Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23 січня 2012 року по 09 липня 2015 року працював начальником управління постачання і кооперації ПАТ ВЕК «Сумигазмаш», що підтверджується трудовою книжкою. Наказом № 25-к від 09 липня 2015 року звільнений роботодавцем з займаної посади за п. 2 ст. 36 КЗпП України по закінченню дії строкового договору. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Станом на 09 липня 2015 року заборгованість ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» по заробітній платі становила 15281 грн. 09 липня 2015 року через відділення «Укрпошта» подав заяву про звільнення за власним бажанням і просив виплатити заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість по зарплаті не погашена, компенсація за невикористану щорічну відпустку також не виплачена. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки ,зазначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір відповідач зобов»язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Його неодноразові звернення до відповідача за отриманням заборгованості по зарплаті позитивного результату не дали. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь : - заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 15281 грн.; - середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 10 липня 2015 року по день ухвалення рішення суду; - на відшкодування витрат на правову допомогу 2500 грн./ а.с. 2-3 /. У судовому засіданні позивач , його представник -[PERSON] заявлені вимоги підтримали з зазначених вище підстав . Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не прибув, згідно наданих заперечень з позовними вимогами [PERSON] погоджується частково. Не заперечує тієї обставини, що на день звільнення [PERSON] сума заборгованості товариства по всім належним виплатам склала 15 281,04 грн. - заборгованість по заробітній платі , компенсація за невикористану щорічну відпустку, і з цієї суми вже відраховані всі необхідні податки та платежі. З вимогами щодо стягнення витрат на правову допомогу не погоджується, бо відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України позивачем не заявлялось клопотання про залучення до участі у справі фахівця права і така ухвала судом не виносилась. Просить при вирішенні заявленої вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні врахувати ту обставину , що відповідно до наказу ПАТ ВЕК «Сумигазмаш « за № 31 від 26.09.2013 р. « Про режим роботи « , з 02.12.2013 р. на підприємстві введено триденний робочий тиждень з тривалістю робочого дня 7 год. 15 хв. Так як з підприємства у жовтні 2015 р. звільнені головний бухгалтер та його заступник , не можуть надати суду довідку щодо суми розрахунку середньоденної та середньомісячної заробітної плати у відповідності із положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р./ а.с.28 /. Суд, вислухавши доводи позивача і його представника, перевіривши матеріали справи і оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до вимог ст.ст.116, 117 КЗпП України, а також враховуючи наступні обставини. 1. Судом встановлено, що з 23 січня 2012 року по 09 липня 2015 року позивач [PERSON] працював начальником управління постачання і кооперації Публічного акціонерного товариства «Виробничо- енергетична компанія «Сумигазмаш», що підтверджується записами його трудової книжки /а.с. 4 /. Зазначена обставина відповідачем також не оспорювалась. Згідно поданої поштою [PERSON] заяви від 09.07.2015 року про своє звільнення, з виплатою всіх належних сум , наказом № 25-к від 09 липня 2015 року Головного директора товариства позивач звільнений з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України - по закінченню строкового дії трудового договору /а.с. 5-8/. Однак у порушення вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні [PERSON] з роботи адміністрація товариства не провела з ним повного розрахунку. Станом на 09 липня 2015 року заборгованість ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» по заробітній платі, комсенсації за невикористану відпустку, з відрахованими податками і обов»язковими платежами, становила 15281 грн. 04 коп. Зазначена обставина підтверджується довідкою роботодавця щодо наявності заборгованості перед позивачем станом на 01.08.2015 року / а.с. 11/, що також не заперечувалось і роботодавцем у поданому суду запереченні на позов / а.с. 28 /. Тому суд приходить до висновку, що заявлена сума у розмірі 15\~281, 04 грн. , що складає заборгованість по виплаті заробітку, компенсацію за не використану відпустку підлягає стягненню з роботодавця на користь позивача у повному обсязі. 2. Так як при звільненні 09.07.2015 р. позивачу не виплачені всі суми, що належали йому до виплати у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України , останній має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у відповідності до ст. 117 КЗпП України , за період з наступного дня після звільнення по день ухвалення судового рішення, враховуючи робочі дні та на протязі яких відбулась затримка з розрахунку звільненого працівника. Так як відповідач не надав суду довідку щодо середньомісячного і середньоденного заробітку працівника, суд вважає за необхідним здійснити такі розрахунки виходячи з суми посадового окладу [PERSON], яка становить 3000 грн. на місяць , що зазначена у довідці відповідача щодо наявності заборгованості перед позивачем станом на 01.08.2015 року / а.с. 11/ Тому середньоденний заробіток [PERSON] складає 136, 36 грн. / 3000 грн. : на 22 / у середньому робочі за період затримки розрахунку при звільненні /. Таким чином сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні , яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 13499, 64 грн. / 136,36 грн. х на 99 роб. днів затримки розрахунку при звільненні /. Суд не може враховувати позицію відповідача в тій частині , що при вирішенні заявленої вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати дію наказу ПАТ ВЕК « Сумигазмаш « за № 31 від 26.09.2013 р. « Про режим роботи «, яким з 02.12.2013 р. введено три денний робочий тиждень з тривалістю робочого дня 7 год. 15 хв., бо відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України будь-яких доказів щодо зазначеного ствердження роботодавцем суду не надано. 3. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення витрат за участь у справі фахівця права у сумі 2500 грн., суд зазначає наступне. Відповідно ст. 47 ЦПК України, учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа та яка надає правову допомогу. Згідно вимог ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Позивач [PERSON] і його представник- Садовий П.П. в обгрунтування стягнення коштів як витрат за надання правової допомоги надали суду наступні документи : копію договору від 01.10.2015 р. по надання правової допомоги / а.с. 9 /, диплом про юридичну освіту представника /а.с. 15 /, копію свідоцтва платника Єдиного податку / а.с. 16 / , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копію Свідоцтва по державну реєстрацію фізичної особи підприємця / а.с.17, 18 /, квитанцію про грошовий переказ у сумі 2500 грн. і отримувачем якої є [PERSON] / а.с. 19 /, розрахунок витрат на правову допомогу / а.с. 20 /. Однак у відповідності до вимог ч.2 ст. 56 ЦПК України , у судовому за сіданні позивачем не заявлялось клопотання про залучення до участі у справі фахівця права і така ухвала судом не виносилась. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо відшкодування витрат, понесених [PERSON] за надання юридичної допомоги фахівця права. Між сторонами виникли правовідносини щодо проведення розрахунку при звільненні працівника. Так як трудові права [PERSON] на отримання належних сум при звільнені з роботи порушені, вони підлягають судовому захисту. Так як заявлені вимоги [PERSON] пов»язані з захистом трудових прав, він при подачі позову до суду звільнений від сплати судового збору. Тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, сума такого збору повинна бути стягнута на користь держави з відповідача.

Outcome: partial