Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21.05.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 35.2/АК-034.08.2 про надання строкового кредиту у сумі 14853,00 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних, строк повернення кредиту не пізніше 21.05.2005 р. Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника перед позивачем є автомобіль Nissan Note 2008 року випуску д/н [NUMBER]. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і станом на 22.08.2014 р. заборгованість складає: поточна заборгованість за кредитом 1591,50 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом 1300,13 дол. США, поточна заборгованість за процентами по кредиту 21,78 дол. США, прострочена заборгованість за процентами по кредиту 180,30 дол. США, поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту 194,72 грн., прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту 1010,37 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за весь період) 5755,81 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за весь період) 754,47 дол. США, сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період) 30,65 дол. США, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) 4,69 дол. США, сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 22,04 грн., сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 38,73 грн. Просить суд стягнути з відповідача: поточну заборгованість за кредитом 1591,50 дол. США, прострочену заборгованість за кредитом 1300,13 дол. США, поточну заборгованість за процентами по кредиту 21,78 дол. США, прострочену заборгованість за процентами по кредиту 180,30 дол. США, поточну заборгованість за платою за обслуговування кредиту 194,72 грн., прострочену заборгованість за платою за обслуговування кредиту 1010,37 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за весь період) 5755,81 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за весь період) 754,47 дол. США, суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період) 30,65 дол. США, суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) 4,69 дол. США, суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 22,04 грн., суму інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 38,73 грн., та понесені по справі судові витрати: судовий збір у розмірі 1319,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги спочатку визнавав в повному обсязі, в подальшому позов визнав частково, а саме визнав поточну заборгованість за кредитом 1591,50 дол. США, прострочену заборгованість за кредитом 1300,13 дол. США, поточну заборгованість за процентами по кредиту 21,78 дол. США, прострочену заборгованість за процентами по кредиту 180,30 дол. США, поточну заборгованість за платою за обслуговування кредиту 194,72 грн., прострочену заборгованість за платою за обслуговування кредиту 1010,37 грн., не визнав пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 5755,81 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 754,47 дол. США, суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 30,65 дол. США, суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту 4,69 дол. США, суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 22,04 грн., не заперечував проти суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 38,73 грн., а також суду пояснив, що кредит не сплачував бо надав в експлуатацію свій автомобіль Nissan Note по довіреності [PERSON] та [PERSON], які зобов'язалися сплачувати по його кредиту за вищезазначений автомобіль. Заявив клопотання про застосування ч.3 ст. 551 ЦК України та просив суд зменшити розмір пені. Також зазначив, що його ніхто не повідомляв, з травня 2014 р. було ліквідовано підрозділ Дніпропетровського відділення ПАТ «Родовід Банк». Він не працює з червня 2014 року. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами по кредиту, заборгованість за платою за обслуговування кредиту, частково визнав пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 5755,81 дол. США та просив суд застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України і зменшити розмір пені, оскільки пеня значно більше розміру залишку кредиту, а відповідач не працює, не визнав пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 754,47 дол. США, оскільки пеня не може нараховуватися на проценти, так як проценти є платою за користування кредитом, а не винагородою, тому пеня повинна нараховуватися тільки на основну суму боргу, не визнав повністю суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 30,65 дол. США, суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту 4,69 дол. США, суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 22,04 грн., посилаючись на те, що ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає стягнення трьох відсотків річних тільки в тому випадку, якщо не встановлений інший розмір сплати процентів, а в кредитному договорі передбачено сплату відсотків за користування кредитом та плату за обслуговування кредитом, проти суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту не заперечував, однак зазначив. кредит наданий в іноземній валюті, а не в гривнях, а також суду пояснив, що відповідач взагалі не був проінформований про те, що з травня 2014 р. було ліквідовано підрозділ Дніпропетровського відділення ПАТ «Родовід Банк», а тому просить не зараховувати борг по кредиту з травня 2014 р. