Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладену 25 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON], дійсною. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 лютого 2002 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в Універсальній Ново-Олександрівській товарній біржі. 11 березня 2002 року зазначена угода була зареєстрована в МКП «Маріупольське БТІ». У звязку з тим, що законодавство змінилось, позивач не може в повній мірі здійснювати своє право власності та розпорядитись зазначеною квартирою, оскільки зазначений договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи у друкованих засобах масової інформації шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Про причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутністю не надавала. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON] в Універсальній Ново-Олександрівській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу (біржовий контракт № АЦ-21) квартири [ADDRESS]. Право власності на придбану квартиру відповідно до реєстраційного посвідчення було зареєстровано за [PERSON] в МКП «Маріупольське БТІ» 11.03.2002 року під реєстраційним номером 881. Відповідно до рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.08.2015 року № 101 «Про упорядкування номерів житлових квартир» квартиру № 6 у будинку № 49-а на вулиці Артема, основним квартиронаймачем якої є [PERSON], визначено під № 16. Згідно із технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], загальна площа вказаної квартири складає 55,7 кв.м, житлова 33,7 кв.м. Квартира складається з двох кімнат, у тому числі: першої кімнати площею 17,0 кв.м., другої кімнати площею 16,7 кв.м., кухні площею 9,5 кв.м., сполученої вбиральні площею 4,7 кв.м., коридору площею 7,8 кв.м. З довідки, виданої ТОВ «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що згідно з додатковим актом прийому-передачі житлових будинків Житлово-комунального підприємства «Житловик» від 01.03.2011 року, одноповерховий житловий будинок дореволюційної забудови № 49 по вулиці Артема, фактично має адресу: вулиця Артема, буд. 49-а. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири є дійсним, оскільки відповідає вимогам здійснення такого правочину, чинним на час його укладення. Так, відповідно до вимог статті 15 діючого на час укладення договору Закону України «Про товарну біржу», угоду було зареєстровано в Універсальній Ново-Олександрівській товарній біржі, реєстраційний № АЦ-21. Право власності [PERSON] на придбану за договором квартиру зареєстровано МКП «Маріупольське БТІ» (реєстровий № 881). Втім, договір не було посвідчено нотаріально. Згідно зі статтею 47 ЦК Української РСР, що діяв на час укладення Угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки реальне виконання сторонами умов договору у справі повністю доведено, позов про визнання договору № АЦ-21 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 25.02.2002 року Універсальною Ново-Олександрівською товарною біржею, дійсним, підлягає задоволенню. Відповідно до вимог пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved