Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання у розмірі 24120,89 гривень та судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20.08.2017 по 31.10.2017 відповідач проходив навчання та військову службу у\~Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба. 20.08.2017 з відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання). 31.10.2017 контракт було достроково розірвано та відповідача було виключено з списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 30.10.2017. Відповідно до контракту, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати МОУ витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. На час звернення до суду відшкодування витрат на користь Університету відповідачем не відбулося, їх розмір становить 24120,89 гривень. 16 вересня 2019 року вказана позовна заява надійшла в провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій до суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до судового засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 20 серпня 2017 Міністерством оборони України (надалі- МОУ) в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба з відповідачем [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) (а.с.6). Підписуючи контракт про навчання, [PERSON] дав згоду на відшкодування витрат МОУ, пов`язаних з утриманням у закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 30 жовтня 2017 року №244 (а.с.7), старшого сержанта [PERSON] відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання з 31 жовтня 2017 року та наказано утримати з нього суму у розмірі 24120,89 гривень. за період навчання в університеті. Згідно загального розрахунку від 21.10.2017 за №706 (а.с.8), витрати на утримання [PERSON] склали 24120,89 гривень. На даному розрахунку мається відмітка про те, що [PERSON] зобов`язується добровільно відшкодувати витрати на його навчання в університеті частинами, та мається його особистий підпис. Відповідно до\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 10\~ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХД, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Враховуючи викладене, по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що мається достатньо підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба\~витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі під час навчання у розмірі 24120,89 гривень. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved