на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області; земельна ділянка площею 0,85 га, розташована за адресою: с. Вільне, вул. Раздольна, 20. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 червня 2016 року вбачається, що держаним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини на зазначене майно, оскільки усі спадкові справи Четвертої луганської держаної нотаріальної контори залишились на тимчасово окупованій території, у звязку з чим він не мав можливості з нею ознайомитись. Також із цієї відмови йдеться, що після смерті [PERSON] дійсно заводилась спадкова справа за № 352/2013 та дочкою померлого [PERSON] відповідачем у справі подавалась заява про відмову у прийнятті спадщини. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З усіх документів вбачається, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки на момент смерті останнього проживав та був зареєстрований разом з ним, тому має право на оформлення спадщини як спадкоємець за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Однак, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, з огляду на те, що відмова відповідача від спадщини підтверджена документально, суд

Outcome: approved