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач надав в експлуатацію їй та її чоловіку свій автомобіль Nissan Note по довіреності, оскільки в м. Дніпропетровськ не має відділення ПАТ «Родовід Банк», а інші банки не приймають платежі по доларовому кредиту, тому вони не мали можливості сплачувати кредит. Просить застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що відповідач надав в експлуатацію свій автомобіль Nissan Note по довіреності [PERSON] та [PERSON], але вони не мали можливості сплачувати по кредиту через ліквідацію підрозділу Дніпропетровського відділення ПАТ «Родовід Банк», а позивачем не надавалися відповідачу зміни до істотних умов кредитного договору щодо погашення заборгованості на рахунок іншої банківської установи. Просить застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21.05.2008 р. між Відкритим Акціонерним товариством «Родовід Банк» в особі начальника Дніпропетровського відділення №2 та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 35.2/АК-034.08.2 про надання строкового кредиту у сумі 14853,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 21.05.2015 р. включно, для купівлі автомобіля та сплати страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 10,50% річних, щомісячною платою за обслуговування кредиту у розмірі 0,1% від суми виданого кредиту, плата за обслуговування кредиту вноситься на рахунок №3578200023906.980.00018, забезпеченням виконання зобов'язання є автомобіль Nissan Note, що підтверджується копією договору. Відповідно до п.3.10 Договору за ненадання банку у встановлені цим договором строки будь-яких документів , обов'язковість надання яких передбачено п. 3.3, 3.8, 3.9 цього Договору, сплачувати Банку штраф у розмірі 0,5% від загальної суми отриманих кредитних коштів згідно з цим договором. Згідно п. 3.6 Договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.7.1 Договору у разі зміни облікової ставки НБУ, кредитної політики України, економічної ситуації та кон'юнктури ринку, банк має право змінити умови цього договору, про що письмово інформує позичальника рекомендованим листом не пізніше ніж 7 календарних днів до дня введення в дію нових умов. Крім того, 21.05.2008 р. між Відкритим Акціонерним товариством «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 35.2/АК-034.08.2 від 21.05.2008 р. відповідно до якої процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 12,5% річних, щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 0,1% від суми виданого кредиту. Також п 7.1 викладено в новій редакції, а саме: у разі зміни облікової ставки НБУ, або кредитної політики України, або економічної ситуації, або кон'юнктури ринку, тощо, банк має право змінити умови цього договору, в тому числі розмір процентної ставки за користування кредитом. Також 21.05.2008 р. між Відкритим Акціонерним товариством «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № 35.2/АК-034.08.2 від 21.05.2008 р., в якому зазначено рахунок банку на який слід перераховувати погашення кредиту та відсотки. Відповідно до листа ПАТ «Родовід Банк» від 17.10.2011 р. за вих. №35.2-15/281, [PERSON] було направлено повідомлення про те, що в порушення ним зобов'язань щодо надання щорічно або на вимогу банку будь-яких документів, що містять відомості, які можна використати для оцінки його фінансового стану, а також для визначення стану предмету застави, йому банком 01.10.2011 р. був нарахований штраф у розмірі 0,5% від загальної суми отриманих кредитних коштів згідно Кредитного договору. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не сплачує кредит позивачу в строки, визначені в п.3.1.1 Договору, а також не сплачує відсотки за користування кредитом, таким чином станом на 22.08.2014 р. виникла заборгованість перед позивачем, а саме: поточна заборгованість за кредитом 1591,50 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом 1300,13 дол. США, поточна заборгованість за процентами по кредиту 21,78 дол. США, прострочена заборгованість за процентами по кредиту 180,30 дол. США, поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту 194,72 грн., прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту 1010,37 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за весь період) 5755,81 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за весь період) 754,47 дол. США, сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період) 30,65 дол. США, сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) 4,69 дол. США, сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 22,04 грн., сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) 38,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 35.2/АК-034.08.2 від 21.05.2008 р. Згідно довіреності від 05.11.2014 р., посвідченої державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нестеренко І.В., [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] експлуатувати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Nissan Note 2008 року випуску д/н [NUMBER]. Відповідно до ст. ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 18 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно п. 27 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Отже, враховуючи, що договором встановлені розмір відсотків за прострочення виконання договору та сума сплати за обслуговування кредиту, а також в договорі передбачено сплату коштів в іноземній валюті - доларах, то підстав для стягнення ще й трьох процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України, не вбачається. Крім того, у суду не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних витрат, оскільки відповідач отримав кредит в іноземній валюті, а оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобов'язання. Отже, враховуючи що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по кредиту, відповідач не працює, а відповідачем та його представником, третьої особою та її представником заявлено клопотання про зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнення пені до 3093 дол. США 71 цента США, оскільки дійсно розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по кредиту. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.39,42 постанови №10 пленуму ВССУ від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Відповідно до п.12 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позовом задовольнити частково, та з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6187 доларів США 42 цента та 1205,09 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом 1591 долар США 50 центів США, сума простроченої заборгованості за кредитом 1300 доларів США 13 центів США, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту 21 долар США 78 центів США, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту 180 доларів США 30 центів США, сума поточної заборгованості за платою за обслуговування кредиту 194,72 грн., сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 1010,37 грн., сума пені 3093 долара США 71 цент США., а також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Родовід Банк», сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1314,60 грн.

Outcome: partial