Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи вимоги тим, що 23 квітня 2017 року в с. Петрове Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2017 року [PERSON] було визнано винним у настанні зазначеної ДТП, а також було встановлено, що він відмовився від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/70199, який діяв на дату настання ДТП. Згідно калькуляції від 06 грудня 2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 12 270 грн. 27 коп. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи та інших матеріалів страхової справи ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 12 270 грн. 27 коп. До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача по відшкодуванню суми страхової виплати. Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» в судове засідання не з'явився. До суду було надано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. [PERSON] в сел. Петрове Кіровоградської області по вул. Святковій, керуючи автомобілем «ВАЗ-210990» державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21103», державний номер [NUMBER], який зупинився попереду та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/631/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. В постанові зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. [PERSON] в сел. Петрове Кіровоградської області по вул. Святковій керував автомобілем «ВАЗ-210990», державний номер [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від медичного огляду та продуву алкотеста «Драгер 6810» для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків. Також в постанові вказано, що системний аналіз положень п. 7 ст. 247, ст. 1, ст. 7, ст. 245 КУпАП, дозволяє дійти висновку, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з'ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі і винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК (в редакції 2004 року) вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Таким чином, суд вважає, що постановою суду від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17) не доведено вину [PERSON] у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог на підставі пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed