Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач у липні 2014 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначала, що з січня 2012 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від даних відносин мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними. З початку 2014 року відповідач перестав дбати про матеріальне забезпечення їхньої родини і в даний час практично взагалі у добровільному порядку матеріальну допомогу ані на її утримання, ані на утримання дочки не надає. Вона не працює, доглядає за дочкою і потребує матеріальної допомоги. Відповідач може її надавати, бо працює судово-медичним експертом Бердянського бюро СМЕ, де отримує заробітну плату в розмірі близько 2500-3000 грн. на місяць. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою мають право на своє утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-ч.4 ст.84 та ст.ст.86,88 цього Кодексу. У судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду письмову заяву від 01.08.2014 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач також не з'явився в судове засідання, надіслав письмову заяву від 31.07.2014 року, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з січня 2012 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Враховуючи, що відповідач працює судово-медичним експертом Бердянського бюро СМЕ та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати до 3000,00 грн. на місяць, як вказано в позові, що ним не оскаржується в заяві про визнання позовних вимог, аліменти з нього слід присудити в частці від заробітку відповідно до положень ст.183 СК України. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання малолітньої дитини, суд враховує, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Оскільки відповідач визнав позов щодо стягнення на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку, визнання позову не суперечить закону, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову відповідно до положень ч.1 ст.191 СК України. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою мають право на своє утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-ч.4 ст.84 та ст.ст.86,88 цього Кодексу. У відповідності до ст.ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 ч.1 СК України аліменти присуджуються іншому з подружжя в частці від його доходу або в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач працює, має регулярний дохід, з нього за цим рішенням стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки до її повноліття, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання позивача також в частці від заробітку в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно і до виповнення дочці трьох років, задовольнивши позов в цій частині також повністю, враховуючи положення ч.4 ст.174 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved