Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.09.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільних дітей у подружжя немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. На даний час подружжя проживає окремо, продовжувати шлюбні відносини позивачка не бажає, вважає, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач більшість часу проводить за кордоном. Сторони не ведуть спільного господарства, не виконують подружніх обовязків один щодо одного. Збереження сімї суперечить інтересам подружжя. Просив шлюб розірвати, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, представник позивачки попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 17-28). З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія 1-НМ №088496, сторони 28.09.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1471 (а.с. 6). Спільних дітей у подружжя немає. Представник позивачки стверджує, що подружжя не підтримує сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 28.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1471, слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн. по оплаті судового збору згідно квитанції 0.0.1124086822.1 від 03.09.2018 року (а.с. 1). На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved