Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач у квітні 2014 року звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, господарських будівель, що розташовані по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторонами за спільні кошти під час знаходження шлюбі у 1996 році побудовано житловий будинок та господарські будівлі за адресою [ADDRESS], у зв'язку з чим на ім'я відповідача 11.101996 року видано свідоцтво про право власності на вищевказане майно. Оскільки відповідач право власності позивача на ? частку вищевказаного майна не визнає, проте майно набуте під час шлюбу сторін на праві спільної сумісної власності, позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, господарських будівель за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 16.05.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 16.05.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб (повторне), виданого 25.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби П'ятихатського РУЮ у Дніпропетровській області, 22.11.1986 року між сторонами по справі укладено шлюб за актовим записом №7. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого П'ятихатською райдержадміністрацією Дніпропетровської області від 11.10.1996 року, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в [ADDRESS] належить [PERSON], про що здійснено відповідний реєстраційний запис БТІ 1-233 по реєстру 123. Згідно надпису начальника КП «П'ятихатске БТІ» ДОР» на вищевказаному свідоцтві про право приватної власності [ADDRESS] переіменована на [ADDRESS] згідно довідки сільської ради №276 від 17.04.2014 року. Довідкою Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області №506 від 17.04.2014 року посвідчено, що у користуванні відповідача [PERSON] знаходиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25га, розташованих за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області №277 від 17.04.2014 року у житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані сторони по справи та [PERSON] Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №22026548, та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №22026690 від 22.05.2014 року відомості у вказаних реєстрах відсутні. Відповідно до листа Дніпропетровського обласного комунального підприємства «П'ятихатське бюро технічної інвентаризації» №48 від 10.06.2014 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження голови П'ятихатської районної державної адміністрації за №387-р від 30.09.1996 року. Відомості про інвентаризаційну вартість зазначеного домоволодіння підприємство не може надати через відмову відповідача від обстеження домоволодіння. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки житловий будинок та господарські будівлі побудовані та прийняті до експлуатації (зареєстровані в БТІ) за час шлюбу, то вищевказані будинок та будівлі можуть бути визнані об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.328 ЦК України презумпція правомірності набуття права власності означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна право спільної власності співвласників на нього припиняється. З урахуванням вищевикладеного, оскільки житловий будинок та господарські будівлі набуті сторонами під час шлюбу, зареєстровані (прийняті до експлуатації) в установленому законом порядку на ім'я відповідача, який право власності позивача на ? частку не визнає, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку з чим задовольняє подану позовну заяву в повному обсязі, визнавши право власності на ? частку житлового будинку та господарських будівель за [PERSON] На підставі ст.ст.69,70 СК України, ст.ст.368,372,392 ЦК України,

Outcome: approved