Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Предметом спору є квартира [ADDRESS]. 25.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав заяву, відповідно до якої позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, у позовній заяві посилався на те, що 15.11.1999 року на Одеській товарній біржі був укладений договір №25825 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. Покупцями за вищевказаним договором були позивач та його матір - [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про смерть від 15 липня 2014 року померла. При зверненні до органів нотаріату щодо прийняття позивачем спадщини, після померлої [PERSON], з'ясувалось, що продавцем квартири була неповнолітня дитина, яка не могла бути членом біржі, угода не була посвідчена нотаріально, що і стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, у тому числі через оголошення у газеті. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 15 листопада 1999 року Одеською товарною біржею було зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] купили у [PERSON], [PERSON] та [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови для купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі - продажу №25825 від 15.11.1999 року ніким не спростовані, свідчать про те, що позивач по справі є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки позивач придбав його відповідно до діючого законодавства: уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири слід визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved