Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] запропонувала їй оформити довіреність, з метою представництва її інтересів в державних установах для вирішення різних питань, зокрема оформлення субсидії. Позивач, повністю довіряючи родині [PERSON], надала довіреність на відповідача [PERSON] Однак після цього остання зникла, тому [PERSON] змушена була самостійно звернутися за оформленням субсидії. Там вона дізналася, що належну їй частину будинку за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 60 було продано. Кошти від продажу частини будинку та земельної ділянки в добровільному порядку відповідач віддавати не бажає, зустрічей з позивачем уникає. Тому позивач, остаточно уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідачів на її користь 54\~438 гривень, виручених від продажу частини будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 60. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, пояснила, що дійсно за дорученням, виданим на її ім»я позивачем нею було продано частину будинку та земельну ділянку, що належали позивачу. Кошти, отримані від продажу нею були передані матері, яка перебувала у дружніх стосунках з позивачем. Вважає, що кошти матір»ю були передані позивачем, оскільки вдома вони відсутні. В позові просить відмовити. Пояснила також, що [PERSON] її донька, яка є неповнолітньою, ніякого відношення до Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2011 року позивач склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] належну їй частину жилого будинку та ділянку під ним, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 60 (а.с.45). 15 липня 2014 року [PERSON] оформила довіреність на імя [PERSON] (а.с.12), в т.ч. з правом вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім майном позивача. 01 серпня 2014 року представником продавця [PERSON] було укладено від імені [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, згідно якого позивачем продано [PERSON] 1/3 частину земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 60 за 20\~438,00 гривень (а.с.49). Цього ж дня представником продавця [PERSON] було укладено від імені [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, згідно якого позивачем продано [PERSON] 1/3 частину житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 60 за 34000,00 гривень (а.с.50). 23 червня 2016 року позивач скасувала видану 15 липня 2014 року довіреність на імя [PERSON], що підтверджується копією нотаріально завіреної заяви (а.с.11). 20 липня 2016 року позивач звернулася до Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON], яка ввела її в оману та без її відому продала 1/3 частину будинку за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 60 (а.с.15) За вказаною заявою проведена перевірка працівниками міліції та складено висновок, згідно якого в даному випадку відсутній склад злочину (а.с.10). Стаття 317 ЦК України визначає зміст права власності як право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На підставі ст.239 ЦК України в результаті продажу 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 60, [PERSON] отримані кошти у сумі 54\~438 грн. належать саме довірителю, тобто [PERSON] Відповідно до п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Однак від моменту отримання коштів від покупця [PERSON], як повірений, не передала довірителю і власнику відчуженого майна [PERSON] отримані від покупця при укладанні договору кошти в загальному розмірі 54438,00 грн. Незважаючи на її заперечення в процесі розгляду справи, будь-яких доказів на підтвердження того, що нею були передані всі кошти, отримані за договором купівлі - продажу суду не були надані. Таким чином, відповідач з дати укладення договору неправомірно ухиляється від виконання своїх зобов'язань, передбачених актами цивільного законодавства щодо негайної передачі отриманих коштів довірителю (позивачу), а також протиправно користується такими грошовими коштами, які належать позивачу протягом зазначеного періоду. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення грошових коштів і з [PERSON] в особі [PERSON] суд вважає необгрутованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є неповнолітньою, з нею у позивача не було ніяких договірних відносин, довіреність була надана лише на ім»я [PERSON] Судові витрати в розмірі підлягають стягненню з відповідачів на користь [PERSON] на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial