Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ФОРТРЕНТ» в липні 2018 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 8870,40 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач ТОВ «ФОРТРЕНТ» посилається на наступне. Так, між ТОВ «ФОРТРЕНТ» та [PERSON] було укладено Договір прокату №84615К від 22.11.2016 р. Відповідно до загальних умов вказаного договору, наймачу за актом прийому передачі обладнання № 221116-013К від 22.11.2016 р. було передано у платне користування обладнання, перелік якого наведено в зазначеному Акті прийому передачі: Відбійний молоток HILTI TE 1500-AVR та Долото TE-SP SM50. Відповідач повернув вказане обладнання за актом повернення № 151216-004К від 15.12.2016 р. Позивач зазначає, що сторони погодили розмір плати за прокат одиниці Обладнання з ПДВ, а саме: 352,00 грн. без ПДВ. Обладнання перебувало у Наймача з 22.11.2016 р. до 15.12.2016 р., що склало 23 к.д. 23 к.д. х 352,00 (грн. без ПДВ) = 8096,00 (грн.) х 1,2 (ПДВ) = 9715,20 (грн. з ПДВ). Відповідачем було частково сплачено послуги оренди, а саме, внесено суму в розмірі 844,80 грн., з яких 140,80 грн. ПДВ. Отже, відповідачем сплачено послуги прокату за 2 к.д. користування обладнанням. Неоплаченим залишилось послуги прокату за 21 к.д. користування обладнанням. 21 (к.д.) х 352,00 (грн. без ПДВ) = 7392,00 (грн. без ПДВ). 7392,00 (грн. без ПДВ) х 1,2 (ПДВ) = 8870,40 (грн. з ПДВ). Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав умови договору прокату, в зв`язку з чим ТОВ «ФОРТРЕНТ» звернувся до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 8870,40 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 18 липня 2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, 12.02.2019 р. передана в провадження судді Кушнір С.І. Ухвалою суду від 18.02.2019 р., у зазначеній справі призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач ТОВ «ФОРТРЕНТ» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином, будь-яких заяв/клопотань від позивача до суду не надійшло. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.11.2016 року між ТОВ «ФОРТРЕНТ» та [PERSON] було укладено Договір прокату №84615К. Згідно з п. 1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором прокату, Наймодавець зобов`язується передати, а Наймач зобов`язується прийняти у строкове платне користування майно, обладнання, інструмент, машини, комплектуючі та інше будівельне устаткування для задоволення побутових невиробничих та/або виробничих потреб та додаткові послуги, які зазначені в п. 7.7. Найменування, перелік, відновна вартість, та місце використання (майданчик) Обладнання визначено у Акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною Договору прокату. Як передбачено п. 2.1, початок перебігу строку прокату відраховується з моменту передачі Обладнання за Актом прийому-передачі та закінчується моментом повернення Обладнання Наймодавцю в його філії або інше обумовлене місце разом з підписанням Акту повернення та, на вимогу Наймодавця, Акту огляду технічного стану Обладнання. Відповідно до п. 2.2 Договору, узгоджений строк прокату Обладнанням вимірюється у добах, кількість яких визначається в Акті прийому-передачі. Також, Сторони в п. 7.1 погодили, що плата за прокат нараховується на основі тарифів Наймодавця, узгоджених та наведених в Акті прийому-передачі з моменту підписання Акту прийому-передачі до моменту підписання Акту повернення Обладнання. Як вбачається з матеріалів справи, за актом прийому передачі обладнання № 221116-013К від 22.11.2016 р. відповідачу було передано у платне користування обладнання, перелік якого наведено в зазначеному Акті прийому передачі, а саме: Відбійний молоток HILTI TE 1500-AVR та Долото TE-SP SM50. Відповідач повернув вказане обладнання за актом повернення № 151216-004К від 15.12.2016 р. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 787 ЦК України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом. Відповідно до ст. 788 ЦК України, предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Предмет договору прокату може використовуватися для виробничих потреб, якщо це встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 789 ЦК України, плата за прокат речі встановлюється за тарифами наймодавця. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що ТОВ «ФОРТРЕНТ» виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідач [PERSON] , в свою чергу, не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим має борг по орендній платі в розмірі 8870,40 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, сторони погодили розмір плати за прокат одиниці Обладнання з ПДВ, а саме: 352,00 грн. без ПДВ. Розрахунок суми боргу позивачем проведено наступним чином. Обладнання перебувало у Наймача з 22.11.2016 р. до 15.12.2016 р., що склало 23 к.д. Відповідачем було частково сплачено послуги оренди, а саме, внесено суму в розмірі 844,80 грн., з яких 140,80 грн. ПДВ. Отже, відповідачем сплачено послуги прокату за 2 к.д. користування обладнанням. Неоплаченим залишилось послуги прокату за 21 к.д. користування обладнанням. 21 (к.д.) х 352,00 (грн. без ПДВ) = 7392,00 (грн. без ПДВ). 7392,00 (грн. без ПДВ) х 1,2 (ПДВ) = 8870,40 (грн. з ПДВ). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку суми боргу та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] умови укладеного Договору прокату №84615К від 22.11.2016 р. не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 8870,40 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved