Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом до [PERSON] про визначення та розподіл майна в натурі, в якому зазначає, що згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі №2/428/710/12 визнано за [PERSON] право власності на ? частини квартири №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та на ? частину житлового будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області; визнано за [PERSON] право власності на ? частини квартири №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та на ? частину житлового будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Оскільки відповідач не скористалась переважним правом купівлі ? частки у праві спільній частковій власності на житловий будинок №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, позивач звернувся з позовом про розподіл майна в натурі, а саме: житлового будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області та квартири №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. У звязку із наведеним позивач просив його позов задовольнити, доручити експертним установам провести технічну експертизу будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області з наданням оновленого плану будинку; доручити БТІ та уповноваженим службам провести оцінку зазначеного будинку; постановити ухвалу чи рішення, якою зобовязати [PERSON] (позивача) та [PERSON] (відповідача) провести дії по укладанню письмової угоди по користуванню приблизно рівноцінними по площі кімнатами; на підставі ч.2 ст.362 ЦК України надати позивачу дозвіл на продаж моєї ? частини у зазначеному будинку. В подальшому позивач неодноразово уточняв позовні вимоги. [PERSON] уточнень від 20.01.2017 р. позивач у судовому засіданні просив не враховувати попередні позовні вимоги, надав письмові доповнення, відповідно до яких позивач просив розподілити будинок №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області в натурі по ? частці між позивачем та відповідачем; доручити Бюро технічної інвентаризації м. Нікополь виготовити нову технічну документацію із змінами плану розміщення та користування кімнатами для потреб кожного власника частин та провести оцінку будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області; зобовязати Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області розподілити огород прибудинкової території дома №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області з урахуванням часток позивача та відповідача; дозволити в разі потреби [PERSON] (позивачу) провести ремонтні роботи будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка під час оформлення БТІ оновленої технічної документації, зобовязати [PERSON] (позивача) та [PERSON]П.(відповідача) скласти договір користування квартирою №9 будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Покров. Від проведення судової експертизи щодо технічної можливості розподілу обєктів нерухомості позивач та відповідач неодноразово відмовились, судом попереджено сторони про наслідки такої відмови. [PERSON] уточнень від 08.02.2017 р. позивач відмовився від розподілу допоміжної зони будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка і просить провести розподіл житлової частини на ? у натурі, а саме: виділити у натурі ? частину житлової частини будинку [PERSON], виділити у натурі ? частини житлової зони [PERSON]; кімнати для користування ними призначити по договору між сторонами справи. Допоміжну частину будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка вважати сумісною власністю у рівних частках [PERSON] та [PERSON], інші позовні вимоги залишити без змін. Позивач в судовому засіданні 27.02.2017 р. уточнив позовні вимоги і просив розподілити житлові кімнати будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка між позивачем та відповідачем наступним чином: житлову кімнату площею 5,8 кв.м. та житлову кімнату площею 9,4 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON], а житлову кімнату площею 11,5 кв.м. та житлову кімнату площею 5,8 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON] У звязку з тим, що площа житлових кімнат, виділення яких позивач просить у свою власність є меншою, ніж площа житлових кімнат, які виділяються [PERSON], позивач відмовився від грошової компенсації. Інші позовні вимог залишились без змін відповідно до уточнень від 20.01.2017 р. та 08.02.2017 р. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частко, зокрема визнала позов в частині розподілу в натурі будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області на умовах, запропонованих позивачем, а саме, розподілити житлові кімнати будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка між позивачем та відповідачем наступним чином: житлову кімнату площею 5,8 кв.м. та житлову кімнату площею 9,4 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON], а житлову кімнату площею 11,5 кв.м. та житлову кімнату площею 5,8 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON] без проведення з її боку грошової компенсації позивачу; допоміжну приміщення будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка залишити сумісною власністю у рівних частках позивача та відповідача, в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9659228 від 25.01.2006 року [PERSON] належав будинок №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10287961 від 04.04.2006 року [PERSON] належала квартира №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Відповідно до наданого під час судового розгляду договору купівлі продажу житлового будинку від 27.12.2005 р. [PERSON] (позивач) здійснив купівлю вказаного житлового будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, що знаходився на земельній ділянці Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Інвентаризаційна оцінка будинку становить 6265 гривень відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №8657409 від 17.10.2005 року, виданого КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», реєстраційний №12432357 (п.3 Договору). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області у справі №2/428/710/12 від 10.12.2012 р. визнано квартиру №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Визнано житловий будинок №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири №9 в житловому будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та на ? частину житловий будинок №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2013 року у справі №428/4941/12, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище позивачки змінено на дошлюбне «Ковальова». [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2013 р. житловий будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Капулівка, вул. Свердлова, буд.12 перебуває у спільній частковій приватній власності, відомості про власників: [PERSON] [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2013 р. квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній частковій приватній власності, відомості про власників: [PERSON] Ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частинами 1 та 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Судом при вирішенні даної цивільної справи враховано, що відповідач в судовому засіданні визнала позов в частині розподілу в натурі будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області на умовах, запропонованих позивачем, а саме, розподілити житлові кімнати будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка між позивачем та відповідачем наступним чином: житлову кімнату площею 5,8 кв.м. та житлову кімнату площею 9,4 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON], а житлову кімнату площею 11,5 кв.м. та житлову кімнату площею 5,8 м.кв. виділити в натурі у власність [PERSON] без проведення з її боку грошової компенсації позивачу; допоміжну приміщення будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка залишити сумісною власністю у рівних частках позивача та відповідача. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, судом враховано, що Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» звернуто увагу судів на те, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п.6 вказаної Постанови). Враховуючи те, що приміщення площею 8,7 кв.м. будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) с. Капулівка, яке слугує входом (виходом) до спірного будинку позивачем запропоновано залишити у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], на що відповідач погодилась, то суд вважає, що вимогу щодо виділення сторонам відокремлених часток будинку із самостійним виходом дотримано. Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Крім того, судом звернуто увагу на те, що відповідно до ст. 145 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), яка визначає випадки обовязкового призначення експертизи, не відносить до останніх випадки встановлення технічної можливості розділити в натурі обєкт нерухомості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що можливо\~\~провести поділ будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області в натурі у спосіб, визначений позивачем, а саме: -Виділити в натурі у приватну власність [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який проживає за адресою: вул. Гр. [PERSON], 32, кв.9, м. Покров, Дніпропетровської області, індекс -53300, 152/677 частки\~\~ житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Капулівка, вул. Свердлова, буд.12, а саме: житлову кімнату площею 5,8 кв.м. та житлову кімнату площею 9,4 м.кв.; -Виділити в натурі у приватну власність [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: вул. Гр. [PERSON], 32, кв.9, м. Покров, Дніпропетровської області, індекс -53300, 173/677 частки\~\~ житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Капулівка, вул. Свердлова, буд.12, а саме: житлову кімнату площею 11,5 кв.м. та житлову кімнату площею 5,8 м.кв.; -Залишити в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] 352/677 частки житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Капулівка, вул. Свердлова, буд.12, а саме: допоміжне приміщення площею 11,5 кв.м., допоміжне приміщення площею 15,0 кв.м., приміщення площею 8,7 кв.м. із визначенням рівних часток: [PERSON] 176/677 від 352/677 частки житлового будинку; [PERSON] 176/677 від 352/677 частки житлового будинку. В решті позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст.12 ЦК України). Однією із загальних засад цивільного законодавства згідно з ч.1 ст. 3 ЦК України є свобода договору. Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковими (ч.9 ст 14 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обрані відповідачем способи захисту його цивільних прав не передбачений договором або законом, а саме: -доручення Бюро технічної інвентаризації м. Нікополь виготовити нову технічну документацію із змінами плану розміщення та користування кімнатами для потреб кожного власника частин та провести оцінку будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Відповідно до Розділу 1 «Загальних положень» Інструкції про порядок проведення інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання (п.1.4 Загальних положень) з метою: - визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); - обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; - установлення вартості об'єктів (п.1.2 Загальних положень). Відповідно до п.1.7. Загальних положень для проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна замовниками укладаються договори. Розмір та порядок оплати робіт із технічної інвентаризації визначаються у договорі за домовленістю сторін (п.1.4.) На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти (1.4.). Таким чином, сторони у справі не обмежені у праві звернутися до відповідного субєкта господарювання і на підставі укладеного договору провести технічну інвентаризацію належного їх нерухомого майна та отримати технічні паспорти. Суд не є органом, на який відповідно до законодавства покладений обовязок чи надано право виступати замовником для проведення технічної інвентаризації. -зобовязання Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області розподілити огород прибудинкової території дома №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області з урахуванням часток позивача та відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як встановлено у судовому засіданні, позивач здійснив купівлю житлового будинку №12 по вул. Свердлова в с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 27.12.2005 р., в п.1 якого зазначено, що житловий будинок знаходиться на земельній ділянці Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. В подальшому позивач та відповідач не звертались до відповідно органу місцевого самоврядування для набуття права власності або права користування на відповідну земельну ділянку у порядку, визначеним розділом IV Земельного кодексу України, що не заперечувалось позивачем та відповідачем у судовому засіданні. Суд критично оцінює довідку наявну у матеріалах справи (а.с.52), яку видано виконавчим комітетом Покровської сільської ради від 31.01.2012 р [PERSON], жителю [INFO] в тім, що він має присадибну ділянку розміром 0,18 га, вирощено на присадибній ділянці і приватною власністю горіх, черешня, клубніка. Довідка видана для реалізації продукції на ринках України та за її межами і не є правовстановлюючим документом на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст.ст 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином за відсутності факту передачі у власність чи у користування земельної ділянки у передбачений законом спосіб, позовна вимога щодо зобовязання Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області здійснити вищевикладені дії є передчасною. Одночасно суд розяснює сторонам по справі їх право набуття права власності або права користування на відповідну земельну ділянку у порядку, визначеним розділом IV Земельного кодексу України шляхом звернення до Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області. -надати дозвіл в разі потреби [PERSON] (позивачу) провести ремонтні роботи будинку №12 по вул. Каціла (Свердлова) в с. Капулівка під час оформлення БТІ оновленої технічної документації. Оцінюючи вказану позовну вимогу суд зазначає, що останній не органом, на який відповідно до законодавства покладений обовязок чи надано право надавати дозволи на проведення ремонтних робіт. -зобовязання [PERSON] (позивача) та [PERSON] (відповідача) скласти договір користування квартирою №9 будинку №32 по вул. Г. Тикви в м.Покров. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» визначено, що виділ частини будинку не можливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями такого будинку. Враховуючи вище викладе, суд розяснює право сторін по справі звернутись із позовом до суду про встановлення порядку користування квартирою №9 будинку №32 по вул. Г. Тикви в м. Покров, якщо буде встановлено, що поділ частини квартири буде технічно неможливим. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial