Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач у заяві, яка надійшла до суду 02.09.2021 року, посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Батьком дититни в свідоцтві про народження записано відповідача. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Інших дітей чи непрацездатної дружини або батьків відповідач не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Тому просить стягнути з відповідача, на її користь, на утримання дитини аліменти в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Пояснив, що є офіційно працевлаштованим, інших утриманців не має та згоден сплачувати аліменти. Вислухавши сторони, вивчивши справу, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі приписів ст. 180 СК України, яка зобов`язує батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, батьками дитини в якому записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області № 4749 від 02.09.2021 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із зазначеної довідки також вбачається, що разом з нею проживає і, відповідно, перебуває на її утриманні її малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до\~ч.ч.\~6, 7\~Сімейного кодексу\~України жінка\~та чоловік\~мають рівні\~права і\~обов`язки у\~сімейних відносинах,\~шлюбі та\~сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини, а також враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів [PERSON] щомісячно, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму та\~не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved