Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем було укладено декілька договорів строкового банківського вкладу. Після закінчення строку дії договорів, він звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладів. В супереч умовам договору, відповідач до цього часу у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов'язання та кошти у повному обсязі не повернув. Просить стягнути відповідача на свою користь 1000 доларів США та 56000 грн. боргу за депозитними договорами. В судовому засіданні позивач т його представник позов підтримали. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник до суду не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представник, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про банківській строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяці в іноземній валюті в доларах США на строк до 13.05.2015 року зі сплатою 11,10 % річних. За вказаним договором позивачем внесено 100 доларів США, що підтверджується квитанціями та копією депозитного договору. 13 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про банківській строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяців в національній валюті на строк до 13 листопада 2014 року зі сплатою 21,50 % річних,. За вказаним договором позивачем внесено 59000 грн., що підтверджується квитанцією та копією депозитного договору. Після закінчення строку дії договорів, позивач звернувся до відповідач з вимогою про повернення суми вкладів, але його належним чином виконана не була та сума вкладів позивачу повернута в повному обсязі не була. З наданих суду виписок по особовим рахункам позивача вбачається, що за договором від 13.10.2014 року «Стандарт» обліковується заборгованість в розмірі 1028,82 доларів США, за договором від 13.10.2014 року «Класік» банком не виплачено позивачу 56000 грн. (а.с. 8, 13). Згідно з положеннями ч.2 ст.1060 ЦК «за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором». Також ст.1074 ЦК передбачено, що «обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається». Обмеження можливі тільки за рішенням суду або у випадках, установлених законом. Розглядаючи справу «Золотас проти Греції», Європейський суд зазначив, що «особа, яка розмістила грошову суму в банку, передала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, й у разі використання з метою одержання прибутку мав повернути еквівалентну суму вкладникові після припинення дії угоди. Отже, власник рахунку міг уважати, що його вклад у банку - в безпеці, особливо при отриманні відсотків. Власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуацію, яка загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно зробити дії відповідно до закону та зберегти право на захист свого майна. Подібні довірчі відносини характерні для банківських операцій та банківської справи». «Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України» ( Правова позиція ВСУ 6-140цс13 від 25.12.2013 р.) Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільними, вони врегульовані договором укладеними між сторонами, ст. ст. 526, 530, 625, 1058, 1060, 1075 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому враховуючи викладені вище обставини суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю і в межах заявлених позивачем позовних вимог стягнути на користь позивача 56000 грн. та 1000 доларів США боргу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави 773,70 грн. судового збору від сплати якого позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved