Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідачів [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та [PERSON] 06 квітня 2006 року укладено Договір про іпотечний кредит №644, відповідно до умов якого відповідач отримав в банку кредит у розмірі 30000 Євро з кінцевим терміном повернення - 05 квітня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних у Євро, сплатою щомісячної винагороди у розмірі 1,2 % та за неправомірне користування кредитом у розмірі 24% річних у Євро. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього -графіком платежів. При цьому, в забезпечення повернення кредиту було укладено договір поруки №653 від 06 квітня 2006 року, згідно якого фінансовим поручителем по зобов'язаннях [PERSON] виступила [PERSON] Також 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та TOB «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого TOB «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалось відступити TOB «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 644 від 06.04.2006 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (надалі за текстом - Позивач). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - TOB «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. Позивач стверджує, що відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. В свою чергу, боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.12.2015 pоку, має прострочену заборгованість: за кредитом - 7 053,79 євро, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 178 705,51 грн., по відсотках - 5 965,76 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 151 140,62 грн., по комісії - 543,35 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -13765,60 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов'язань за кредитним договором. Також позивач стверджує, що на адресу відповідачів направлялись письмові вимоги щодо сплати суми заборгованості, однак відповідачами вони були проігноровані та станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідачів не погашена. На основі викладеного позивач - ТзОВ «Кредитні ініціативи» просять суд стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ 35326253, п/р - 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, місцезнаходження: 07400, Київська обл.., м.Бровари, бульвар Незалежності, буд.14, заборгованість у розмірі 343611,73, а саме: за кредитом - 178 705,51 грн.; по відсотках - 151 140,62 грн.; по комісії - 13765,60 грн. А також стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ 35326253, п/р - 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, місцезнаходження: 07400, Київська обл.., м.Бровари, бульвар Незалежності, буд.14, витрати по сплаті судового збору у сумі 5154,18 грн. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Ствердив, що вказана сума заборгованості була передана їм банком (первісним кредитором у зобов'язанні). Не заперечував того, що приблизно у 2009 році було реалізовано предмет іпотеки по даному договору - квартиру, належну відповідачу [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вважала, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Окрім цього, вважала, що термін її відповідальності як поручителя за даним кредитним договором закінчився та вказувала, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.04.2012 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості у сумі 8257,77 євро та 62744 грн. відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на предмет іпотеки за вказаним кредитним договором №644 від 06.04.2006 року. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про дату, час і місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 06.04.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №644, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30000 євро з кінцевим терміном повернення - 05 квітня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних у Євро, сплатою щомісячної винагороди у розмірі 1,2 % та за неправомірне користування кредитом у розмірі 24% річних у Євро (т.1 а.с.8-9), що також підтверджується заявою-анкетою позичальника на отримання кредиту (т.1 а.с.13) та випискою по рахунку про рух коштів (т.2 а.с.1-250). Також 06.04.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено договір поруки №653, відповідно до умов якого [PERSON] виступила фінансовим поручителем по зобов'язаннях [PERSON] (т.1 а.с.12). Також п.5.4. договору поруки передбачає, що він діє з моменту підписання до повного погашення зобов'язання по кредитному договору, в забезпечення якого видана порука, а також договорів про внесення змін до нього. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та TOB «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого TOB «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалось відступити TOB «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 644 від 06.04.2006 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (надалі за текстом - Позивач). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - TOB «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення (т.1 а.с.19-29), в тому числі і за зобов'язаннями [PERSON] перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (т.1 а.с.40). Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, як вбачається із п. 2.2. договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та TOB «Кредитні Ініціативи», внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за договором про іпотечний кредит №644 від 06.04.2006 року, станом на 01.12.2015 pоку, утворилась прострочена заборгованість: за кредитом - 7 053,79 євро, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 178 705,51 грн.; по відсотках - 5 965,76 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 151 140,62 грн.; по комісії - 543,35 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -13765,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.41). Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.04.2012 року, яке набрало законної сили, по справі №2-79/12 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором №644 від 06.04.2006 року, що станом на 29 лютого 2012 року складала 8257,77 Євро та 62744,77 гривень та включала в себе: 7053,79 євро заборгованості за кредитом, 1203,98 євро - заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 3027,44 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитними коштами, 59717,33 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню: - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами - у розмірі 4761,78 Євро (5965,76-1203,98), що станом на 01.12.2015 року (курс НБУ 1 євро = 25,33468 грн.) складає 120638,17 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитними коштами - у розмірі 10738,16 гривень (13765,60-3027,44). При цьому, доказів повного чи часткового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.04.2012 року по справі №2-79/12 відповідачами не надано. Відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Виходячи з вищенаведеного, договір про іпотечний кредит №644 від 06.04.2006 року, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Аналогічні положення містяться у п. 6.5. кредитного договору, відповідно до якого банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору. Таким чином, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання (у даному випадку 05 квітня 2026 року) вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. При цьому звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань (спосіб цивільно-правової відповідальності боржника). У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). При стягненні сум за кредитним договором слід керуватись положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 21 вересня 2016 року в справі №6-1252цс16. Також з укладеного договору поруки вбачається, що відповідач [PERSON] надала свою згоду забезпечувати виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеному між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що в ньому сторонами встановлено строк дії - а саме пунктом 2.1. договору передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за договором про іпотечний кредит №644 від 06.04.2006 року та у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань бере на себе зобов'язання погасити до 05 квітня 2026 року, а тому посилання відповідачки [PERSON] про застосування норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, судом до уваги не беруться. Крім цього, не беруться до уваги посилання відповідача [PERSON] на припинення поруки в розумінні ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки кредитором вже використано право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з позичальника та кредитора в передбачений законом строк. Отже, судом встановлено, що позов до поручителя позивачем подано без пропуску встановленого договором строку дії поруки, а тому в цій частині заперечення відповідачки [PERSON] є безпідставними. Посилання відповідача [PERSON] в її запереченнях про те, що у ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутнє право на стягнення заборгованості, оскільки на користь первісного кредитора - ПАТ «Промінвестбанк» був вчинений виконавчий напис приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. на іпотечному договорі, посвідченого 06.04.2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В., не беруться судом до уваги, оскільки рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.04.2012 року по справі №2-79/12 вже прийнято після виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса та встановлено факт наявності залишку заборгованості за кредитним договором №644 від 06.04.2006 року. Стосовно строку позовної давності, то пунктом 6.7. кредитного договору передбачено, що строк позовної давності за правовідносинами, що виникають з питань виконання умов даного договору встановлюється сторонами тривалістю у 10 років. Отже ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду в межах строку позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі викладеного позов TOB «Кредитні Ініціативи» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення частково, а саме з відповідачів підлягає стягненню заборгованість по відсотках в сумі 120638,17 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитними коштами в розмірі 10738,16 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідачі [PERSON] повинні також відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме судовий збір у розмірі 1970,45 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial