Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Кайдашов В.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки заробітку відповідача, щомісячно, на період навчання позивача, починаючи з 21.07.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою донькою [PERSON] та [PERSON] . Фактично шлюбні відносини між батьками розірвано. [PERSON] зареєстрована за тією ж адресою, що і відповідач, але фактично проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання факультету лісового господарства Харківського національного аграрного університету ім.В.В. Докучаєва, за бюджетом. Через навчання на денній формі позивач не має змоги працювати, стипендія їй не виплачується. Натомість [PERSON] є працездатною особою, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що донька фінансова забезпечена, на теперішній час вона працює в Германії та має гроші. До досягнення донькою 18 років аліменти стягувались з її батька, заборгованість складає 97000 грн. Також пояснила, що проживає разом з молодшою донькою [PERSON] , 2013 року народження, у власні квартирі, працює пекарем та отримує мінімальну заробітну плату, також одержує державну допомогу як одинока мати, яка за 6 місяців склала 524 грн. Стан здоров`я відповідача задовільний, інших утриманців не має, на праві власності володіє будинком за адреса: [ADDRESS] , іншого майна не має. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.2001. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 15.07.2020, складеного депутатом Мереф`янської міської ради, [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету лісового господарства денної форми навчання, бюджет 3ВО-IV рівня акредитації, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022, згідно з довідкою виданою 14.07.2020 Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва. Згідно з довідкою ТОВ «ПРОФІТІМ» від 01.11.2020 [PERSON] прийнята до участі у програмі стажування в Німеччині у період з 11.11.2020 по 06.02.2021. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00017101299 від 14.09.2016, а також копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2007, у [PERSON] є дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про доходи, яка видана ОДПІ м.Харкова ГУДФС у Х/о (Холодногірський), [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді пекаря та отримує дохід: червень 2020 4750 грн, травень 2020 4750 грн, квітень 2020-4750 грн, березень 2020 4750 грн., лютий 2020 4750 грн, січень - 4730 грн. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що донька відповідача [PERSON] навчається на 2 курсі факультету лісового господарства денної форми навчання, бюджет, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Згідно з ч.ч.1,2 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми\~\~навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у\~\~матеріальній\~\~допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд виходить з того, що вона працює пекарем та отримує мінімальну заробітну плату, має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] , зі слів має у власності квартиру. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б вказували на те, що [PERSON] може сплачувати аліменти на повнолітню дитину та має таку можливість, зокрема, що вона має інші доходи, окрім заробітної плати. На думку суду, отримання заробітку у мінімальному розмірі не дозволяє відповідачу надавати на даний час матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки за пред`явлення позову про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, а суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судовий збір відноситься за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed