Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні її власністю, не впускає до квартири, відмовляється надати ключі. Іншого житла у позивача немає, тому просить вселити її в спірну квартиру. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в процесі розгляду справи позов визнав. Третя особа позов підтримала. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 11 вересня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 11 вересня 2018 року відкладено розгляд справи до 14 листопада 2018 року за клопотанням відповідача. 14 листопада 2018 року відкладено розгляд справи до 19 грудня 2018 року у звязку зі знаходженням головуючого судді у відрядженні у м. Харків. Протокольною ухвалою головуючого від 19 грудня 2018 року відкладено засідання до 17 січня 2019 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 17 січня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 11 лютого 2019 року для витребування копії спадкової справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 2009 року квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Суми належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 24 квітня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). 8 жовтня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Куриленко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). 18 грудня 1985 року шлюб розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] змінила прізвище на «Москаленко» (а.с.9). З заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися його мати - [PERSON], та його син [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а. с. 102-111). Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися її онук [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи №502/2017 (а.с. 45-66). В судовому засіданні відповідач фактично позов визнав, пояснив, що у 2018 році вселився до квартири [ADDRESS] за допомогою працівників правоохоронних органів та МНС. На даний час проживає там, частку відповідача в спірній квартирі не оспорює, проводить оплату комунальних послуг, частково погасив існуючу заборгованість. На даний момент позивач не оформив право власності на спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 61-2811св18 та в ухвалі ВССУ від 13 грудня 2017 у справі № 589/4268/16-ц. Таким чином встановлено, що позивач є співвласником спірної квартири. Згідно ст. 317 ЦК України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Кожна особа, відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Така ж за змістом норма закріплена в ст. 16 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, вселивши [PERSON] ([INFO], проживаючу за адресою: [INFO]), як співвласника, до квартири, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна)[ADDRESS]. [PERSON] того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved