Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач - ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 липня 2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК», який в свою чергу виступає правонаступником ПАТ «БАНК КІПРУ», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2 цього Договору, Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги щодо нарахованих та несплачених боржника відсотків, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 08.08.2008 № 81-К/08, позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідно до умов відповідного Кредитного договору, Банк зобов'язався надати боржнику кредит у сумі 257 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування у сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, грубо порушував істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 21.10.2014 року має прострочену заборгованість: 139 190 грн. 00 коп. - за кредитом, 39 237 грн. 03 коп. - за відсотками, 2 176 грн. 25 коп. - пеня. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 180 603 грн. 28 коп.та витрати за оплату судового збору в сумі 1 806 грн. 03 коп. В судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача - Біллеріса Ю.О. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 81-К/08. Відповідно до умов договору Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 257 000 грн. 00 коп. на строк до 07 серпня 2018 року зі сплатою 18% річних. /а.с. 5-6/ 21 липня 2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «БАНК КІПРУ», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору факторингу клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та сплачує клієнту грошові кошти. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів /а.с. 19-29/ Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої сторони (боржника). Згідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 81-К/08 від 08.08.2008 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 257 000 грн. 00 коп., а [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови основного договору, в результаті чого станом на 21.10.2014 року має прострочену заборгованість в загальному розмірі 183 385 грн. 41 коп., яка складається: за кредитом - 139 190 грн. 00 коп.; по відсотках - 39 237 грн. 03 коп.; по пені - 4 958 грн. 38 коп. \\а.с. 14\\ 24 жовтня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу [PERSON], направило вимогу про досудове врегулювання спору, в якій Товариство вимагало у [PERSON] достроково повернути кредит, нараховані проценти і пеню. \\а.с. 15\\ Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня в розмірі 4 958 грн. 38 коп. Пеня за останні 12 місяців складає 2 176 грн. 25 коп. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржника вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за Кредитним договором № 81-К/08 від 08.08.2008 року, не сплачував суму кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості в загальному розмірі 180 603 грн. 28 коп. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір на суму 1 806 грн. 03 коп. \\а.с. 1\\ Тому на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 806 грн. 03 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved