Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», який є правонаступником ПАТ АКБ «Правекс-Банк» (останній - правонаступник АКБ «Правекс-Банк»), звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 16.02.2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей на загальну суму 210 195,00 Євро строком до 16.02.2010 року зі сплатою 15,00 % річних. 26.09.2018 року Договором про внесення змін та доповнень сторони змінили строк повернення кредиту - до 16.02.2014 року. Позичальник [PERSON] 28.02.2007 року для забезпечення виконання своїх зобов'язань передала в іпотеку кредитору АКБ «Правекс-Банк» належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконувала. Згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26.01.2016 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 207 544,03 Євро. Дане рішення не виконане, борг не сплачений. З отриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Юніною А.А. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, яка перебуває в іпотеці банку, за яким власником спірної квартири значиться [PERSON] З Інформаційної довідки з ДРРП від 22.01.2018 року їм стало відомо, що спірна квартира вдруге незаконно відчужилася, власником стала [PERSON] Договір між іпотекодавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] є недійсний в силу закону, тобто нікчемний. Всі відчуження були незаконні, відчуження майна відбувалося поза волею іпотекодержателя, без його згоди на це. У зв'язку з цим звернулися до суду та просили визнати недійними договори купівлі-продажу спірної квартири - іпотечного майна, укладені 19.10.2016 року та 16.12.2016 року та відновити запис про право власності на спірну квартиру за [PERSON], поновити записи про іпотеку та заборону відчуження на спірну квартиру. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову та врахувати надані ними заперечення. Третя особа - приватний нотаріус Кирилюк Д.В. в судовому засіданні пояснив, що на його думку позов є необгрунтований, не підлягає задоволенню. [PERSON] є добросовісним набувачем. На час оформлення договору купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбала спірну квартири, який посвідчував він - нотаріус, ніяких заборон на відчуження не було. І як йому відомо не було заборон і під час укладання першого договору купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений Юніною А.А. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у відповідності до вимог ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус КМНО Юніна А.А. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ЦПК України. До справи надані письмові пояснення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], її представника, третю особу - приватного нотаріуса Кирилюка Д.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов було зареєстровано в суді 06.03.2017 року. Ухвалою суду (протокольно) в судовому засіданні 24.10.2017 року було замінено позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Ухвалою суду від 23.01.2018 року було залучено до участі у справі відповідачів [PERSON], приватного нотаріуса КМНО Кирилюка Д.В. Ухвалою суду від 23.01.2018 року було витребувано документи у приватного нотаріуса Буйвал Г.В. Згідно ухвали суду від 14.05.208 року до участі у справі в якості третіх осіб були залучені приватні нотаріуси КМНО Юніну А.А., Кирилюка Д.В. Стороною позивача подавалися заяви про збільшення розміру позовних вимог; стороною відповідача [PERSON] був поданий відзив на позовну заяву; треті особи надали пояснення по справі. Встановлено, що 16.02.2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 486-002/07Ф про відкриття кредитної лінії, термін дії до 16.02.2010 року (а.с.14-22 т.1). 28.02.2007 року між [PERSON] (іпотекодавець) та АКБ «Правекс-Банк» (іпотекодержатель) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 485-002/07Ф, відповідно до якого [PERSON] для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед АКБ «Правекс-Банк» за договором про відкриття кредитної лінії №485-002/07Ф від 16.02.2007 року та можливих змін та доповнень до нього, передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.23-30 т.1). До договору про відкриття кредитної лінії №485-002/007Ф від 18.02.2007 року укладалися договори про внесення змін, доповнень від 28.02.2007 року (про збільшення процентної ставки), від 26.09.2008 року (нова редакція, строк до 16.02.2014 року) від 06.01.2012 року (а.с.30, 31-39, 40-41 т.1). Зміни та доповнення також вносилися і до договору іпотеки (а.с.43-46 т.1). 26.01.2016 року Дніпровським районним судом міста Києва було винесено рішення згідно якого з [PERSON] на користь АКБ «Правекс-Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №485-002/07Ф від 16.02.2007 року в сумі 207 544,03 Євро. 31.05.2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (правонаступник АКБ «Правекс-Банк») було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами №1. Згідно Витягу з Реєстру боржників, копії Акту приймання-передачі, слідує, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги до [PERSON] відповідно до отриманих ними договорів про кредитну лінію та про іпотеку за номерами 486-011/07Р. По даній справі від приватного нотаріуса Буйвал Г.В. надійшли документи щодо несанкціонованого проникнення у її комп'ютер в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а саме: повідомлення, адресовані Головному територіальному управлінню юстиції у Сумській області, Сумській філії ДП «Національні інформаційні системи», Шосткинському міському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області, Нотаріальній Палаті України щодо несанкціонованого проникнення в її комп'ютер 17, 18 жовтня 2016 року, 17 листопада 2016 року та були вчинені від її імені відповідні дії, серед яких: зняття арештів, припинення заборон, припинення договору іпотеки та інше. В цих повідомленнях зазначено одну особу, щодо якої вчинено дію - [PERSON], по іншим діям вказані реєстраційні номери заяв: 19068177, 19068213, 19090698, 19090744, 19561553, 19561593, 19561617, 19561653, 19561676, 19561699, 19561731, 19561754. Згідно відповіді Шосткинського ГУ НП в Сумській області від 01.12.2016 року на дане звернення останні повідомили приватного нотаріуса Буйвал Г.В., що в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а тому матеріали перевірки ЖЕО за № 9934 від 25.11.2016 року долучені до матеріалів перевірки ЄРДР за №12066200110001697 від 02.12.2016 року (а.с.137-141 т.2). Встановлено, що 19.10.2016 року було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЮніноюА.А. договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] - представник за довіреністю [PERSON] продав вказану квартиру, а [PERSON] купила її. Згідно Відомості з Державного реєстру іпотек, дата формування 22.11.2017р., «Запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 18.10.2016 21:30:57» (а.с.76 т.2). Згідно Відомості з Єдиного реєстру заборон об'єктів нерухомого майна, дата формування 22.11.2017 р., «Запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 18.10.2016 21:45:04» (а.с.77 т.2). Встановлено, що 16.12.2016 року було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В. договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого власником (покупцем) вказаної квартири стала [PERSON] Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, дата формування 16.12.2016 року (в день укладення та посвідчення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON].), слідує, що на час укладення вказаного правочину заборон відчуження спірної квартири не було, в іпотеці квартира не перебувала (а.с.145 т.2). Позивач по справі обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що спірна квартира вибула із іпотеки незаконно, без їх (іпотекодержателя) волі та згоди, у зв'язку з чим просять, на підставі ст.ст.203, 215, 216 ЦК України визнати договори купівлі продажу спірної квартири, укладені 19.10.2016 року та 16.12.2016 року недійсними та відновити запис про право власності на спірну квартиру за [PERSON] (іпотекодавцем). Просили відновити їх (позивача) порушені права та поновити запис про іпотеку та заборону відчуження спірної квартири. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено законом. Відчужувати предмет іпотеки іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя. Правочини щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Як було встановлено в суді та підтверджено матеріалами справи, на момент укладення, посвідчення договорів купівлі-продажу від 19.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON], та від 16.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON], згідно Відомостей з Реєстрів, Інформаційних довідок з Реєстрів, спірна квартира в іпотеці не перебувала, заборон відчуження спірної квартири не було. Приватними нотаріусами Юніною А.А., Кирилюком Д.В. вказані договори були посвідчені з дотриманням вимог законодавства, порушень в їх діях не було. Не було встановлено і будь-яких незаконних дій зі сторони останнього набувача права власності на спірну квартиру - [PERSON], остання на думку суду, є добросовісним набувачем. Сторона позивача обгрнтовує свої позовні вимоги тим, що спірна квартира, яка перебувала в іпотеці, вибула з іпотеки незаконним шляхом. Підтвердженням цього зазначають повідомлення приватного нотаріуса Буйвал Г.В. щодо несанкціонованого проникнення у її комп'ютер в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно; та повідомлення поліції про те, що повідомлення нотаріуса зареєстровано, внесено до матеріалів перевірки ЄРДР. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд приходить до наступного. Повідомлення приватного нотаріуса Буйвал Г.В. щодо несанкціонованого проникнення у її комп'ютер, та повідомлення поліції про реєстрацію повідомлення нотаріуса та внесення його до ЄРДР - не є належними та допустимими доказами що позовних вимог про визнання недійними договорів купівлі-продажу спірної квартири від 19.10.2016 року та від 16.12.2016 року. Вказані повідомлення носять лише інформативний характер. Даних про здійснення перевірок повідомлень, про розслідування, про встановлення факту проникнення у комп'ютер приватного нотаріуса Буйвал Г.В., про встановлення винних осіб, притягнення їх до відповідальності - суду не було надано. Дані обставини свідчать про те, що позов подано передчасно. Слід відмітити і те, що позивач по справі не є стороною договорів купівлі-продажу квартири від 19.10.2016 року та від 16.12.2016 року; не є власником спірної квартири. Суд звертає увагу і на те, що 16.02.2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 486-002/07Ф про відкриття кредитної лінії, 28.02.2007 року між [PERSON] (іпотекодавець) та АКБ «Правекс-Банк» (іпотекодержатель) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 485-002/07Ф. До вказаних договорів вносилися зміни та доповнення, номери договорів - 485-002/07Ф. Про договір під № 486-002/07Ф в жодних із послідуючих договорів мова не іде. Крім цього, згідно Витягу з Реєстру боржників, копії Акту приймання-передачі, слідує, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги до [PERSON] відповідно до отриманих ними договорів про кредитну лінію та про іпотеку за номерами 486-011/07Р і даний номер не відповідає номерам 486-002/07Ф, 485-002/07Ф. Також в суді було встановлено та неоспорено стороною позивача, що вони (позивач) не зареєстровані в Реєстрі, як іпотекодержателі спірної квартири. Наявні у справі документи та встановлені в судовому засіданні обставини дають підстави суду для прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цілому - щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири, щодо відновлення права власності на спірну квартиру та поновлення запису про іпотеку та заборону відчуження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed