Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. В позові зазначала, що з 18 травня 2010 року вони проживали з відповідачем без реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних стосунках. [INFO] у них народився син. З серпня 2013 року вони не проживають разом. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, пояснивши по суті позову. При цьому додатково зазначила, що вона працює художнім керівником будинку культури, отримує заробітну плату в розмірі 1300 грн., якої недостатньо для утримання дитини. Відповідач грошової допомоги не надає, проте купує для дитини одяг, взуття. Їй відомо, що з його заробітної плати утримуються аліменти на утримання сина, якому тринадцять років, приблизно в сумі 400 грн. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ст..ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з 18 травня 2010 року, від яких мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Встановлено, дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Андріївської селищної ради №2004 від 28.11.2013 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Згідно довідки №?112 від 11.02.2014 року, долученої позивачем в судовому засіданні, відповідач працює в Головному управлінні ДСНС України в Запорізькій області, отримує заробітну плату від 1716 грн. до 2014 грн. Позивач також працює, отримує заробітну плату в розмірі 1551 грн., що підтверджується довідкою про її доходи №?395 від 26.02.2014 року, виданої Андріївською селищною радою. З урахуванням того, що відповідач працює, аліменти з нього слід присудити в частці від заробітку відповідно до положень ст.183 СК України. Крім того, відповідно до ч.2 .ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач працює та отримує заробітну плату. Відповідач також працює, регулярно отримує заробітну плату, з січня 2013 року по січень 2014 року йому нараховано дохід в розмірі 23761,64 грн. Проте, як вбачається з довідки №?112 від 11.02.2014 року, з заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на користь [PERSON], тому з урахуванням встановлених обставин та вимог ст.ст.182, 183 СК України суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, а розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання сина, необхідно визначити в розмірі 16 частки його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При постановленні рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Враховуючи те, що позивач просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, а суд визначив розмір аліментів в частці від заробітку, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, її позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial