Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач у серпні 2013р. звернулася до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], за яким був зареєстрований на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] після смерті якого нотаріальною конторою був здійснений розподіл спільної власності подружжя та їй було видано свідоцтво про право власності на 1 /2 частину даного будинку. Тому до спадкової маси після смерті її чоловіка увійшла тільки 1/ 2 частина будинку [ADDRESS] спадкоємцями якого за законом були вона, як дружина, та [PERSON] -мати померлого, по 1/ 4 частині кожна. 21.01.1994р. їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину будинку по [ADDRESS] в результаті чого їй належить 3 / 4 частини в даному будинку, а [PERSON] - 1/ 4 частина. Але після того [PERSON] ніби то звернулася до Пустомитівського районного суду з позовом про визнання виданого їй 21.01.1994р. свідоцтва про право на спадщину за законом, частково недійсним та визнання права власності на частину будинку [ADDRESS]. 19.04.2005р. [PERSON], на підставі виписки з рішення суду у справі №2-801/2000 від 13.11.2000 року, зареєструвала за собою у БТІ право власності на 2/5 частини будинку по [ADDRESS] яку 21.03.2008 р. за договором купівлі-продажу продала [PERSON] Право власності на дане майно [PERSON] зареєструвала за собою в БТІ та ЕО 17.04.2008р. У лютому 2013р. їй стало відомо, що у провадженні Пустомитівського районного суду не було цивільної справи №2-801/2000, тому вважає, що у [PERSON] були відсутні підстави для здійснення 19.04.2005р. реєстрації права власності 2/5 частини згаданого житлового будинку [ADDRESS] у зв»язку з чим просить визнати таку реєстрацію недійсною. Також вважає, що [PERSON] не набула у встановленому порядку права власності на 2/5 частини будинку [ADDRESS] тому вона не мала права здійснювати їх відчуження та укладати 21.03.2008р. договір купівлі-продажу. Тому просить даний договір визнати з цих підстав недійсним, а також скасувати рішення про проведену державну реєстрацію права власності на 2/5 частини згаданого будинку за [PERSON] Про те, що право власності [PERSON] зареєстроване на підставі неіснуючого рішення суду, та в подальшому вчинено договір купівлі-продажу частини житлового будинкуза безпідставно набутим майном, вона дізналась офіційно 01.08.2013р. Тому пропущений нею строк звернення до суду є поважним, у зв»язку з чим просить його поновити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримала з вище зазначених підстав та просять його задовольнити. Крім того [PERSON] пояснила, що дійсно [PERSON] раніше зверталась у Пустомитівський районний суд з позовом до неї про збільшення її частки у будинку по [ADDRESS], дана справа розглядалась в суді, та вона була присутня в судовому засіданні 13.11.2000р. при оголошенні суддею Нерознак В.Ф. рішення по даній справі, яке вона не оскаржувала. Приблизно через 5 років вона отримала в суді виписку з рішення суду від 13.11.2000р., з якою звернулася в БТІ, та на підставі якого за нею 31.03.2008р. було зареєстровано право власності на 3/ 5 частини будинку по [ADDRESS] . Визнала, що у 2001 р. державним виконавцем виконувалось згадане рішення суду, який в її присутності провів реальний розподіл будинку. Такі дії державного виконавця вона не оскаржувала. Також пояснила, що 21.03.2008 р., під час укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу 2/5 частини будинку, вона була присутня у нотаріуса та добровільно подала заяву про те, що відмовляється від свого привілейованого права їх купівлі, і даний договір не оскаржувала раніше в судовому порядку. Зазначила, що на даний час згідна з частками про поділ будинку, визначеного за рішенням суду від 13.11.2000 р., та не заперечує той факт, що за договором купівлі-продажу [PERSON] продала [PERSON] саме 2/5 частини будинку. Відповідач 1 [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, в задоволенні якого просить відмовити. Пояснила, що у 1946 р. вона з чоловіком купила будинок по [ADDRESS] та за даною адресою пізніше збудували новий, який зареєстрували на свого сина [PERSON], який у 1993 р. помер. Після смерті сина у неї виник спір з дружиною померлого - [PERSON], щодо їх часток в користуванні даним будинком, у зв»язку з чим вона у 1994 р. звернулася у Пустомитівський районний суд. По даній справі призначалась судова експертиза, та експерт оглядав їх будинок. Вона та [PERSON] були присутні в судовому засіданні 13.11.2000р. під час того, як суддя зачитав рішення по тій справі. Дане рішення ніким не оскаржувалось. У березні 2008р. вона продала [PERSON] належні їй 2/5 частини будинку по [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу вона підписувала особисто у нотаріуса, гроші за продане майно отримала повністю, будь-яких претензій з цього приводу до [PERSON] не має, і остання до неї теж не має претензій. Відповідач 2 [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала , в його задоволенні просить відмовити. Подала заперечення та пояснила, що за договором купівлі-продажу від 21.03.2008 р., вона купила у [PERSON] 2/5 частини житлового будинку по [ADDRESS], та на даний час проживає в даній частині будинку. Договір підписували у нотаріуса, при його підписанні була також присутня [PERSON], яка знала, що продається саме 2/5 частини будинку. Нею повністю оплачені кошти за придбане майно, з [PERSON] вони погодили, якими саме приміщенням кожна з них буде користуватися, тому у будь-кого з них трьох ніяких претензій раніше не виникало. Вважає, що в результаті придбання нею 2/5 частини будинку, права [PERSON] не порушено. Представник відповідача 2 [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнала, в задоволенні якого просить відмовити. Стверджує, що за [PERSON] на законних підставах було зареєстровано право власності 2/5 частини спірного будинку, яка вправі була відчужувати дане належне їй майно [PERSON] Просить врахувати, що [PERSON] та [PERSON] не заперечують, що раніше [PERSON] зверталась в Пустомитівський районний суд з позовом до [PERSON], і що вони були присутні в судовому засіданні 13.11.2000р. при тому, як суддя зачитав прийняте по тій справі рішення. Також [PERSON] не заперечувала свою частку у розмірі 3/5 , оскільки саме така частка була зареєстрована нею в БТІ за її ж заявою. Зазначила, що відсутність на даний час згаданої справи в суді не являється підставою для скасування реєстрації прав власності та визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки прийняття судом такого рішення сторони не оспорюють, та визнавали визначені даним рішенням суду свої частки в спірному майні. Просить врахувати, що при зверненні [PERSON] в суд по іншій справі, та посилалась на рішення суду від 13.11.2000р. , як на доказ підставності своїх вимог. Також вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду, а тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності, і з цих підстав відмовити в задоволенні позову. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання не явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського МУЮ, в судове засідання не явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - Львівського обласного комунального підприємства «БТІ та ЕО», будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не явився та не повідомив причини неявки. З»ясувавши дійсні обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Конституцією України ( статті 3,21,24,55 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Встановлено, що 02.01.1989р. за [PERSON] був зареєстрований на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] - на даний час [ADDRESS], який помер [INFO]( а.с. 138). Після смерті [PERSON], його дружині [PERSON] 21.01.1994р. було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину даного будинку, а іншу 1/ 2 частину успадкували за законом його дружина [PERSON] та мати [PERSON] - по 1/ 4 частині кожна ( а.с.18-21). У 1994р. [PERSON] , не будучи згідна з розподілом між нею та [PERSON] часток в будинку по [ADDRESS], звернулася у Пустомитівський районний суд з позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частину будинковолодіння. 13.11.2000 р. Пустомитівським районним судом під головуванням судді Нерознак В.Ф. прийнято рішення по справі №2-801/2000, яким за [PERSON] визнано право власності на 2/5 , а за [PERSON] - на 3/5 ідеальних частин будинковолодіння по [ADDRESS]. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 24.12.2000 р.( а.с.22,79-80,85-93). 20.03.2001 р., державний виконавець відділу ДВС Пустомитівського РУЮ провів примусове виконання виконавчого листа, виданого 25.12.2000 року Пустомитівським районним судом про розподіл будинку між [PERSON] та [PERSON].( а.с.123). Дані факти сторони визнали в судовому засіданні, тому такі згідно ч.1 статті 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. 19.04.2005р. [PERSON], на підставі виписки з рішення суду у справі №2-801/2000 від 13.11.2000 року, зареєструвала у БТІ на праві спільної часткової власності на 2/5 частини будинку по [ADDRESS] реєстраційний №10519660 ( а.с.54). 04.03.2008р. [PERSON] звернулась в БТІ з заявою про реєстрацію за нею на підставі рішення Пустомитівського районного суду від 13.11.2000р. права власності на 3/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] долучивши до заяви згадане рішення суду , і 31.03.2008р. за нею було зареєстровано таке право спільної часткової власності 3/5 частин, реєстраційний №10051966 ( а.с.25, 139-141). 21.03.2008 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу продала [PERSON] 2 / 5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який розташований по [ADDRESS] Пустомитівського району. Договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами та нотаріально посвідчений.( а.с.52). Присутня при укладенні даного договору купівлі-продажу 2/5 частин будинку співвласник іншої частини даного нерухомого майна [PERSON], подала нотаріально посвідчену заяву про те, що відмовляється від свого привілейованого права купівлі даної частини , та дає згоду на його продаж ( а.с.61). 17.04.2008р. [PERSON] зареєструвала за собою в БТІ та ЕО право власності на дане майно, реєстраційний номер 10519660 ( а.с.24). Також суд приймає до уваги, що 14.02.2011р. [PERSON] зверталася у Пустомитівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, в якій зазначила рішення Пустомитівського районного суду від 13.11.2000 року по справі №2-801 як підставу набуття нею права власності на 3/ 5 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Аналогічну підставу набуття права власності на 3/ 5 частини спірного будинковолодіння [PERSON] зазначила у своїй касаційній скарзі від 11.03.2013р., яка касаційним судом відхилена ( а.с. 81-83, 128-135). З врахуванням встановленого суд вважає, що 13.11.2000р. Пустомитівським районним судом прийнято рішення у цивільній справі №2-801/2000, яким за [PERSON] визнана право власності на 2/ 5 ідеальних частини, а за [PERSON] - на 3/5 ідеальних частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Статтею 19 діючого на час виникнення спірних правовідносин ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. , визначені підстави державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення , обмеження речових прав на нерухоме майно, одним з яких є рішення суду. З цих підстав суд вважає, що рішення Львівського обласного комунального підприємства «БТІ та ЕО» від 19.04.2005 р. і 17.04.2008р., про реєстрацію права власності на 2/ 5 частини житлового будинку по [ADDRESS] за , відповідно, [PERSON] та [PERSON], прийняті у відповідності до вимог діючого законодавства, і підстави для визнання недійсними таких рішень, відсутні. Суд вважає, що відсутність на даний час у суді цивільної справи, яка в дійсності розглядалась судом та по якій суд прийняв рішення, яке не оскаржувалось і набрало законної сили, виконано у примусовому порядку, яке сторонами визнається і на підставі якого за їх заявами за ними було зареєстровано право власності на нерухоме майно, не може бути підставою для скасування державної реєстрації такого права власності. Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.03.2008 р., то такі не підлягають до задоволення в силу приписів ст.215 ЦК України про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Позивач не довів суду існування обставин, на які він посилаються як на підставу своїх вимог для скасування згаданого правочину, та не подав доказів на їх підтвердження, а судом не встановлено підстав для визнання такого недійсним. Тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed