Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому, після уточнення 23.02.2018року позовних вимог, просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за пенею за кредитним договором №СL-702/024/2007 від 09.02.2007 року за період з 25.05.2017року по 25.01.2018року у розмірі 1 554 120,78грн., судовий збір покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що 09.02.2007 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СL-702/024/2007 (далі Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 90 000,00 доларів США. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято на себе зобов'язання за Кредитним договором . Таким чином до позивача перейшли права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. 09.02.2007року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-702/024/2007, а також ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-702/024/2007/1. Відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед кредитором за кредитним договором ,в повному обсязі таких зобов'язань. Договором поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02.03.2010року по спарві №2-2925/10 позов ПАТ «ОТП банк» задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 634 335,01 грн. В порушення умов кредитного договору, відповідачі не здійснюють погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором та не виконують в добровільному порядку судове рішення. Згідно з п.4.1.1. ст.4 ч.2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, пеня за кредитним договором №СL-702/024/2007 від 09.02.2007 року за період з 25.05.2017року по 25.01.2018року складає 1 554 120,78грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, застосувати позовну давність, оскільки позивачем пропущений строк давності на стягнення пені та відмовити у задоволені позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, 09.02.2007 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №СL-702/024/2007 (далі Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 90 000,00 доларів США /а.с.6-17/. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за Кредитним договором . Таким чином до позивача перейшли права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. 09.02.2007року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-702/024/2007, а також ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-702/024/2007/1. Відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань перед кредитором за кредитним договором ,в повному обсязі таких зобов'язань. Договором поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники /а.с.18-20/. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21.09.2010року по справі №2-2925/10/06 позов ПАТ «ОТП банк» задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 634 335,01 грн. /а.с.69-70/. У зв'язку з несплатою відповідачами заборгованості за кредитним договором банком було нарахована пеню за кредитним договором №СL-702/024/2007 від 09.02.2007 року за період з 25.05.2017року по 25.01.2018року у розмірі 1 554 120,78грн. Таким чином право позивача було порушено. Разом із тим, суд вважає, порушене право не підлягає захисту у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України). Частиною 1статті 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) (п. 1 ч. 2ст. 258 ЦК України). Приймаючи до уваги, що основна заборгованість по кредиту та по процентам за користування кредитом була стягнута з відповідачів на підставі рішення суду від 21.09.2010 року, а отже перебіг строку позовної давності розпочався 21.09.2010 року, тоді як з позовом про стягнення пені позивач звернувся лише 23.02.2018року. Таким чином, суд вважає, що хоч і мало місце порушення умов кредитних договорів зі сторони відповідача, однак позов задоволенню не підлягає, у зв'язку зі спливом строку позовної давності звернення до суду за захистом такого порушеного права та заявленим стороною по справі відповідного клопотання, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed