Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМАДА» про припинення трудових відносин. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 лютого 2015 року [PERSON] було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АРМАДА». На даний час ТОВ «Торговий Дім «АРМАДА» підприємством не займається, не виконує поставлені економічні завдання у зв`язку з чим позивач бажає змінити місце роботи й сферу діяльності. Однак належного зв`язку із засновником відповідача не має, що стало перешкодою у вільному звільненні позивача з посади директора за власним бажанням. Так, 25 лютого 2019 року позивач відповідно до ч. ст. 31, ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» надіслав на юридичну адресу відповідача повідомлення про запрошення та проведення загальних зборів Товариства на 08.04.2019 року о 10 годині 30 хвилин, порядок денний - його звільнення з посади директора ТОВ «ТД «АРМАДА», але через неявку відповідача загальні збори не відбулись. 08 квітня 2019 року позивач фактично припинив повноваження директора ТОВ «ТД «АРМАДА» відповідно до наказу № 01-к «Про припинення трудового договору», звільнившись за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. В свою чергу, уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «ТД «АРМАДА» проігнорував повідомлення позивача про скликання загальних зборів і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив трудові відносини [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з ТОВ «ТД «АРМАДА», код ЄДРПОУ: 33704654, визнати припиненими з 08 квітня 2019 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора, за власним бажанням. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов`язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно Наказу № 04-к від 18.02.2015 року [PERSON] прийнято на посаду директора ТОВ «Торговий Дім «Армада». Згідно із ч. 4 ст. 145 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про господарські товариства», ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» питання обрання та відкликання одноосібного виконавчого органу товариства відноситься до компетенції загальних зборів учасників товариства. 25 лютого 2019 року позивачем на адресу учасника ТОВ «ТД «АРМАДА» надіслано повідомлення про скликання Загальних зборів Товариства, які відбудуться 08 квітня 2019 року о 10 годині 30 хвилин для розгляду заяви про звільнення директора ТОВ «ТД «АРМАДА». 08 квітня 2019 року позивачем на адресу учасника ТОВ «ТД «АРМАДА» також було подано заяву про звільнення за власним бажанням з посади директора ТОВ «ТД «АРМАДА» з 08.04.2019 року. 08 квітня 2019 року Наказом № 01-к директора ТОВ «ТД «АРМАДА» звільнено [PERSON] з посади директора ТОВ «ТД «АРМАДА» з 08 квітня 2019 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Згідно статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності до частини 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору, серед іншого, є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Згідно ч. 1, 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Частиною 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено перелік документів, які мають бути подані для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, зокрема, відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, ураховуючи положення норм діючого трудового законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання припиненими трудових відносин між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «ТД «АРМАДА» з 08 квітня 2019 року у зв`язку із звільненням позивача за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, що є правом позивача, - оскільки судом встановлено невиконання вищим органом Товариства, а саме: Загальними зборами ТОВ «ТД «АРМАДА», законодавства про працю щодо проведення загальних зборів Товариства задля розгляду заяви про звільнення з посади позивача, який займав посаду директора товариства, таким чином порушуючи трудові права позивача щодо визначення місця роботи та реалізації права на працю, що підлягає відновленню за наслідками розгляду даного спору. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання трудових відносин припиненими, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved