Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходився у шлюбі з [PERSON], мають сина [PERSON], який проживає з відповідачем. Оскільки останній чинить перешкоди в спілкуванні батька з дитиною, не дозволяє йому бачитися з сином та проводити разом вільний час, просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначити наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином: особисті побачення кожну середу, пятницю з 18:00 год до 21:00 год., вказані побачення проводити в громадських містах в межах м. Суми, спортивних секціях (гуртах) або за містом проживання батька, враховуючи бажання дитини; у вихідні дні (субота, неділя) кожного тижня з можливістю ночівлі дитини за місцем мого проживання, з обовязковим дотриманням режиму дня дитини її стану здоровя, дитячої дієти та інших факторів, які мають істотне значення в інтересах дитини; у дні народження сина з 10:00 год. по 19:00 год. 26 січня, кожний непарний рік у відповідності з режимом відвідань дитиною освітніх закладів; у святкові дні та дні народження батька, дідуся та бабусі зі сторони батька, забирати дитину до себе за місцем мого проживання на половину дня; 2 тижні на рік спільного відпочинку в літній період без супроводу матері; у випадку хвороби сина, якщо дана хвороба припадає на моменти зустрічі з батьком, компенсувати втрачений час спілкування іншим днем, за згодою з [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали. Відповідач та його представник [PERSON] визнали позов частково. Просять встановити наступний порядок участі батька у вихованні сина: першої та третьої неділі з 09-00 год до 13-00 год.; кожної другої та четвертої суботи з 09-00 год. до 13-00 год. у присутності матері до досягнення дитиною 10 років. Свою позицію обгрунтовують фізичним та психоемоційним станом дитини. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради [PERSON] підтримала позицію відповідача у справі. Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №262 (а.с.10). 19 травня 2016 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі батька у вихованні сина. Мирова угода між сторонами була укладена на наступних умовах : [PERSON] зобовязується не створювати перешкод та забезпечити можливість побачень [PERSON] з їх неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], у вихідні дні (субота, неділя) кожного тижня з можливістю ночівлі дитини за місцем проживання [PERSON] Сторони дійшли згоди, що за попереднім погодженням з [PERSON], [PERSON] зможе відвідувати сина за місцем проживання матері або забирати дитину для спільних прогулянок, відпочинку, фізичного виховання в будні дні тижня на узгоджений час. [PERSON] зобовязується дотримуватися умов цієї угоди і після закінчення побачень вчасно доставляти дитину за місцем проживання матері (а.с.11) Згідно пояснень позивача відповідач відмовилася виконувати умови мирової угоди та перестала надавати батьку можливість бачитися з дитиною. Відповідач цього не заперечувала, пояснила, що припинила надавати батьку дитину через її хворобу. 17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Сумської міської ради з заявою щодо визначення способу участі у вихованні сина (а.с.12). Службою була надана відповідь про те, що перегляд визнаної мирової угоди є компетенцією суду (а.с.13). Між сторонами виникли неприязні стосунки, що підтверджується неодноразовими зверненнями відповідача до Сумського МВ УМВС України в Сумській області щодо вчинення [PERSON] сварок та нанесення їй тілесних ушкоджень. (а.с.69-71). Дитина часто хворіє, потребує домашнього догляду, що підтверджується копіями медичних довідок (а.с.76-91). Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю, службою проведено обстеження за місцем проживання малолітньої дитини та зясовано, що за місцем проживання родини ([ADDRESS]) створені належні умови для проживання, розвитку, відпочинку дитини. Батько проживає за адресою: [INFO], має належні умови проживання. Дитина знає та любить батька, охоче з ним спілкується. Служба вважає за можливе встановити наступний порядок участі батька у вихованні дитини: -кожної першої та третьої неділі з 09.00 по 13.00 год. -кожної другої та четвертої суботи з 09.00 по 13.00 год. -у святкові та влітку за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням стану здоровя, режиму дня дитини та інших обставин, що мають істотне значення. Зустрічі мають відбуватися в присутності матері. Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні психологом [PERSON], яка була допитана в якості свідка, складні стосунки між батьками впливають на психоемоційний стан хлопчика. Для дитини є небажаним переживання стресу та різкої зміни соціального середовища. Важає, що з врахуванням стану здоров»я та психоемоційного стану динини, зустрічі дитини з батьком повинні відбуватися у присутності матері, оскільки дитина має підвищену тривожність. Враховуючи вік дитини та її психоемоційний стан, часу, визначеного в графіку, запропонованому Службою у справах дітей Сумської міської ради, достатньо для нормального розвитку дитини та підтримання зв»язків з батьком. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є братом позивача, пояснив, що відповідач чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON], батько відповідача пояснив, що раніше позивач забирав дитину до себе, потім дитина захворіла. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Отже, позивач має гарантоване законом, рівне з матірю дитини, право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а відповідач не вправі перешкоджати йому в цьому. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Однак з урахуванням психоемоційного стану дитини, хворобливий стан хлопчика, на підставі висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради та інформації психолога про обстеження психоемоційного стану дитини, суд вважає за необхідне встановити порядок участі батька у вихованні дитини за графіком, запропонованим Службою в справаї дітей СМР. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, повязані з розглядом даної справи, а саме 1102 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: partial