Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

позивач та її представник просять суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона та відповідач з 20.05.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 16.07.2015 року шлюб між ними розірвано. Дочка [PERSON] залишилась проживати разом з нею, а з відповідача, згідно рішення Ватутінського міського суду Черкаської області стягнуто аліменти на утримання дочки. Однак вказане рішення суду відповідач не виконує, аліментів не сплачує. Відповідно до довідки Звенигородського ДВС, заборгованість по аліментах, станом на 01.06.2018 року, становить 19 445 грн. 35 коп. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони разом виховують дочку [PERSON] та створили належні умови для її проживання. Від відшкодування судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України (а.с.34), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Ватутінської міської ради Черкаської області, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, розвитком, здоров'ям, умовами навчання та проживання дитини не цікавиться. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника третьої особи, які не заперечують проти розгляду даної справи без участі відповідача та винесення заочного рішення, заслухавши свідків та вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст.4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В період спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 16.07.2015 року (а.с.4) шлюб між сторонами розірвано. 27.04.2018 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], та змінила прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]». Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.03.2015 року (а.с.5) із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON]. Однак відповідач від сплати аліментів ухиляється та відповідно до довідки Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у нього виникла заборгованість у розмірі 19 445 грн. 55 коп., що підтверджується копією довідки від 06.06.2018 року (а.с.15). Як вбачається із висновку від 31.07.2018 року та листа від 01.08.2018 року (а.с.29-30), по факту ухилення [PERSON] від сплати аліментів, позивач зверталась до Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. Відповідно до інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Ватутіне Черкаської області» від 27.06.2018 року (а.с.16), [PERSON] з дитинства перебуває під наглядом педіатричної служби, за весь цей час батько дівчинки жодного разу не цікавився станом її здоров'я. Крім того, відповідач не цікавиться навчанням дочки, не сприяє отриманню нею освіти, жодного разу до школи не приходив, не спілкувався із вчителями та адміністрацією закладу, що підтверджується довідками Ватутінської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 (а.с.12-14). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 09.07.2018 року (а.с.9), на даний час позивач та її дочка [PERSON] проживають у трьохкімнатній квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності, у рівних долях, позивачеві та її матері [PERSON] У зазначеній квартирі триває ремонт. У дитячій кімнаті ремонт завершено, придбано нові меблі. Дитяча кімната облаштована відповідно до віку, уподобань та стану здоров'я дитини. В наявності дерев'яне ортопедичне ліжко, крісло, комод для одягу, учнівський стіл з комп'ютером, іграшки, розвиваючі ігри, книжки. Дівчинка забезпечена одягом, взуттям, предметами особистої гігієни. [PERSON] також проживає у вказаній квартирі, матеріально забезпечує сім'ю та займається вихованням [PERSON]. Вказану інформацію у судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] Начальник служби у справах дітей Оришич Н.І. у своєму висновку від 19.07.2018 року, щодо доцільності встановлення опіки (а.с.17-18) зазначила, що служба у справах дітей виконкому Ватутінської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини, Сімейним Кодексом України та Цивільним Кодексом України. Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari &aсв; Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Від відшкодування судових витрати позивач відмовилася. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 164, 166, СК України та

Outcome: approved