Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 10 червня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № R52150432382В. відповідно умов до якого [PERSON]А отримала кредит у сумі 52 750,00 грн. (п.3.1 кредитного договору) зі строком повернення кредитних коштів до 10 червня 2018 року з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14,99% річних (п.3.3.1 кредитного договору). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 37489 від 28 травня 2013 року. З 11 вересня 2014 року відповідач [PERSON] не виконує кредитні зобовязання, у звязку з чим і утворилася кредитна заборгованість. Згідно з п. 4.10 кредитного договору за наявності прострочення виконання зобовязань [PERSON] за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у тому числі відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов цього договору. 08 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 080715нв (далі- договір відступлення), відповідно до якого, позивач набув права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до договору відступлення, позивачем направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про погашення кредитної заборгованості. Але, відповідач не відреагувала на подану інформацію належним чином. Відповідач [PERSON] не виконувала вимоги кредитного договору, а тому станом на 05 серпня 2016 року утворилася заборгованість відповідача перед банком у розмірі 85 152,29 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 43 632,96 грн., заборгованості за відсотками 5859,96 грн., урахування індексу інфляційних збитків 32 832,17 грн. та 3% річних -2827,20 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору № № R52150432382В від10 червня 2013 року у загальній сумі 85 152,29 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/novini/134822/), оскільки територія, де знаходяться відповідач, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Відповідно до договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 080715зн від 08 липня 2015 року, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (первісний кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами. Позивач набув права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 10 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52150432382В, відповідно до п.3.1 банк надав відповідачу кредит у сумі 52750,00 грн. Відповідно до 3.2 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі 10 червня 2018 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.3.1 проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 14,99% річних (акційна ставка) з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення згідно з відповідними підпунктами п.3.3 договору. Пунктом п.5.2.4 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань позичальника за цим договором, у тому числі звернути стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна позичальника … Пунктом 7.1 кредитного договору зазначено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та /або сплати процентів користування та/або інших платежів згідно з умовами позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення зобовязань, включаючи день погашення. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заявами від 10 червня 2013 року підтверджено, що [PERSON] зверталася до директора відділення «Таманське» ПАТ «ВТБ Банк» з вимогою надати їй кредит на придбання авто у сумі 52 750,00 грн. строком на 60 місяців з відсотковою ставкою 14,99% річних. Суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають стягнення з відповідача позовні вимоги у загальній сумі 85 152,29 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved