Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач у червні 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що 10.03.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого народилася донька [PERSON]. Спільне сімейне життя між ними не склалося, тому, відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2012 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після припинення сумісного життя дитина проживала з матір'ю позивачки. Вказує на те, що дитині необхідне повноцінне харчування та одяг, витрати на навчання. З 2012 року відповідач мешкає окремо. Домовленості щодо утримання їхньої сумісної дитини між ними не досягнуто, грошові кошти відповідач не надає з березня 2013 року. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі 1\~500 грн. У судове засідання представник позивача зявився, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання зявився. Зазначив, що постійно утримував доньку після розірвання шлюбу, не відмовляється від надання матеріальної допомоги дитині у межах 700 грн., оскільки зараз він безробітний. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.03.2007 року, який був зареєстрований у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 126. Рішенням Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 02 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем з травня 2016 року та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). 16.01.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON] ( а.с. 6). Відповідно до наданих копій чеків, [PERSON] сплачував на утримання малолітньої дитини 800- 1 000 грн. щомісяця за період з квітня 2015 року по травень 2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із трудової книжки вбачається, що відповідач офіційно не працює з 2011 року, не є приватним підприємцем, має нерегулярний заробіток, таким чином суд вважає, що справедливим та співмірним буде присудити стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 грн., починаючи з 14 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (03 серпня 2025 року). Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки працездатний, інших дітей у [PERSON] немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial