Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором в сумі 5389,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між Банком та [PERSON] кредитного договору від 30.11.11 р., остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності. 15.12.14 р. [PERSON] померла, відповідач [PERSON] є її спадкоємцем, який прийняв спадщину, як такий, що постійно проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявив про відмову від неї. До складу спадщини входять і кредитні зобов'язання померлого позичальника, станом на день смерті [PERSON] остання мала зобов'язання перед Банком по поверненню тіла кредиту в сумі 5389,71грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, заперечень проти позову не подав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 30.11.11 р. [PERSON] шляхом заповнення та підписання анкети-заяви прийняла Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, уклавши таким чином з позивачем кредитний договір, за умовами якого отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок з кредитним лімітом 6000,00 грн. на умовах сплати відсотків за користування кредитними коштами та повернення, встановлених Умовами та Правилами кредитування. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 31.07.16 р. заборгованість [PERSON] по поверненню кредиту за укладеним кредитним договором складає 5389,71 грн. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 16.12.14 р., [PERSON] [INFO] року померла. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З інформації Кузнецовської міської державної нотаріальної контори № 201/01-16 від 17.05.17 р. вбачається, що даним органом нотаріату заведено спадкову справу на майно, яке належало [PERSON], на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що надійшла від дочки померлої, на ім'я якої було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відомості про заповіти [PERSON] у нотаріальній конторі відсутні. Заяви про прийняття спадщини від інших спадкоємців [PERSON] не надходили, відомості про інших спадкоємців відсутні. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 1362/04 від 19.05.17 р., [PERSON] на день смерті [PERSON] був зареєстрований з нею за однією адресою: [ADDRESS]. З даної довідки вбачається також, що [PERSON] являється зятем померлої [PERSON] Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від їх прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Винятки з цього правила окремо застережені у ст.1259 ЦК України. Статтями 1261, 1264, 1265 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, а також його утриманці, що не були членами його сім'ї. Таким чином, законодавством врегульовано, що спадкоємці наступної черги одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Заповіту [PERSON] не залишала. Дочка померлої [PERSON] відноситься до спадкоємців за законом першої черги спадкування, своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та одержала свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, оскільки спадкоємець першої черги спадкування за законом прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], і обставин, передбачених ст.1259 ЦК України для зміни черговості одержання права на спадкування, у даному випадку не встановлено, відповідач [PERSON], який може відноситись лише до четвертої чи п'ятої черги спадкування за законом, не є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дана норма стосується спадкоємців за законом чи заповітом, які у встановлені законодавством строки не подавали заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON], положення ст.1268 ЦК України не надають йому статусу особи, що прийняла спадщину. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON], у нього відсутнє зобов'язання задовольнити вимоги Банку як її кредитора. Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed