Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 626/3068CLPS2 на суму 3442,26 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги про вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС». 08.10.2012 року між ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі - 4195,81 грн., яка складається з наступного: 3368,53 грн. - заборгованість за кредитом; 389,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 437,44 - пеня. Таким чином, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 4195,81 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача - Р.М. Січкар не з'явився, однак, подав через канцелярію суду заяву від 13.10.2015 року, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1571554 0 та штрихкодовий ідентифікатор 88000 1594801 4), які повернулися на адресу суду відповідно 06.08.2015 року та 30.09.2015 року з довідками про повернення за закінченням терміну зберігання, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1600325 0/88015 0334906 1) з відміткою про вручення поштового відправлення особисто [PERSON] 08.10.2015 року, та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1600565 2/88015 0335000 0) з відміткою про вручення поштового відправлення особисто [PERSON] 13.10.2015 року. Водночас відповідач про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи від останньої до суду не надходило. Відповідно до положень п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. В силу п. 117 вищенаведених Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 626/3068CLPS2, згідно якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 3442,26 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0000 % річних, з кінцевим терміном повернення 30.07.2014 року. Одержання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується копією заяви-анкети на отримання кредиту від 30.01.2012 року та випискою по особовим рахункам з 30.01.2012 по 23.06.2015. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги про вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС». 08.10.2012 року між ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідача [PERSON] було повідомлено про укладення між ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року шляхом надіслання йому повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вих. № 000646516 від 16.10.2012 року. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 4777,81 грн., з яких: 3368,53 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 971,84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 437,44 грн. - сума заборгованості за пенею. ТОВ «ФК «Європейською агенцією з повернення боргів» було надіслано повідомлення про зміну умов кредитного договору № 626/3068CLPS2 від 30 січня 2012 року за вих. № 000646516-1 від 16.10.2012 року, з проханням сплатити загальну суму заборгованості у розмірі 4777,81 грн. Незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконала своє зобов'язання, а саме, внесла в загальному розмірі 582 грн., зробивши наступні платежі: 22.10.2012 року - 200 грн. та 23.06.2014 року - 382 грн. Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 626/3068CLPS2 від 30.01.2012 року [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого має заборгованість в сумі - 4195,81 грн., яка складається з наступного: 3368,53 грн. - заборгованість за кредитом; 389,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 437,44 - пеня. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 626/3068CLPS2 від 30.01.2012 року, банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням на поточні потреби, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредит, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором у повному обсязі. Сторони також визначили у п. п. 1.1.1 вказаного кредитного договору обов'язок відповідача сплатити банку проценти в розмірі 36,0000% річних, а за п. 2.8 вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісячно рівними частинами в сумі 279,00 грн. Згідно з п. 5.1 даного договору, позичальник відповідає перед банком по зобов'язаннях, що виникають згідно з умовами договору, всім майном та коштами, на які може бути звернене стягнення згідно з чинним законодавством України. У разі отримання від банку вимоги про дострокове погашення кредиту, отриманого за даним договором, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за даним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 5.4 договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу положень ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), а відповідно до ст. 1082 ч. 1 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4195,81 грн. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 грн. грн.

Outcome: approved