Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилася спадщина за законом, яку позивачка прийняла у виді грошових вкладів. Крім того, з'ясувалося, що ще в період перебування у шлюбі її сина [PERSON] з відповідачкою [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], власником якої за договором купівлі-продажу є [PERSON] оскільки частки майна подружжя є рівними, то [PERSON] мав за життя право власності на ? частку цього майна, і після його смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Крім позивачки, у померлого [PERSON] на день його смерті були й інші спадкоємці за законом - відповідачка [PERSON] та його батько - [PERSON], який помер [INFO] року, тобто крезе 2 місяці після смерті свого сина та не встиг прийняти спадщину. Таким чином, за правом спадкової трансмісії право на спадкування частки у спадщині, що належало [PERSON] переходить після його смерті до його спадкоємців за законом - позивачки у цій справі та відповідачки [PERSON] Таким чином, після смерті [PERSON] позивачка і відповідачка [PERSON] має право на спадщину в рівних частках - по ? частині кожна. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS]. Представники позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали. Представники відповідача проти задоволення позову у судовому засіданні заперечували, вважали, що на час смерті спадкодавця [PERSON] пройшло більше 12 років з часу придбання у шлюбі з [PERSON] квартири [ADDRESS], і за життя спадкодавця не було вирішено питання про визнання його права власності на ? частку у спільному майні подружжя. Результатом звернення [PERSON] до суду із таким позовом було винесення судом ухвали від 22.05.2006 року про закриття провадження у справи у зв'язку із відмовою позивача від позовних вимог у зв'язку з мирним врегулюванням спору. Вважали, що на даний час строк позовної давності сплинув, і зазначена квартира не є спадковим майном. Від третьої особи в судове засідання надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в якій вказує, що покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що квартира [ADDRESS], згідно з договором купівлі-продажу від 24.02.2000 року була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] (а.с33, 9, 10). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.5). [INFO] року помер [PERSON] - батько спадкодавця [PERSON] (а.с.6). Позивачка [PERSON] є матір'ю спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] прийняли спадщину у виді частини грошових вкладів (а.с.64). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.01.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.35). Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2/1667/06, оглянутих у судовому засіданні, в квітні 2006 року [PERSON] звертався до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину придбаної у шлюбі між ними квартири [ADDRESS], вселення в цю квартиру та встановлення порядку користування нею. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.05.2006 року закрито провадження у цій справі у зв'язку з відмовою [PERSON] від позову у зв'язку з добровільним вирішенням спору. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його матір [PERSON], батько [PERSON] та донька [PERSON] Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ст. 1266 ч. 1 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіку [PERSON], а до [PERSON] перейшло за правом представлення право на спадщину як до його онуки, то позивака і відповідачка [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] в рівних частках - по ? від спадкового майна. Відповідно до ст. 60 ч. 1 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 ч. 1 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, за життя [PERSON], як один з подружжя, мав право на ? частку квартири [ADDRESS], оскільки ця квартира була придбана під час шлюбу з [PERSON] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цю частку. Позивачка, як одна з двох спадкоємців, звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори, але у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на цю квартиру, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Суд не може погодитися з доводами відповідачів про те, що [PERSON] ще за життя втратив право на звернення до суду про визнання за ним права власності на спірну квартиру, оскільки в суді відмовився від свого позову, і провадження з цих підстав було закрито. Відповідно до ст. 206 ч. 3 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Таким чином, право власності на ? частку квартири [ADDRESS] померлого [PERSON] встановлено законом - нормами СК України, і не було за його життя оспорено. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову, відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.Але, як вбачається з матеріалів цієї ж справи, матеріали якої були оглянуті в судовому засіданні, спір був врегульований в добровільному порядку. Виходячи з викладеного, за життя [PERSON] спору про наявність у нього права власності на частку в цій квартирі як у спільному майні подружжя не існувало, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, необхідно визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved