Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач у березні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21 червня 2006 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № DNH4KP90000093, згідно якого позивачем отримано кредитні кошти в розмірі 2800 грн. на придбання мобільного телефону. Оскільки сума кредиту являлася незначною позивачу було роз`яснено, що він повинен кожного місяця платити визначену суму на відповідний рахунок, при цьому, самого тексту договору не надано. Згодом, [PERSON] стало відомо, що він повинен сплатити не тільки тіло кредиту, але й проценти за відсотками, пеню, штраф за користування кредитними коштами. Так, 18.07.2017 року постановою державного виконавця Індустріального відділу ДВС міста Дніпропетровська відкрито виконавче провадження № 54327027 щодо виконання виконавчого напису № 3452 від 25.08.2016 року приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 77 468,50 грн. Вважає, що виконавчий напис № 3452 від 25.08.2016 року вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, відповідачем пропущено відповідний строк; нотаріусом не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Враховуючи це, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3452 від 25.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., щодо стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № DNH4KP90000093 від 21 червня 2006 року грошових коштів у розмірі 77 468,50 грн., а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді від 07.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача та позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з`явився, згідно заяви, надісланої на адресу суду, просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили. Заслухавши думку представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено судом 25.08.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 3452, щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 77 468,50 грн. Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження № 54327027 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З огляду на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або перебування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Позивач у поданому ним позові та у судовому засіданні зазначає, що жодних вимог про усунення порушень від відповідача не отримував. А про існування виконавчого напису нотаріуса дізнався випадково, після отримання листа від Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Відповідно до п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03. 03. 2004 року № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Як викладено у правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України № 6-141цс14, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. Таким чином, враховуючи викладені позивачем та його представником обставини, той факт, що подані нотаріусу документи не підтверджували безспірність вимог на момент вчинення спірного виконавчого напису, доводи позивача знайшли своє підтвердження і вимоги щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 3452 від 25.08.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», заборгованості за Кредитним договором № DNH4KP90000093 від 21 червня 2006 року у загальній сумі 77 468,50 грн. підлягають задоволенню судом. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved