Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач уточнюючи позовні вимоги просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 13157,64 грн., компенсацію втрати частини доходів (заробітної плати) з урахуванням індексу інфляції в сумі 1839,75 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. Свій позов мотивує тим, що 21 грудня 2009 року його було прийнято на роботу до ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма», на посаду інженера-енергетика у відділ головного енергетика, звідки він був звільнений 03 листопада 2016 року, згідно ч. З ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням внаслідок порушення адміністрацією законодавства про працю. В день звільнення - 03.11.2016 року, позивачу не була виплачена заробітна плата, яка складає згідно довідки ПАТ «Рефма» від 28.11.2016 року, включаючи вихідну допомогу - 27875,11 грн. (без урахування податків та зборів). В добровільному порядку ПАТ «Рефма» вищевказані суми так і не сплатила, і тому позивач був змушений звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу, в послідуючому який було подано на примусове виконання до ВДВС Мелітопольського МУЮ. Заборгованість по заробітній платі відповідачем була сплачена на руки тільки 07.04.2017 року. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, компенсацію втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, на позові наполягає, просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 13157,64 грн., компенсацію втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції в сумі 1839,75 грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Також до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 13157,64 грн. та компенсації втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції в сумі 1839,75 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 21.12.2009 року [PERSON] був прийнятий на посаду інженера-енергетика у відділ головного енергетика ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» згідно наказу № 38 від 21.12.2009 року, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 6/. 03.11.2016 року [PERSON] було звільнено з посади за власним бажанням внаслідок порушення адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору, що підтверджується копією трудової книжки /а.с.6 звор./. В силу ч. 1ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, відповідач в порушення\~ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні йому кошти, що підтверджується довідкою по заборгованості по заробітній платі від 25.11.2016 р., виданою ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». В добровільному порядку ПАТ «Рефма» заборгованість по заробітній платі так і не сплатило, тому позивач був змушений звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Виплату заборгованості по заробітній платі позивачеві було здійснено лише 07.04.2017. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні: 108 (робочих днів) * 121,83 грн.(середньоденного заробітку)= 13157,64 грн. та компенсація втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції в сумі 1839,75 грн. Відповідно\~ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін. Згідно ч.1\~ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівнику сум в строки, зазначені в\~ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, організація, установа повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П.20 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці\~№13 від 24 грудня 1999р. встановлено, що середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку на підставі\~ст.117 КЗпП України\~стягується по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в тому його вини. Сама по собі відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальність. Згідно ст.1 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати\~від 19 жовтня 2000р., підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати (на один і більше календарний місяць), у томі числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: - сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13157,64 грн.; - компенсацію втрати частини доходів (заробітної плати) з урахуванням індексу інфляції в сумі 1839,75 грн., а всього 14\~997,39 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved