Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5999 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 8В_49.29/03616/06-ТК від 06.10.2006 року, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 4 450 грн. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 24% річних до повного погашення кредиту. Станом на 16.05.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем шляхом направлення письмової вимоги, однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 16.05.2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Кредитпромбанк» кредитному договору № 8В_49.29/03616/06-ТК від 06.10.2006 року рахується заборгованість на загальну суму 5999 грн. 50 коп. У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне: 06.10.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8В_49.29/03616/06-ТК . Відповідно до п. 1.1, 1.2 кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит у сумі 4450 грн. на придбання майна (послуг) на умовах, визначених даним договором. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, відповідача зобов'язаний повертати кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 09.10.2006 року наступним чином: п. 2.1.1. через власний картковий рахунок [NUMBER] в Банку, при цьому щомісячний платіж повинен складати 277 грн. 02 коп. 2.1.2 шляхом внесення/перерахування грошових коштів на рахунок Банку [NUMBER], при цьому сума платежу може бути більшою, ніж сума, зазначена у п. 2.1.1 цього договору. Відповідач умови кредитного договору № 8В_49.29/03616/06-ТК належним чином не виконав у зв'язку із чим, станом на 16.06.2014 року за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 5 999 грн. 50 коп., яка складається з: тіло кредиту - 5 235 грн. 29 коп., відсотки - 764 грн. 21 коп. Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником будь-якої з умов цього Договору, останній зобов'язується, на вимогу Банку та у термін, вказаний Банком, достроково виконати прийняті на себе зобов'язання за цим Договором, в тому числі повернути Кредит, сплатити нараховані проценти та суму неустойки, передбачені цим Договором Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог закону. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved