Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач у червні 2014 р. звернулася до суду зі вказаним позовом, просячи стягнути аліменти з відповідача на своє утримання у розмірі 1/4 всіх його доходів протягом усього часу її проживання з дитиною - інвалідом і опікування нею, посилаючись на те, що вона з 04.12.2010 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину [INFO]. На цей час шлюбні стосунки припинено і вона з дитиною мешкає окремо від відповідача. Дитина є інвалідом, у зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати самостійний дохід, тому потребує утримання, так як у неї важкий матеріальний стан. Крім цього вона сама хворіє. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову та його розгляд за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на цей час позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину - інваліда, а дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи - докази: свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, довідку про стягнуті аліменти, посвідчення Серії [NUMBER], медичний висновок № 18, медичний висновок, довідку для одержання путівки на санаторно - курортне лікування, епікризи, довідку від 24.07.2014 р., довідку з Комунального дошкільного навчального закладу № 215 (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 29, 33, 35 - 36, 39, 40) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи. Сторони, перебувають у шлюбі та мають неповнолітню дитину - інваліда, [INFO], що проживає з позивачем. Як на правові підстави для задоволення позову позивач посилається на ст. 75 ч. 1 СК України та на ст. 84 ч. 3, помилково зазначивши її в позові як ч. 3 ст. 184 СК України, та одночасно на ст. 88 ч. 1 СК України, що мають різні фактичні підстави стягнення аліментів і взаємовиключають застосування одна одної. Так згідно до ч. 3 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Тоді як відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Тоб-то, для того щоб мати право на стягнення аліментів на підставі абз. 1 ч. 1 ст. 88 СК України, при тому, що дитина є інвалідом, позивач також повинна довести, що ця дитина потребує постійного стороннього догляду, надавши відповідний доказ - документ закладу охорони здоров'я. Такого доказу позивач суду не надала. Так у медичному висновку на дитину інваліда відсутня інформація, що дитина - інвалід потребує постійного стороннього догляду, а відповідно до довідки, наданої відповідачем, дитина відвідує з 19.11.2013 р. дошкільний навчальний заклад. Таким чином застосування абз. 1 ст. 1 ст. 88 СК України, як правової підстави стягнення аліментів згідно до позовної вимоги і задоволення цієї вимоги є необґрунтованим і відповідно незаконним. Але суд вважає, що з викладених позивачем обставин вбачається можливість часткового задоволення позову, на підставі ч. ч. 3, 4 ст. 84 СК України, так як дитина, яка проживає з позивачем, маючи інвалідність фактично має вади фізичного розвитку, а відповідач працює та може надати матеріальну допомогу, що дає суду право стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шести років. Хоча відповідач уже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини своїх доходів, суд вважає, що розмір аліментів які підлягають стягненню за цим позовом повинен складати теж 1/4 частину доходів відповідача, виходячи з того, що в сумі з раніше стягнутими аліментами на утримання неповнолітньої дитини, вони не перевищують максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, а саме 50 відсотків заробітної плати відповідача, що визначено ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Викладені позивачем обставини про додаткові хвороби дитини та хвороби її самої, а також відповідачем обставини, що позивач отримує державну соціальну допомогу на утримання дитини - інваліда, судом не враховуються, так як вони не впливають на вирішення спору по суті і на розмір аліментів, на підставі тих правових норм на які посилається в обґрунтування позову позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 84, 88 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial