Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначило, що 05.06.2014 року Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено комплексний договір №2/1057307 з [PERSON], відповідно до п.п.1.1-1.3.2 якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців - з 05.06.2014 до 04.06.2017 року (включно) на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. 31.03.2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та TOB «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги №03/14-111, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від №03/14-111 сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Купер Прайс» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. В подальшому 02.04.2014 року між TOB «Купер Прайс» та TOB «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги №14/УБК-14, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від №І4/УБК-14 сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Українська боргова компанія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. В свою чергу, 30.12.2015 року між TOB «Українська боргова компанія» та TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора-відносно відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. Новим кредитором на суму заборгованості 50 759,82 грн. нараховано пеню в розмірі 630,47 грн. на підставі чого сума заборгованості у Реєстрі боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У збільшилась та становить - 51390,29 грн. (50 759,82 грн. + 630,47 грн.) проте позивач при обрахуванні позовних вимог посилається на суму 50 759,82 грн. яка була відступлена первісним кредитором Банком новому кредитору, без нарахованої пені 630,47 грн. Отже сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 43152,77, заборгованості по відсоткам 1991,05 грн., заборгованості по комісії 5616 грн. (43152,77+ 1991,05+5616 = 50 759,82). Заборгованість за Кредитним договором станом на 06.04.2015 року складає 50759,82 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка нарахована за період з 06.04.2015 року по 22.11.2016 року становить 17 885,06 грн. (2 490,71+15 394,35) та неустойка, яка нарахована за період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року становить 17 230,43 грн. (520 + 16 710,43) загальна сума заборгованості складає 85 875,31 грн. (50 759,82+17 885,06+17 230,43= 85 875,31). Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказав, що ТОВ «Купер Прайс» в межах чинного законодавства та предмету самого договору не отримало права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2/1057307 від 05 червня 2014 року та в подальшому не мало права відступати право вимоги до ТОВ «Українська боргова компанія», так само як і ТОВ «Українська боргова компанія» не могла відступити право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», оскільки укладені 31 березня 2014 року між ПАТ «Креді Агріголь Банк» та ТОВ «Купер Прайс» договір відступлення права вимоги №03/14-ІІІ, 02 квітня 2014 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» договір відступлення прав вимоги №14/УБК-14, 30 грудня 2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договір відступлення права вимоги №30/12-ФК_У є договорами факторингу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. 05.06.2014 року Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено комплексний договір №2/1057307 з [PERSON], відповідно до п.п.1.1-1.3.2 якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців - з 05.06.2014 до 04.06.2017 року (включно) на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. 31.03.2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та TOB «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги №03/14-111, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від №03/14-111 сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Купер Прайс» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. В подальшому 02.04.2014 року між TOB «Купер Прайс» та TOB «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги №14/УБК-14, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від №І4/УБК-14 сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Українська боргова компанія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. В свою чергу, 30.12.2015 року між TOB «Українська боргова компанія» та TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким TOB Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора-відносно відповідача. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн. Новим кредитором на суму заборгованості 50 759,82 грн. нараховано пеню в розмірі 630,47 грн. на підставі чого сума заборгованості у Реєстрі боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У збільшилась та становить - 51390,29 грн. (50 759,82 грн. + 630,47 грн.) проте позивач при обрахуванні позовних вимог посилається на суму 50 759,82 грн. яка була відступлена первісним кредитором Банком новому кредитору, без нарахованої пені 630,47 грн.. Отже сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 50 759,82 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 43152,77, заборгованості по відсоткам 1991,05 грн., заборгованості по комісії 5616 грн. (43152,77+ 1991,05+5616 = 50 759,82). Відповідно до в. 3.1 Кредитного договору передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту та або відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також, п. 3.2 даного договору також передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту визначеного у п. 1.1. Для здійснення розрахунку пені п.3.1 згідно Кредитного договору (ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання) періодом прострочення вважається період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року - 329 днів. Пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожний день прострочення, згідно п. 3.1. кредитного договору становить: за 329 днів - 16 710,43 грн. Штраф у розмірі 1% від суми кредиту визначеного у п. 1.1, згідно и. 3.2. Кредитного договору (ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання) становить: 52000 грн. х 1% = 520 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, (боржник, який прострочив виконання грошового пов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення), періодом прострочення вважається період з 06.04.2015 року по 22.11.2016 року, що становить разом 15 394,35 грн. Заборгованість за Кредитним договором станом на 06.04.2015 року складає 50759,82 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка нарахована за період з 06.04.2015 року по 22.11.2016 року становить 17 885,06 грн. (2 490,71+15 394,35) та неустойка, яка нарахована за період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року становить 17 230,43 грн. (520 + 16 710,4), загальна сума заборгованості складає 85 875,31 грн. (50 759,82+17 885,06+17 230,43= 85 875,31). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 26 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору №№2/1057307 від 05 червня 2014 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 85875,31 гривень заборгованості за комплексним договором № 2/1057307 від 05.06.2014 року. Письмові заперечення відповідача на позовні вимоги суд не бере до уваги, враховуючи викладене нижче. До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом, більше того відповідно до п. 2.6 кредитного договору, який укладено з відповідачем, передбачено, що банк має право у будь-який час відступати всі або частину своїх прав і вигод за цим договором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). Вище викладене повністю підтверджується судовою практикою, а саме ухвалою Верховного Суду України №6-861ц16 від 20 квітня 2016 року за результатами розгляду аналогічної справи та ухвалою №755/10678/15-ц від 22 грудня 2016 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Заперечення відповідача зводяться до того, що договір відступлення права вимоги є тотожним договору факторингу, на підставі чого застосовує до зовсім іншого правочину договору цесії, укладеного відповідно до ст. 512 ЦК України положення, які визначенні главою 73 ЦК України «Факторинг», що суперечить чинному законодавству України та судовій практиці, визначеній Верховним Судом України, яка є обов'язковою для врахування судами про розгляді аналогічних справ, а тому не наведено жодних доказів, підстав недійсності правочину відповідно до ст.ст 203, 2 15 ЦК України. Крім цього, задовольняючи позовні вимоги, суд бере до уваги той факт, що правочини про відступлення права вимоги, які представник відповідача вважає неправомірними, не визнані у встановленому законом порядку недійсними. В силу ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у справі: 1378,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved