Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач ТОВ «М.С.Л.» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості в розмірі 10600 грн. 00 коп., з% річних та пеню за прострочення платежу в сумі 552 грн. 71 коп., та судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 03.05.2012 року між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість сплатити самовільно взяті у нього кошти в сумі 10600,00 грн. в розстрочку протягом п'яти днів з часу укладення договору, тобто з 03.05.2013 року по 08.05.2013 року. Однак, в порушення умов договору, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого його заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості складає 10600 грн. 00 коп. Крім того згідно до умов договору за невиконання зобов'язання відповідач повинен сплатити 3% річних та пеню в сумі 552 грн. 71 коп. З огляду на наведене позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримав з викладених в позовній заяві підстав та просив його задовольнити та розглянути справу баз участі представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Вивчивши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач самовільно взяла з каси на власні потреби 10600,00 грн., про що свідчить складена власноруч відповідачем пояснювальна (а.с.8). Тому 03.05.2013 року між сторонами, було укладено договір про реструктуризацію заборгованості, за умовами якого позивач надав відповідачу можливість сплатити самовільно взяті у нього кошти в сумі 10600,00 грн. в розстрочку протягом п'яти днів з часу укладення договору, тобто з 03.05.2013 року по 08.05.2013 року (а.с.4-5). Відповідно до умов договору (п.п.4.1., 4.2.) за несвоєчасне внесення чергових платежів відповідач зобов'язався сплатити 3% річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми. Позивач виконав свої зобов'язання за договором. Проте, відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором про реструктуризацію заборгованості щодо повернення самовільно взятих у позивача коштів. А саме не повернула в продовж п'яти днів 10600,00 грн. У зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором про реструктуризацію заборгованості, яка складає 10600 грн. 00 коп. Відповідно до умов договору та розрахунку за несвоєчасне виконання зобов'язання відповідач повинен сплатити 3% річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, тобто 552,71 грн. (а.с.6) Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед ним за невиконання договору про реструктуризацію заборгованості. Зміст договору укладеного між позивачем та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов'язання, що випливає з договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості в розмірі 11152 грн. 71 коп. є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно статтею 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved