Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку № 59 по вул. Василівська в м. Суми. Відповідач є власником будинку, якій розташований на суміжній земельній ділянці, з а адресою м. Суми вул. Василівська, 57. Відповідач здійснила перебудову належного їй будинку у такій спосіб, що водна з даху будинку № 57 стікає на її подвіря, підтоплює належний їй на праві власності будинок та підвал, що призводить до їх руйнації. Зазначила, що розміщення будинку 57 здійснене з порушенням вимог п. 3.17 Б.2.4-1-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень», відповідно до якого відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни має бути не меншою ніж 1 метр; при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, для запобігання стікання атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок. Зазначила, що відповідачем порушуються правила добросусідства. У звязку з такими діями відповідача, вона зверталася до квартального комітету, депутата та поліції. Департаментом інфраструктури міста проведено обстеження та розяснено відповідачу її обовязок дотримуватися правил добросусідства, необхідність встановлення водовідводу з даху у найкоротший термін, але відповідач до цього часу не встановила водовідвід. Тому просить зобовязати відповідача зробити на даху житлового будинку №57 по вул. Василівська в м. Суми водовідвід. 07 листопада 2018 року у даній справі було відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 29 січня 2018 року. У звязку зі змінами цивільного процесуального закону 29.01.2018 року судом проведене підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2018 року. 22 січня 2018 року відповідачем подано відзив на позов в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що вона є власником будинку 57 з 2015 року. Вказаний будинок введений в експлуатацію в 1962 році. Починаючи з 2015 року позивач постійно створює конфлікті ситуації. Зазначила, що ніяких добудов, перебудов та реконструкції нею не проводилося. У вересні 2017 року вона отримала від позивача вимогу обладнати дах будинку системою водовідведення. З метою запобігання конфліктних ситуацій, в середині вересня 2017 року на її будинку було встановлено нову систему водовідведення, яка унеможливлює попадання води з даху її будинку на подвіря позивача. Вона неодноразово зверталася до позивача з проханням показати в якому саме місці відбувається підтоплення належних їй будівель, але позивач в категоричній формі відмовилася. Вказала, що працівник департаменту інфраструктури, який приходив в листопаді 2016 року, відмовився оглядати дах її будинку та будинок, посилаючись на те, що він не має право проводити обстеження, а прибув виключно для проведення бесіди за викликом позивача. 13 березня 2018 року позивачем подано суду відповідь на відзив в якій позивач зазначила, що факт підтоплення її будинку атмосферними опадами з покрівлі будинку відповідача встановлений комісією. Ніяких конфліктних ситуацій між нею та відповідачем, окрім повязаної з влаштуванням водовідводу, не має. Встановлена відповідачем система водовідведення не може впоратися з обсягом води та снігу, що накопичується на даху будинку відповідача. . В судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що відповідач має прибрати сарай, закласти вікно, яке виходить у її подвіря, зробити відвід води з господарських будівель, що розташовані у дворі відповідача. Зазначила, що відповідач самовільно захопила частину її земельної ділянки, приватизувала земельну ділянку без погодження з нею, улаштували у неї (позивача) в городі каналізацію. Просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні зазначила, що вона нічого не просить. Пояснила, що приходив працівник міської ради і сказав їй повісити на будинок жолоб. Після цього, на її будинку було встановлено новий жолоб та улаштовано відвід води з покрівлі будинку у двір будинку 57. Пояснила, що вона є власником будинку 57 в порядку спадкування після смерті матері, яка померла у 2014 році. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові заяви сторін по суті справи, фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами, вважає позов необґрунтованим з огляду на таке. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З розяснень Постанови Пленуму ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. За змістом статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що захисту в судовому порядку підлягають порушені права та законні інтереси фізичної особи, яка на законних підставах володіє та користується земельною ділянкою. Сторонами зазначені та визнані наступні фактичні обставини: Позивач є власником земельної ділянки по вул. Василівська, 59 в м. Суми, а також розташованих на ній житлового будинку, господарських та побутових споруд. Власником суміжної земельної ділянки, а також розташованих на ній житлового будинку, господарських та побутових споруд, за адресою м. Суми вул. Василівська, 57 в м. Суми є відповідач. Обґрунтовуючи свій позов про зобовязання відповідача «зробити водовідвід на даху житлового будинку, розташованого за адресою: м. Суми вул. Василівська, 57» позивач посилається на те, що відповідач здійснила перебудову будинку у такій спосіб, що водна з даху будинку № 57 стікає на її подвіря, підтоплює належний їй на праві власності будинок та підвал, що призводить до їх руйнації. Будинок 57 збудований з порушенням вимог ДБН без дотримання мінімальної відстані від межі суміжної земельної ділянки та без влаштування інженерно-технічних заходів, для запобігання стікання атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок. На підтвердження наведених нею обставин позивач послалася на листи (а.с. 11,12) та покази свідків [PERSON], [PERSON] та членів комісії департаменту інфраструктури міста СМР. З листа Департаменту інфраструктури міста (а.с. 12) вбачається, що за зверненням позивача представниками департаменту інфраструктури міста за участю голови квартального комітету було проведено обстеження території домоволодіння 59 по вул. Василівська в м. Суми. Виявлено, що вода з даху сусідів, що мешкають за адресою м. Суми вул. Василіська, 57, тече у двір заявниці та підтоплює будинок та підвал, що призводить до їх руйнації. Розяснено права заявниці, в разі недотримання відповідачем правил добросусідства, звернути ся до суду. Вказаний лист датований 18.11.2016 року. З листа Департаменту інфраструктури міста (а.с. 11), який датований 02.10.2017 року вбачається, що з власником будинку 57 проведено розяснювальна бесіда. Рекомендовано заявниці звернутися до суду з огляду на відсутність у Департаменту повноважень для вирішення порушеного питання. З наведеного вбачається, що в осені 2016 року працівниками Департаменту інфраструктури міста було виявлено факт потрапляння атмосферних опадів з даху будинку № 57 до подвіря позивача. В судовому засіданні відповідач не спростовувала та не підтверджувала даний факт, зазначивши, що позивач не надає можливості їй перевірити даний факт. Однак зазначила, що з метою уникнення конфліктних ситуацій з позивачем, нею після проведення бесіди працівником департаменту інфраструктури, були проведено роботи з встановлення нового жолоба на даху будинку 57 зі сторони подвіря позивача та зроблений водовідвід з даху у двір будинку 57. Дані пояснення відповідача, щодо улаштування водовідводу з даху будинку 57 підтверджуються поясненнями свідка [PERSON]. Вказаний свідок пояснив суду, що він проживає у [INFO] та відповідач є його тещою. Він зі своїм знайомим встановили на вимогу відповідача системо водовідводу з будинку. Відвід зроблено у двір будинку 57 на відстань близько 1,5 метра від межі з земельною ділянкою позивача. Наведені пояснення свідка підтверджуються наданими відповідачем фотокартками (а.с. 32-39) з яких вбачається, що на даху будинку 57 зі сторони домоволодіння позивача встановлена система водовідведення атмосферних опадів. При цьому, водовідвід здійснено на відстань не менш ніж 1 метр від огорожі (при огляді даних фотокарток, зокрема на а.с. 35 позивач повідомила суду, що відстань від огорожі до стіни будинку становить, 0,5 метра) Посилання відповідача в обґрунтування свого позову на можливі покази свідків [PERSON], [PERSON] та членів комісії департаменту інфраструктури міста СМР, суд не може взяти до уваги, оскільки клопотання про їх виклик заявлено з порушенням вимог ст 91 ЦПК України після проведення підготовчого засідання та без зазначення обставин, які дані свідки можуть підтвердити. З огляду на субєктний склад заявлених позивачем свідків та встановлений судом час огляду домоволодіння позивача, пояснення вказаних свідків не будуть належним доказом у даній справі з огляду на предмет спору та встановлений судом факт проведення відповідачем робіт з улаштування водовідведення з даху будинку 57, саме після проведення обстеження у 2016 році. Суд зазначає, що надані позивачем докази, в тому числі фотокартки (а.с. 62-66) не підтверджують факт неналежного улаштування водовідведення атмосферних опадів саме з покрівлі будинку відповідача за станом на час подання позову до суду. На думку суду належним доказом в обґрунтування позову міг би стати відповідний експертний висновок, але позивач такого суду не надала та в підготовчому засіданні клопотання про призначення відповідної експертизи ані позивач, ані її представник, не заявляли. При вирішенні даного спору суд також зазначає, що відповідно до наданого суду плану присадибної ділянки (а.с. 30) та характеристики (а.с. 31) з земельною ділянкою позивача межують наступні будівлі належні відповідачу: прибудова А-2 (збудована в 1962 році) до житлового будинку А-І, тамбур а3 (без зазначення дати будівництва) , сарай Д (збудований в 1979 році). Жодна з вказаних будівель не позначена як самовільна. На плані в якості самовільних зазначені кухня Е та прибудова а2, які розташовані зі сторони земельної ділянки 55 по вул. Василівська в м. Суми. Окрім того, позначка самовільно збудовані кухня та прибудова погашена дозволом від 09.08.2012 року. У звязку з чим, посилання відповідача на незаконність будівництва є безпідставним. Окрім того, питання законності будівництва на земельній ділянці відповідача не є предметом позову. Також суд не може взяти до уваги вимоги позивача пор те, що відповідач має прибрати сарай, закласти вікно, яке виходить у її подвіря, зробити відвід води з господарських будівель, що розташовані у дворі відповідача, усунути порушення повязані з незаконною приватизацією земельної ділянки та улаштування каналізації на земельній ділянці належній позивачу, оскільки позивач позов з даним предметом не заявлявся та дослідження даних обставин виходить за межі судового розгляду даної цивільної справи. Як виходить за межі даної цивільної справи й перевірка тверджень позивача про відсутність системи водовідведення на господарських (побутових) спорудах належних відповідачу, оскільки заявлений позивачем позов стосується виключного улаштування водовідведення з покрівлі будинку № 57 по вул. Василівська. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд вважає, що позивачем не доведено той факт, що належний відповідачу будинок не облаштований системою відведення атмосферних опадів, чи облаштування даної системи здійснення з порушення норм та правил, а відтак у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed