Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Агро-Райгородок» через свого представника звернувся в суд з зазначеним вище позовом до відповідачів - Райгородоцької сільської ради, Спілки співвласників майна КСП «Райгородок», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на наступні будівлі: тракторна майстерня загальною площею 1104,7 кв.м.; автогаражі загальною площею 223,7 кв.м.) по вул.Сабурова, 8 в с.Райгородок Бердичівського району та зерносклад загальною площею 844,1 кв.м.; гаражі загальною площею 312,5 кв.м., по вул.Сабурова, 7 в с.Райгородок Бердичівського району Житомирської області. Позовні вимоги мотивуються тим, що гр.[PERSON] є директором ТОВ «Агро-Райгородок», яке з 2013 року орендує майно спілки співвласників майна КСП «Райгородок» та земельні ділянки, на яких вказані об'єкти розташовані. Протягом вказаного періоду ТОВ «Агро-Райгородок» було частково придбане майно спілки співвласників майна КСП «Райгородок», а саме: тракторну майстерню, автогаражі по вул.Сабурова, 8 в с.Райгородок Бердичівського району та зерносклад, гаражі по вул.Сабурова, 7 в с.Райгородок Бердичівського району. У 2013 році ТОВ «Агро-Райгородок» придбано вказані приміщення вартістю 503.303,00 грн. (копія акту прийому-передачі №4 від 18.03.2013 року додається). Всі зазначені будівлі розташовані в с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області. З метою оформлення права власності на належні тракторну майстерню, автогаражі по вул.Сабурова, 8 в с.Райгородок Бердичівського району та зерносклад, гаражі по вул.Сабурова, 7 в с.Райгородок Бердичівського району позивач звернувся до Райгородоцької сільської ради та Райгородоцька сільська рада видала свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) від 01.09.2013 року (далі - Майновий сертифікат) (копія майнового сертифікату додається). Крім того було замовлено технічну документацію на вказані будівлі. 21.03.2016 року було виготовлено технічні паспорти на наступні будівлі: тракторна майстерня загальною площею 1104,7 кв.м.; автогаражі загальною площею 223,7 кв.м. по вул.Сабурова, 8 в с.Райгородок Бердичівського району та зерносклад загальною площею 844,1 кв.м.; гаражі загальною площею 312,5 кв.м., по вул.Сабурова, 7 в с.Райгородок Бердичівського району. Отримавши вказаний Майновий сертифікат та технічні паспорти на зазначені будівлі для державної реєстрації права власності в червні 2016 року позивач звернувся до виконкому Бердичівської міської ради. Відповідно до листа виконкому Бердичівської міської ради від 21.06.2016 року № 3-2211 неможливо провести реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, оскільки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), так як Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), яке видане Райгородоцькою сільською радою, та технічні паспорти не відповідають вимогам встановленим ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У судове засідання представник позивача на підставі довіреності від 25.05.2016 року [PERSON] не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити на підставі наданих суду доказів. Відповідачі та їх представники в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписами ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Статтею 355 ЦК України, визначено поняття права спільної власності, зокрема, майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з постановою КМУ від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування агарного сектору економіки» процес виділення майна в натурі регулюється та проводиться на підставі положень або процедур підприємства, які є внутрішніми нормативними актами. Тобто, між співвласниками майнових паїв (відповідачі) та позивачем було укладено договори купівлі-продажу майнового паю. Майновий пай - виражена у грошовому виразі та у відсотках частка кожного у пайовому фонді КСП. Право на майновий пай засвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай КСП (майновий сертифікат). Указом Президента України № 774/2002 від 27 серпня 2002 року з метою підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення в умовах реформування аграрного сектора економіки, поліпшення інвестиційного клімату в ньому, стимулювання збереження та раціонального використання майнових комплексів сільськогосподарських підприємств постановлено: забезпечити створення умов для викупу паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - майнові паї) приватними сільськогосподарськими підприємствами, що орендують ці паї. Відповідно до положень ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. При цьому, згідно з ч.5 ст.656 ЦК України, особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Стаття 657 ЦК України передбачає перелік договорів купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, зокрема це договори купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Проте, договори купівлі-продажу майнового паю (частини майнового паю) не належить до вищевказаного переліку договорів, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У роз'ясненнях, наданих в п.13 Постанови від 06.11.2009р. № 9 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів не дійсними» було зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК (435-15) не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Отже, позивач ТОВ «Агро-Райгородок» є власником майнового паю майна КСП «Райгородок», та повністю провело оплату вартості майна, що підтверджується відомістю про видачу коштів співвласникам майнових паїв, тобто сторонами повністю виконано всі істотні умови вказаних договорів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved