Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №KGXRRX10260049 від 08.10.2007 року у розмірі 50919,45 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги частково, просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки в розмірі 40 959,36 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (38 057,43 грн.); штрафів: - фіксованої частина (500,00 грн.) та процентної складової (2400.93 грн.)). При цьому посилається на ч. 3 ст. 551 ЦК України, так як нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованість по комісії за користування кредитом на загальну суму 3448,74 грн., що разом з нарахованою неустойкою більше ніж в 5 разів перевищує заборгованість за кредитом. Зазначає, що матеріальний стан відповідача не дає можливості сплатити заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідач на теперішній час не працює, на її утриманні знаходяться дві доньки, крім того доглядає за батьком пенсійного віку, який є інвалідом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №KGXRRX10260049 від 08.10.2007 року [PERSON] 08.10.2007 року отримала кредит у розмірі 19584 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 08.10.2007 року по 08.10.2009 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Факт надання ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку /а.с. 5/. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 5 по 10 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 1158,42 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.09.2014 року має заборгованість - 50919.45 грн., яка складається з: 6512, 35 грн. - заборгованість за кредитом; 637, 92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2810, 82 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38057, 43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2400, 93 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. В пункті 5.5. Умов сторони узгодили, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, що відповідає положенням статті 259 Цивільного кодексу України. Частинами 1 і 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачем останній платіж по кредиту було вчинено 20.04.2011 року, а кредитор звернувся до суду 15.10.2014 року, тобто строк позовної давності не пропущено. Згідно зі ст.ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») зазначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сума нарахованої банком пеня становить 38057, 43 грн. Пунктом 5.3.Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки в розмірі 40 959,36 грн., але посилається на норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої суд може тільки зменшити розмір неустойки за наявності відповідних обставин, а не повністю відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки. В п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»роз'яснено, що положення частини третьої статті 511 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом за заявою відповідача. В постанові від 03.09.2014 р. справа № 6-100цс14 ВСУ, зазначається, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3. ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійснені їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умов, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи викладене, суд вважає, що з урахуванням суми боргу, нарахованих відсотків, матеріального стану відповідача, знаходженні на утриманні двох дітей та непрацездатного батька, зменшити розмір стягнення пені до 7 000 грн. За вказаного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial