Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно договору від 19.02.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 39802,11 грн. під 18 % річних у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно сплачувати позивачу кошти в рахунок повернення тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і припинив внесення щомісячних платежів. На даний час відповідач має заборгованість перед банком за кредитним договором в сумі 19869,94 грн., 2323,65 грн. боргу зі сплати відсотків, 4368,74 грн. заборгованості зі сплати комісії та 3620,64 грн. штрафу. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 30182,97 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати понесені у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов заперечили та пояснили, кошти відповідачем за вказаною генеральною угодою не отримувалися та цей договір відповідачем не підписувався. Після перерви оголошеної в судове засідання відповідач та його представники до суду не з'явилися. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання к умовам й правилам надання продукту кредитних карт. За умовами договору (розділ 1 договору ) сторони погодилися на зменшення розміру заборгованості відповідача за раніше укладеним кредитним договором від 13.08.2007 року. Крім того, за умовами вказаної угоди (розділ 2) відповідачу був наданий кредит на суму 39802,11 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, на 36 місяців з кінцевим строком повернення 29.02.2016 року та відсотковою ставкою 1,5 % в місяць. За умовами договору в цій частині, відповідач взяв на себе зобов'язання повертати позивачу кошти в розмірі 1442,02 грн. щомісячно (які включають в себе кошти на повернення кредиту та сплату відсотків, інших визначених правилами платежів). Також, відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити штраф в розмірі 3620,64 грн. в разі прострочення щомісячного платежу більш ніж на 31 день. (а.с. 12) Під час підписання даного договору відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору. Вказані висновки суду підтверджуються копією договору від 19.02.2013 року, копією анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 19.02.2013 року (а.с. 111-112), оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні та повернуті представнику позивача.. Відповідач скористався кредитним лімітом, але в супереч умовам договору взяті на себе зобов'язанням не виконує. У зв'язку з чим, станом на 20.05.2015 року відповідач має перед банком борг в розмірі 19869,94 грн. заборгованості з повернення кредиту, 2323,65 грн. боргу зі сплати відсотків, 4368,74 грн. заборгованості зі сплати комісії. Крім того, відповідач має сплатити позивачу штраф в розмірі 3620,64 грн. Даний висновок суду підтверджується розрахунком позивача. Посилання представників відповідача на те, що відповідач коштів не отримував та генеральну угоду не підписував, а також те, що позивач вимагає повторного стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким вже судом постановлене рішення про стягнення боргу з відповідача не заслуговує на увагу. Як вбачається з позову, позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла у відповідача у зв'язку з неналежним виконанням Договору від 19.02.2013 року в частині приєднання відповідача до умов та правил надання продукту кредитних карт (тобто з правовідносин що врегульовані розділом 2 генеральної угоди у зв'язку з наданням кредиту в розмірі 39802,11 грн.). В той же час, судове рішення на яке посилається представник відповідача стосується заборгованості, що виникла у відповідача у зв'язку з невиконанням умов договору від 19.07.2007 року (справа Зарічного районного суду м. Суми 2-1000/11). Той факт, що відповідач отримав кредит, відповідно до умов розділу 2 генеральної угоди від 19.02.2013 року, підтверджується також розрахунком позивача з якого вбачається, що кошти відповідачем були отримані саме 19.02.2013 року. На виконання умов цього договору відповідач частково проводив платежі, сплативши, зокрема, 23.03.2013 року - 1450 грн., 25.04.2013 року - 1450 грн., 25.05.2013 року - 800 грн., 01.10.2014 року - 27306 грн. (а.с. 9) Наведені у розрахунку позивача обставини вказують не лише на те, що відповідач отримав кредит, але й певний період часу виконував його умови. Будь-яких доказів на підтвердження того, що від імені відповідача генеральну угоду від 19.02.2013 року підписала інша особа (а не відповідач), відповідач та його представники суду не надали. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними що відповідають умовам кредитного договору і врегульовані договором, ст. ст. 526, 530, 536, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 30182,97 грн. заборгованості за договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем по справі судові витрати в сумі 423,63 грн. (судовий збір за подачу позову та заяви про забезпечення позову) На підставі викладеного,

Outcome: approved