Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач у квітні звернувся до суду з позовними вимогами про стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 190 938,00 грн., що склаадється з 28 850,78 грн. - нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з червня 2014 р. по березень 2016 р., 76 020,24 гр.н - компенсація втрати доходів внаслідок затримки розрахунків при звільненні з порушенням державних стандартів, 10 794,7 грн. - індексація суми заборгованості, 11 627,00 грн. - оплата часу вимушеного простою, 63 646,00 грн. - підвищена на 50 % заробітна плата за фактичний час перебування у районах, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, згідно постанови КМУ №522 від 22.07.2015 р. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 12.02.2007 р. по 02.03.2016 р. позивач працював на відокремленому виробничому підрозділі «Шахта» «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» на посаді водія автобуса. За період з 01.06.2014 р. по 03.02.2016 р. заробітна плата позивачу не виплачувалась, станом на 01.04.2016 р. заборгованість по заробітній платі складає 28 850,78 грн. З 01.09.2014 р. по квітень 2015 р. позивача не було задіяно на виробництві з причини вимушеного простою з вини роботодавця, за період з 01.06.2015 р. по 01.10.2015 р., з 01.01.2016 р. по 01.03.2016 р. заробітна плата за період вимушеного простою нараховано не було, сума заборгованості компенсації по заробітній платі за період вимушеного простою з червня по вересень 2015 р., з 01.01.2016 р. по 01.03..2016 р. становить 11 627,00 грн., індексація заборгованості по заробітній платі відповідно до зростання індексу цін на споживчі товари та тарифи на послуги за період з вересня 2014 р. по травень 2015 р. скаладає 10 794,7 грн. Після звільнення позивача, станом на 10.04.2017 р. відповідач не здійснив належний розрахунок по виплаті заробітної плати, компенсація втрати доходів внаслідок затримки розрахунків при звільненні за період з 02.03.2016 р. по 30.04.2017 р. становить 76 020,24 грн. В період проведення АТО на сході України в Донбасі, ДП «Луганськвугілля», ВВП «Шахта Ніканор - Нова» фінансується з державного бюджету, позивач працював на даному підприємстві, а тому, враховуючи Постанову КМУ №522 від 22.07.2015 р., зазначає, що йому підлягає виплата заробітної плати за фактичний час перебування в таких районах з підвищенням на 50 %, тобто в розмірі 63 646,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 15). Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає неявку останнього без поважних причини та вважає можливим, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що наказом №94 від 12.02.2007 р. позивач був прийнятий на роботу ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» та наказом №21-к від 02.03.2016 р. був звільнений, на підставі ст. 38 КзП України, за власним бажанням (а.с. 6). Проте, судом встановлено, на день звільнення відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за період з 01.06.2014 р. по 01.03.2016 р. в сумі 28 850,78 грн., з яких за: червень 2014 р. - 2 945,00 грн., липень 2014 р. - 3 403,00 грн., серпень 3368,00 грн., вересень 2014 р. - 2 360,00 грн., жовтень 2014 р. - 2553,00 грн., листопад 2014 р. - 248,00 грн., грудень 2014 р. - 2770,00 грн., січень 2015 р. - 1689,00 грн., лютий 2015 р. - 905,00 грн., березень 2015 р. 1138,00 грн., квітень 2015 р. - 927,00 грн., травень 2015 р. - 1308,00 грн., жовтень 2015 р. - 793,00 грн., листопад 2015 р. - 1323,00 грн., грудень 2015 р. - 945,00 грн., березень 2016 р. 2175,78 грн. Наведена обставина підтверджується листом «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» № 10р-244 від 12.04.2016 р. (а.с. 9). Таким чином, відповідачем визнано факт наявності заборгованості по заробітній платі перед позивачем, яка станом на 01.04.2016 р. становить 28 850,78 грн. та яка підлягає примусовому стягненню в судовому порядку. Відповідно до листа Відділу статистики у м. Комсомольську від 21.08.205 р. №01-79/175, індекс інфляції по Україні у відсотках до попереднього місяця склав: червень 2014 року - 101,0%; липень 2014 року - 100,4%; серпень 2014 року -100,8% ; вересень 2014 року -102,9%; жовтень 2014 року - 102,4%; листопад 2014 року -101,9%; грудень 2014 року -103,0%; січень 2015 року - 103,1%; лютий 2015 року - 105,3%; березень 2015 року - 110,8%; квітень 2015 року - 114,0%; травень 2015 року - 102,2%, червень 2015 року - 100,4%; липень 2015 року - 99,0% (а.с. 8). Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок стягнення індексу інфляції, яку просить стягнути в розмірі 10 794,7 грн., приходить до висновку про обгрунтованість даного розрахунку та задоволення вимог в цій частині. Згідно ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно частин 1-4 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У відповідності до частини 5 вказаної вище норми права, у разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозованого рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, обчислюється відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, згідно з пунктом 1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 06.03.2003р. (дати опублікування Закону України від 06.02.2003р. «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Стаття 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) зобов'язує підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За змістом ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. У вказаній статті зазначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо) (ч. 3 зазначеного Порядку). Отже, заробітна плата, як грошові доходи, підпадає під дію Закону, а тому відповідач зобов'язаний здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків здійснення вказаної виплати. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (ст. 3 Закону). Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (ст. 6 Закону). Позивач надав розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати, згідно якого сума компенсації становить 76 020,24 грн.. Вказаний розрахунок здійснений відповідно до Закону (ст. 3), він відповідає фактичним обставинам справи та не заперечується відповідачем, а тому на підставі ст. ст. 1, 3 Закону вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. При цьому, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації заробітної плати за час простою з вини підприємства за період з червня по вересень 2015 р., з 01.01.2016 р. по 01.03.2016 р. в сумі 11 627,00 грн. та підвищену на 50 % заробітну плату за фактичний час перебування в таких районах, які беруть участь у забезпечені проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення - 63 646,00 грн., задоволенню не підлягають через їх недоведеність в судовому засіданні, відсутність правового підгрунття вказаних вимог та належного підвердження. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позивачем відповідно ст. 60 ЦПК України, частково доведені позовні вимоги, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: partial