Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач уточнюючи позовні вимоги просить встановити, що він є рідним братом [PERSON], померлого 12 серпня 2015 року та визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], посилаючись на те, що у нього був рідний брат [PERSON], [INFO], який разом зі своєю дружиною [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), і їх сином [PERSON], були зареєстровані і проживали в [INFO]. У 1998 році вони приватизували вищезазначену квартиру і отримали свідоцтво про право власності на житло від 19.01.1998 року, видане Мелітопольською районною державною адміністрацією, та кожний з них отримав у власність 1/3 частину цієї квартири. 12 серпня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Після його смерті спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки шлюб, зареєстрований між померлим і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), був розірваний 26 червня 2000 року, а його син [PERSON]лайович, помер 25 червня 2014 року. Відповідно, після смерті брата він є єдиним спадкоємцем другої черги. У встановлений законом строк і у встановленому законом порядку він прийняв спадщину звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Мелітопольського районного округу Запорізької області [PERSON] але позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 19.01.1998 року, а саме на квартиру [ADDRESS], не було зареєстровано в КП «ММБТІ». У зв'язку з цим 12 березня 2016 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного округу Запорізької області [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 12 серпня 2015 року. Крім того, в свідоцтві про народження брата [PERSON] імя матери вказано як «Пасько Галина Степанівна», а у свідоцтві про його народження імя матері вказано як «Пасько Анна Степанівна», а тому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та братом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, з позовом згодні. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження виданого російською мовою позивач народився 15.10.1965 року та його матірю вказана «Пасько Анна Степановна». (а.с.13) Згідно свідоцтва про народження виданого російською мовою [PERSON] народився 04.12.1963 року та його матірю вказана «Пасько Галина Степановна». (а.с.14) Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1998 року, виданого Мелітопольською районною державною адміністрацією квартира [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 12.08.2015 року [PERSON] помер, про що 25.08.2015 року Виконавчим комітетом Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області було зроблено відповідний актовий запис № 12 /а.с.15/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому в спільній сумісній власності частку квартири [ADDRESS]. Згідно з ч.3 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. При приватизації квартири не були визначені частки кожного власника, тому квартира [ADDRESS], є спільною сумісною власністю трьох співвласників. Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Приймаючи до уваги, що квартира [ADDRESS] належала трьом власникам, які мають рівні права на майно, та між ними при приватизації квартири не було встановлено іншої домовленості, щодо нерівності часток, суд вважає, що всі частки власників зазначеної квартири є рівними, тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. належить по 1/3 частки квартири кожному. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину зазначеної квартири. Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 26 червня 2000 року було розірвано, про що Мелітопольським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 77. (а.с. 20) Син померлого [PERSON], [PERSON]лайович, помер 25 червня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕА № 730174, виданого 27.06.2014 року територіальним відділом запису актів цивільного стану м. Сиктивкара Управління запису актів цивільного стану Республіки Комі, актовий запис № 1081. (а.с. 21) Таким чином, спадкоємці за законом першої черги після смерті померлого [PERSON] відсутні. Згідно ст.1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем другої черги. З копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що позивач 02.02.2016 року надав заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Постановою приватного нотаріуса Мелітопольського районного державного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 12.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з тим, що спадкоємцем не надано документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 23). З довідки КП «ММБТІ» № 461/1 від 26.02.2016 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS], не зареєстровано. (а.с. 42) Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.128 ЦК УРСР, що діяв на час приватизації квартири [ADDRESS], яка регулює момент виникнення права власності, право власності виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що право власності на частину квартири [ADDRESS], виникло у [PERSON] з моменту видачі Мелітопольською районною державною адміністрацією свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1998 року, незважаючи на те, що в бюро технічної інвентаризації реєстрація цього майна не була здійснена. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача та померлого [PERSON] та їй відомо, що вони між собою є рідними братами, а їх мати, [PERSON] є її рідною тіткою та в сім?ї її називали Галею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його дружина є двоюрідною сестрою позивача та померлого [PERSON] та йому відомо, що вони між собою є рідними братами. Їх матірю була [PERSON], яку в сімї називали Галею. Рішенням Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області № 08 від 05.02.2016 року вулицю Комсомольську перейменовано на вулицю Мира. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] є рідним братом [PERSON], позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті брата, а тому за ним слід визнати право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] (Комсомольська) в смт Мирне Мелітопольського району, Запорізької області.

Outcome: approved