Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулось в Лубенський міськрайонний суду Полтавської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 02.07.2008 року договору №МL-D04/043/2008 банк надав відповідачу кредит в сумі 76 125, 00 гривень на споживчі цілі. 30.06.2009 року держаним реєстратором Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів банку, відповідно до яких була змінена назва банку з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ«ОТП Банк». Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором №МL-D04/043/2008 від 02.07.2008 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором №МL-D04/043/2008 від 02.07.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувалась прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.06.2015 року має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 72 417,66 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 276 668,112 грн. 02.07.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-D04/043/2008. Відповідно до п.3.1. вказаного договору, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Згідно з п.1.2 ст.1 Договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Позивач просить суд стягнути на його користь із відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №МL-D04/043/2008 від 02.07.2008 року в сумі 72 417,66 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 276 668,112 грн., а всього 349 086,77 грн. Також стягнути з відповідачів на користь банку судовий збір в розмірі 3 490 грн. 87 коп. В судове засідання представник позивача Гордієнко Ю.Ю. не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачів адвокат Ларькіна Г.Ю. позовні вимоги визнали частково, тільки по тілу кредиту, вважаючи нараховану суму пені за прострочення виконання зобов'язань неспівмірно великою. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та представника Ларькіну Г.Ю., дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом по даній справі встановлено, що відповідно до укладеного 02.07.2008 року договору №МL-D04/043/2008 банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 76 125, 00 гривень на споживчі цілі. 30.06.2009 року держаним реєстратором Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів банку, відповідно до яких була змінена назва банку з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ«ОТП Банк». Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором №МL-D04/043/2008 від 02.07.2008 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором №МL-D04/043/2008 від 02.07.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувалась прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 15.06.2015 року має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 72 417,66 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 276 668,112 грн. 02.07.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-D04/043/2008. Відповідно до п.3.1. вказаного договору, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Згідно з п.1.2 ст.1 Договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. У відповідності до ч.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що пеня, нарахована позивачем за несвоєчасність виконання зобовязань за договором значно перевищує розмір збитків, нанесених внаслідок невиконання умов вказаного договору і є неспівмірною, тому пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягає стягненню в межах тіла кредиту, що відповідає принципам розумності та справедливості. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial