Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 30.07.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 0636968 застраховано в ТзДВ «СК»Провіта». Позивачем подана заява до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту №655 про оцінку майна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 27812,03 грн. Відповідач ТзДВ «СК «Провідна» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 8854, 43 грн. Позивач вважає, що проведений на замовлення відповідача звіт про оцінку майна є неправильним,оскільки експертом неправомірно застосовано коефіцієнт зносу 45%,оскільки він застосовується до автомобілів строк експлуатації яких понад 12 років. Позивач провела ремонт свого автомобіля за власні кошти , вартість ремонту складає 31700 грн. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 0636968 передбачено розмір франшизи в сумі 1000 грн. Крім того, позивач вважає, що діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях , внаслідок пошкодження майна. На підставі викладеного, просить стягнути з ТзДВ «СК «Провідна» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 30700 грн., моральної шкоди в сумі 10000 грн.,з відповідача [PERSON] розмір франшизи-1000 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково, вказав, що не заперечує проти задоволення вимог в частині стягнення розміру франшизи в сумі 1000 грн., в частині стягнення моральної шкоди просить суд відмовити за необґрунтованістю таких вимог. Представник відповідача ТзДВ «СК «Провідна» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, також вони не відомі і суду. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача,представника відповідача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача ТзДВ «СК «Провідна». Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] . дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.07.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (а.с.70. Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 0636968 застраховано в ТзДВ «СК»Провіта», строком дії з 21.03.2013 року по 20.03.2014 року, розмір франшизи становить 1000 грн.(а.с.8). Згідно звіту №655 про оцінку майна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] становить 27812,03 грн.(а.с.9-14). Судом встановлено, що ТзДВ «СК»Провіта» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 8854, 43 грн. на даний час страховою компанією позивачу не виплачено суму страхового відшкодування. Позивачем було проведено ремонт належного їй автомобіля за власні кошти, вартість ремонту з запчастинами складає 31700 грн., що підтверджується до прибуткового касового ордера від 18.04.2014року та актом виконаних робіт №1 від 18.04.2014 року (а.с.21). Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно п. 12 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування», видами добровільного страхування можуть бути страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника). Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення коштів, які було сплачено позивачем за ремонт автомобіля в сумі 30700 грн. підлягають стягненню з ТзДВ «СК «Провідна» , оскільки відповідач не виконав умови договору, прострочив виконання грошового зобов'язання. Згідно п.36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки , має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Так як майнова шкода заподіяна з вини відповідача [PERSON] , то обов'язок компенсації франшизи покладається на нього. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] розміру франшизи в сумі 1000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача до відповідачів в частині стягнення з них відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищевказаних позовних вимог. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна; Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Позивачем всупереч ст.60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів того, що їй внаслідок ДТП заподіяна шкода здоров»ю, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТзДВ «СК «Провіта» моральної шкоди не підлягають задоволенню. Що стосується питання про відшкодування моральної шкоди з відповідачаШкурка В.І., то на думку суду, позивач не надав доказів того, яка саме моральна шкода була йому спричинена, в чому вона полягає та не надав доказів на підтвердження цієї моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial