Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди у зв′язку з ДТП в порядку регресу, просив про стягнення з відповідача на його користь 30 445.77 грн. по відшкодуванню шкоди, а також просив стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 18.08.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «Тайота» д.н. [NUMBER]. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле» д/н [NUMBER], що належить відповідачу по справі була застрахована у ПАТ «СК Талісман Страхування», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушив ПДР і ДТП сталася з його вини, то мав місце страховий випадок. Потерпіла особа звернулася до позивача з заявою про страхове відшкодування і позивачем на підставі ремонтної калькуляції від 20.08.2015 року і страхового акту та розрахунку до нього було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30 445.77 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позивачем було відшкодовано шкоду потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити судове засідання без його участі, задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як було встановлено при розгляді справи, 18.08.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «Тайота» д.н. [NUMBER]. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року, відповідно до якої відповідач [PERSON] керував транспортним засобом «Шевроле», д/н [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння, скоїв зіткнення з автомобілем «Тайота». Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле» д/н [NUMBER], що належить відповідачу по справі була застрахована у ПАТ «СК Талісман Страхування», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушив ПДР і ДТП сталася з його вини, то мав місце страховий випадок. Потерпіла особа звернулася до позивача з заявою про страхове відшкодування і позивачем на підставі ремонтної калькуляції від 20.08.2015 року і страхового акту та розрахунку до нього було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30 445.77 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позивачем було відшкодовано шкоду потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. За правилами ч. 1 ст. 1166 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наразі, приймаючи до уваги те, що позивачем було відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій стороні, відповідач, як винна особа в ДТП повинна відшкодувати страховику завдану шкоду, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених до відповідача вимог про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно до п.п.в) 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків підлягають задоволенню, оскільки є доведеними представником позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved