Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 28.08.2017 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.08.2017 року по день ухвалення рішення, відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп.. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на її користь частково витрати на правову допомогу. Представник відповідача надав відзив та довідку про заборгованість і середньоденну заробітну плату. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 28.08.2017 року позивач працювала у ПАТ «Сумське НВО» та мала середньоденну заробітну плату у розмірі 170 грн. 82 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 11 962 грн. 24 коп., з яких 10 473 грн. 16 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів. Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Встановлені факти підтверджуються наказом про прийняття на роботу, наказом про звільнення, наказом про встановлення триденного робочого тижня, копії яких додані до матеріалів справи, довідкою про заборгованість і середньоденну заробітну плату./а.с.5-6, 25-28/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117, 237-1 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заявлену суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 28.08.2017 року по 01.02.2018 року. У зазначений період на підприємстві було - 66 робочих дні. Таким чином сума середнього заробітку становить 11 274 грн. 12 коп. без відрахувань податків і зборів (66х170,82). Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Невиплата заробітної плати вочевидь вимагають додаткових зусиль від позивача для організації життя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 500 грн. 00 коп.. Тому з відповідача ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 133 ЦПК України належать до судових витрат. Статтею 15 ЦПК України передбачається, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Як слідує з положень ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу квитанцію № 44 від 31.10.2017 року, видану адвокатом Ради адвокатів Сумської області Іващенко Т.А., про сплату 2 000 грн. 00 коп., зокрема за складання позовної заяви - 500 грн. 00 коп. та за ведення справи в суді - 1 500 грн.. Однак, в ході судового розгляду не встановлено, що адвокат приймав участь в судових засіданнях, а отже дані витрати судом до уваги не приймаються. /а.с.31/ Таким чином, позивачем надано суду документально підтверджені докази щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн. 00 коп.. В іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати та судовий збір на користь держави.

Outcome: partial