Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач - Публічне Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 23363 грн. 69 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21.06.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном провернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений кредитний договір є договором приєднання та складається з підписаних відповідачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», відповідно до яких позичальник надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту та його зміну за рішенням позивача. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на офіційному веб-сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік .Відповідно до п.п. 6.5, 6.7«Умов та правил надання банківських послуг» власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, своєчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 11.03.2016 р. виникла заборгованість у розмірі 23363 грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 12463 грн. 14 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом-8511 грн. 80 коп., заборгованості за комісією-800 грн., а також штрафи-500 грн. (фіксована частина), 1088 грн. 75 коп. (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість, а також понесені витрати по оплаті судового збору. На неодноразові виклики в судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав додатковий розрахунок, витяг з основної картки за період з 01.01.1999 р. по 21.08.2016 р., письмові пояснення, а також клопотання про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, стверджуючи, що позичачем порушені строки позовної давності щодо стягнення заборгованості за невиконання зобов'язань, а тому просить їх застосувати, не надано доказів на підтвердження отримання кредиту на купівлю товару в м.Одесі у липні 2014 р., а також перерахування їх на поточний рахунок, відсутні посилання на строк видачі кредиту, його умови, не зазначено періоду нарахування заборгованості по процентам, штрафам, підстави зміни процентної ставки з 22,8% до 42% з 01.01.2013 р. по 2015 р. В судовому засіданні [PERSON] посилалась на те, що вона дійсно перебувала декілька днів в м.Одесі у липні 2014 р., але ніякого товару на 12600 грн. вона не набувала і платіжною карткою не розраховувалась. Звернувшись у листопаді 2014 р. до відділення Банку з претензіями з приводу наданого нібито кредиту, їй видали нову платіжну картку та знищили попередню. Відповідач підтвердила, що мала кредит в сумі 4200 грн., який своєчасно погасила. [PERSON] посилається на те, що незважаючи на неодноразові скарги до Банку з метою перевірки деталів перерахунку грошей з її платіжної картки, зазначення магазину та товару, який оплачувався, позивач відмовився проводить будь-які перевірки та ігнорує її доводи, наполягаючи на погашенні заборгованості. Не було вжито заходів, як пояснила відповідач, на її заяву до органів поліції, щодо неправомірних дій співробітників Приватбанка , які оформили на її ім'я кредит на 12600 грн. В подальші судові засідання [PERSON] не з'являлась, про причини неявки не сповіщала. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі доказами за відсутністю відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.06.2007 р. [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» .З тексту заяви вбачається, що відповідач виявила бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту-300 грн. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на встановлення кредитного ліміту рішенням Банку та надає право Банку в любой момент змінити (зменшити або збільшити) кредитній ліміт ( п. 3.2). Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором від 21.06.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], з якого вбачається рух коштів за рахунком, починаючи з 09.07.2007 р. по 31.07.2016 р. Кредитні картки надавалися двічі. За вказаний період [PERSON] регулярно проводилися транзакції із зняття готівкових грошових коштів, поповнення рахунку, переказу грошових коштів з картки на картку, розрахунку карткою, списання комісії, відсотків за використання кредитної картки, погашення заборгованості, нарахування відсотків та штрафних санкцій . Як вбачається з виписки по особовому рахунку, 04.07.2014 р. в м.Одеса [PERSON] поповнила свою платіжну картку і в той же день по сервісу «оплата частинами», яким вона користувалася і раніше, провела оплату покупки на суму 12600 грн. у Р.Серпанок м.Одеса та перший платіж здійснила у розмірі 764 грн. 40 коп. Наступні транзакції із зняття готівки, оплата платежів, поповнення платіжної картки та перевірка балансу проведені відповідачем в м.Одеса 09.07.2014 р., що [PERSON] не заперечується. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження доводів про те, що співробітниками Банку на її ім'я оформили договір на суму 12600 грн. За висновком Новобаварського відділення Київського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області від 22.08.2016 р. матеріали перевірки списані, а відповідачу рекомендовано звернутися до суду. Порядок погашення заборгованості по кредитним картам здійснюється внесенням щомісячних обовязков их мінімальних платежів згідно п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Платіж включає плату за користуванням кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] порушили обов'язок внесення щомісячних мінімальних платежів з 31.05. 2015 р. За вимогами п. 5.2 Умов та Правил у разі порушення власником або довіреною особою умов договору, або/та у разі виникнення Овердрафту Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частки . Станом на 11.03.2016 р. , за кредитним договором між сторонами від 21.06.2007 р., утворилась заборгованість в розмірі 23363 грн. 69 коп., з яких заборгованість за кредитом 12463 грн. 14 коп., заборгованість по процентам-8511 грн. 80 коп., заборгованість за пенею 800 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 1088 грн. 75 коп. (процентна складова) . Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема сплата неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу 500 грн. (фіксована частина), 1088 грн. 75 коп. (процентна складова) не підлягають задоволенню , оскільки за порушення умов договору позивач нарахував пеню-800 грн. Твердження [PERSON] про порушення позивачем строку позовної давності, оскільки заборгованість по основному боргу та процентам почалася ще 09.07.2007 р., а з позовом ПАТ КБ «Банк» звернувся тільки у 2016 р. є помилковими. Умовами договору сторони встановили строк повернення кредиту, який відповідає строку дії картки , так і строки виконання зобовязань - щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості за кредитом. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок дії до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці ( місяць, рік). [PERSON] визнала, що її попередня картка була перевипущена наприкінці 2014 р.З розрахунку заборгованості випливає, що відповідач періодично вносив платежі в погашення заборгованості по кредиту і останній платіж здійснено 21.07.2015 р. в сумі 248 грн., а з позовом Банк звернувся у квітні 2016 р.Таким чином, строк звернення до суду позивачем не пропущено. Що стосується доводів [PERSON] про неправомірну періодичну зміну процентної ставки з 22,80% до 42%, то базова відсоткова ставка за кредитним лімітом становить 11,9 % в місяць. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість банку здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримував повідомлення від клієнта про свою незгоду зі змінами, рахується, що клієнт приймає нові умови. Згідно п. 1.1.2.3 Умов та правил, клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по рахункам. Пунктом 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. В матеріалах справи міститься виписка по картрахунку з якої вбачається, що збільшення відсоткової ставки відбулося з 01.01.2013 р. до 30%, з 01.09.2014 р. до 34, 8 % річних, з 01.04.2015 р. до 43,20%, з 14.04.2015 р. до 42 %. Інформація, яка б підтверджувала, що відповідач звертався до банку з повідомленням про незгоду зі змінами, в матеріалах справи відсутня. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір в сумі 1378 грн., згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial