Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач у липні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28.01.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 36,00 % на рік. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконані в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 14.06.2018 р. становить 12 178,86 грн. та складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 643,53 грн., заборгованості по пені - 7 916,86 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 556,14 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 18.07.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 14 серпня 2018 р. до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому останній просив застосувати до позовних вимог положення ст. 257 ЦК України, а саме: строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. 18 вересня 2018 р. до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказав, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується посилання відповідача на застосування строку позовної давності, позивач зазначає, що строк дії кредитної картки визначено до останнього дня грудня 2019 р., в той час як позов подано у липні 2018 р., у зв'язку з чим представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір, у вигляді анкети-заяви, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 36,00 % на рік (ас. 7-8). Як вказує позивач, Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 14.06.2018 р. становить 12 178,86 грн. та складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 643,53 грн., заборгованості по пені - 7 916,86 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 556,14 грн. (ас. 4-6). У разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та пунктами п. 2.1.1.7.6 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами Договору. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4). За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок кредиту. Пунктом 2.1.1.12.6.1 визначено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими був ознайомлений відповідач, при порушенні клієнтом строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф , розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що відповідач під час підписання кредитного договору, був ознайомлений з Тарифами щодо розміру комісії за користування кредитом, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість по комісії за користування кредиту. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки та не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Що стосується посилань відповідача про застосування до даних позовних вимог строк позовної давності, який, на думку останнього пропущений позивачем, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Встановлено, що відповідно до Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Судом встановлено та підтверджено позивачем, що відповідачу була видана картка зі строком дії перевищеної картки до останнього дня грудня 2019 р., що підтверджується листом Банку від 14.09.2018 р. № 30.1.0.0/2-20180814/5095. Таким чином достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором в розмірі 12 178,86 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, при цьому відповідачем всупереч ст. 81 ЦПК України не надано письмових доказів в підтвердження своїх заперечень, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved