Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач у квітні 2014 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь борг за борговою розпискою в розмірі 8 213 грн. 52 коп. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідно до боргової розписки від 09.08.2013 року, Відповідач [PERSON] взяв в неї в борг 5700 грн., з кінцевою датою повернення боргу 20.08.2013 року з урахуванням відсотків в розмірі в сумі 6700 грн. Відповідач [PERSON] у вказаний строк відмовився повернути вказані кошти за вимогою Позивача. Просила суд стягнути із відповідача на її користь борг в сумі 6700 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 242 грн.85 коп., пеню в розмірі 2023 грн. 67 коп., в відшкодування моральної шкоди 800 грн., судові витрати по справі в розмірі 243 грн.60 коп., а всього 10010 грн. 12 коп. Відповідно до заяви від 04.11.2014 року позивачка просила суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до боргової розписки від 09.08.2013 року відповідач [PERSON] отримав в борг від [PERSON] кошти в розмірі 5 700 грн., та зобов'язався повернути до 20.08.2013 року суму у розмірі 6 700 грн., а також проценти за кредитування на умовах банку. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав суду розписку від 09.08.2013 року. У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 6700 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 242 грн. 85 коп. Згідно ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Строк повернення грошових коштів за договором позики 23.03.2008 року, період нарахування з 20.08.2013 року по 04.11.2014 року включно, 441 день. Звідси 6700,00 х 3х441 день/365 = 242 грн.85 коп.. Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивача в цій частині законні та підлягають задоволенню. Щодо заявленої вимоги позивачки про стягнення пені в розмірі 2023 грн.67 коп., то дані вимоги позивача не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 800 грн. Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки ані умовами договору, ані законом не передбачено відшкодування моральної шкоди за правовідносинами, що виникли між сторонами, то у задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial