Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору від 05.12.2011 року відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 1900 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому [PERSON] и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.11.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 12837,23 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від позивача була подана заява про розгляд справи у відсутність його представника. Відповідач позов заперечив та пояснив, що тіло кредиту та відсотки він погасив. Пояснив, що вчасно не виконав зобовязання через відсутність коштів. Вважає, що провадження у справі має бути закрите. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подані суду докази, суд вважає що відсутні підстави для закриття провадження у справі, а позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно зі ст. 627 та відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» зазначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач 05.12.2011 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 1900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному Тарифами [PERSON]. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8) мається підписане відповідачем застереження про ознайомлення з памяткою клієнта, тарифами банку та Умовами та правилами надання банківських послуг у А-Банку та погодження з їх умовами. Умови кредитування, які визначені у [PERSON], передбачено нарахування штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 55 днів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредиту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Наведене свідчить, що при укладенні договору сторонами у повному обсязі було дотримано усі вимоги закону та погоджені усі істотні умови договору, в тому числі й обсяг відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання. . Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Тарифами банку. Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів, та дана обставина визнана відповідачем у судовому засіданні. Станом на 30.11.2016 року відповідач має перед банком заборгованість, яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 1554,20 грн грн., зі сплати відсотків в розмірі 10195,54 грн. Окрім того, у звязку з простроченням позичальником платежів Банк нараховував до сплати штраф в розмірі: 1087,49 грн. (500 грн. фіксована частина + 587,49 грн. процентна частина). Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем та не спростовані відповідачем. Більш того, відповідач фактично визнаючи позов, після подання [PERSON] даного позову до суду й отримання 17.01.2017 року (а.с. 31) копії позовної заяви, 30 січня 2017 року сплатив [PERSON] 1554,20 грн. та 10\~195,54 грн. на погашення заборгованості (а.с. 36-37). Борг в розмірі 1087,49 грн. відповідач не погасив до цього часу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача залишок заборгованості в розмірі 1087,49 грн., яка складається з невиконаного позичальником обовязку сплатити обумовлений договором штраф. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити, оскільки після подання позову до суду позичальник погасив заборгованість. Зважаючи на те, що відповідач частково виконав зобовязання за договором вже після подання позову до суду, з відповідача на користь банку підлягає стягненню в повному обсязі судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial