Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON], що діє на підставі довіреності, посвідченої 10.06.2015 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. та зареєстрованої у реєстрі за № 1151, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій з урахуванням наданих уточнень просив поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за [PERSON] право особистої приватної власності на: нежитлове приміщення магазину на земельній ділянці селищної ради, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна [NUMBER], загальною площею 139, 1 кв.м., площа земельної ділянки 1086 кв.м.; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1069 га; стаціонарну малу архітектурну форму за адресою: [ADDRESS], павільйон, розміром 7,5 на 4,0 м, площа 30,0 м.кв.; транспортний засіб ТОYОТА LAND СRUISЕR, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за [PERSON] право особистої приватної власності на транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог представник позивач зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 02 червня 1990 року до 21 травня 2013 року. В період даного шлюбу за спільні кошти позивачем та відповідачем набуте права власності на нежитлове приміщення магазину, яке розташоване на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; житловий будинок з надвірними будівлями на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На яку згодом було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1069 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому вказаний житловий будинок було знесено та на підставі рішення XXXII сесії VI скликання Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області від 26 квітня 2013 року №1043 було затверджено проект землеустрою щодо зміни функціонального використання (виду цільового призначення) вказаної вище земельної ділянки на комерційне - для будівництва та обслуговування складського приміщення та зобов'язано провести державну реєстрацію. На підставі свідоцтва про право власності від 09.12.2013 року індексний номер 14255661 оформлено право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]; стаціонарну малу архітектурну форму, що розташована за адресою: [ADDRESS], павільйон розміром 7,5 на 4,0 м, площей 30,0 м.кв.; транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб ТОYОТА LAND СRUISЕR, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначене майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуте останніми під час перебування у шлюбі та спільного проживання, й придбане за спільні кошти. З моменту розірвання шлюбу позивач та відповідач продовжували користуватися зазначеним майном за взаємною згодою, розподіливши його за усним договором. Однак, у зв'язку із неможливістю позивача у повному обсязі реалізовувати своє право щодо користування вказаним майном, [PERSON] вирішив звернутися до суду з позовною заявою щодо поділу майна, яке є об'єктом спільної сумісної власності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника, за наявними у справі матеріалами та доказами. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення первисних та уточнених позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить розгляд справи здійснювати у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, який був зареєстрований Нововодолазьким відділом РАГСу Харківської області 02 червня 1990 року, що підтверджується відповідними штампами у паспортах сторін (а.с. 11, 34). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 21.05.2013 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Як встановлено у ході розгляду справи сторонами під час перебування у шлюбі було придбане наступне майно: - нежитлове приміщення магазину на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 139,1 кв.м., основною площею 91,0 кв.м. та складається з магазину «А-1», ганка з козирком «а-1», колонки «К», воріт «N», воріт з хвірткою «N-1», ями вигрібної «Я» та належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 25.01.2007 року № 8, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], виданого головою Нововодолазької селищної ради 29.01.2007 року та зареєстрованого у Малому Комунальному підприємстві технічної інвентаризації у Книзі № 3 за реєстрованим номером 35 від 21.01.2007 року (а.с. 13) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 29.01.2007 року на бланку серії [NUMBER] (а.с. 14); - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці Нововодолазької селищної ради за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 22.10.2010 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2260 (а.с. 18, 19), що підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів № 9152908 від 22.10.2010 року (а.с. 20) та копією витягу про державну реєстрацію прав № [NUMBER] від 28.10.2010 року, виданого КП «Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро» (а.с. 21). 28 грудня 2011 року [PERSON] на підставі рішення VII сесії VI скликання Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області від 11.03.2011 року № 228 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1069 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та підтверджується (а.с. 22). На підставі рішення XXXII сесії VI скликання Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області від 26 квітня 2013 року №1043 було затверджено проект землеустрою щодо зміни функціонального використання (виду цільового призначення) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], на комерційне - для будівництва та обслуговування складського приміщення та зобов'язано провести державну реєстрацію (а.с. 16). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 09.12.2013 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], дата державної реєстрації 25.03.2013 року належить [PERSON] (а.с. 17); - стаціонарну малу архітектурну форму, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та складається з павільйону, кіоску, тимчасового пристрою для сезонної торгівлі розміром 7,5 м. на 4,0 м., площею - 30,0 м.кв., яка на підставі рішення ХL сесії V скликання Нововодолазької селищної ради № 2750 від 25.12.2009 року належить [PERSON], що підтверджується копією реєстраційного посвідчення на стаціонарну малу архітектурну форму, виданого головою Нововодолазької селищної ради 04.03.2010 року та записаного у реєстрову книгу № 1 за № 3 від 04.03.2010 року (а.с. 14); - автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», 2011 року випуску, зеленого кольору, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого ВРЕР № 2 ГУМВСУ Харків 16.12.2011 року (а.с. 23); - автомобіль марки «ТОYОТА LAND СRUISЕR», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ МВ № 1 ДАІ при ГУМВС України у Харківській області 09.10.2007 року (а.с. 23). Вирішуючи даний спір суд виходить з того, що згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частиною 2 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частинами 1 та 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, відповідач по справі - [PERSON] повністю визнала заявлені вимоги [PERSON] та не заперечувала проти розподілу вищевказаного майна на тих умовах, які були запропоновані позивачем, у зв'язку з укладенням між сторонами усної домовленості про поділ набутого у шлюбі майна, що підтверджено заявою відповідача (а.с.33). Враховуючи, що вказане у позовній заяві майно є неподільними речами, розглядаючи справу відповідно до ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог та заперечень сторін, суд вважає необхідним позов [PERSON] про поділу майна, набутого сторонами за час перебування в шлюбі задовольнити. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 61, 63, 65, 70, 71 СК України,

Outcome: approved