Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15660,87 грн. за кредитним договором № 4149625301064463 від 23.05.2012 р. та судові витрати у розмірі\~ 1600 грн.\~ Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Проте, поштова кореспонденція, надіслана на адресу реєстрації його місця проживання повернута на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання», що у відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України є належним повідомленням. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280\~ ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» (21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] укладено додаткову угоду від 23.05.2012 року, відповідно до якої з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов»язань за договором б/н від 22.07.2008 року була встановлена заборгованість у розмірі 9331,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов»язань. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний\~ договір разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише\~ шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона\~ не може запропонувати свої умови договору. Згідно\~ ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст.\~ 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Згідно п. 1.6. додаткової угоди\~ та у відповідності зі ст.. ст.. 212, 651 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов»язань, передбачених цією додатковою угодою понад 30 днів позичальник сплачує банку штраф. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2014 року стягнуто із\~ [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 15194,64 грн., з них: 7682,83 грн. - заборгованості по кредиту, 274,04 грн. - по відсотках, 6038,03 грн. - пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 699,74 грн. штраф (процентна складова),\~ а також 243,60 грн. судового збору (а.с.4-5). Відповідач перед позивачем належним чином не виконав зобовязання, внаслідок чого станом на 06.09.2017 року утворилась заборгованість 30855,51 грн. (з вирахуванням вказаної суми по заочному рішенню). Тобто,\~ заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором\~ на суму 29588,04 грн., а також штрафи відповідно до п. 1.6.4. додаткової угоди -1267,47 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 15194,64 грн., яка була задоволена рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2014 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 15660,87 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільне законодавство не встановлює обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив умови договору, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є формою неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів, як це передбачено ч. 2 ст. 509 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобовязання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. У даних правовідносинах виконанням зобовязання є повна сплата відповідачем суми кредиту та нарахованих відсотків за весь час користування кредитними коштами. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1600 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved