Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі та неустойки у розмірі 109 804 грн. 41 коп. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 28.03.2016 між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №С-10029-16, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення загальною площею 7,6 м2 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , терміном з 28.03.2016 до 27.03.2019. Відповідачем при укладенні договору взято на себе низку зобов`язань, в тому числі, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.7.2 договору). Однак, всупереч умовам укладеного договору, останній взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Так, згідно з довідкою про заборгованість від 18.03.2020 № 4-2302-8611 орендна плата орендарем не вносилась, а відтак виникла заборгованість у розмірі 109 804, 41 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила, позов підтримала у повному обсязі та просила такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.09.2017, що набрало законної сили 10.11.2017, позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено, розірвано договір оренди на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , №С-10029-16 від 28.03.2016, укладений між Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] , виселено [PERSON] з нежитлових приміщень загальною площею 7,6 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнуто з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість по орендній платі в розмірі 21 094. Встановлено, що 28.03.2016 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №С-10029-16, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення загальною площею 7,6 м2 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.1 договору, термін договору оренди визначений на два роки 364 дні з 28.03.2016 до 27.03.2019 включно. Згідно з п. 7.1.2 договору оренди відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пункт 5.6 договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. Однак, всупереч умовам укладеного договору відповідач свої зобов`язання в повному обсязі не виконав. Пунктом 9.9. договору оренди передбачено, що у разі невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта оренди у порядку і строки, передбачені ч. 9 цього договору, орендодавець нараховує орендареві неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за весь час прострочення обов`язку щодо повернення об`єкта оренди. Відповідно до довідки позивача від №4-2302-8611 від 18.03.2020 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 109 804,41 грн., що складається з орендної плати за період з 01.03.2017 по 01.07.2019 та неустойки у розмірі 2 508,08 грн. за період з 01.03.2017 по 01.07.2019. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано та іншого розрахунку чи доказів відсутності заборгованості останнім не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість з орендної плати та неустойки в загальному розмірі 109 804 грн. 41 коп. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved