Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

позивач та його представник просять суд визнати недійсним рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року № 66-11/VI в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність [PERSON] по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області орієнтованою площею 0,0324 га для ведення особистого селянського господарства та зобовязання [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки, посилаючись на те, що рішенням Ватутінської міської ради Черкаської області від 20.11.2014 року №66-11/VI надано: 1. Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність [PERSON] по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області орієнтованою площею 0,0324 га для ведення особистого селянського господарства. 2. Зобовязано [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Вони вважають вказане рішення не чинним та незаконним, оскільки [PERSON] подала неправдиві відомості стосовно правового режиму виділеної земельної ділянки, що в свою чергу призвело до порушення законних прав та інтересів позивача та норм чинного законодавства. [PERSON] вказала, що вона придбала земельну ділянку розміром 676 кв.м та будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області по вул.Садова,55 у [PERSON]. Разом із будинком їй перейшла в користування ще одна земельна ділянка, оскільки відповідно до довідки Юрківської сільської ради №31554 від 06.11.2014 року за бувшим власником рахувалась земельна ділянка розміром 0,10 га. Тобто частина землі прилеглої до придбаної нею земельної ділянки по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області входило до наділу, який був наданий первісному власнику садиби [PERSON], але при приватизації землі останній отримав у власність лише 0,676 га, при цьому 0,0287 залишилося в розпорядженні Ватутінської міської ради Черкаської області і тому вона звернулася з заявою про надання дозволу для виготовлення технічної документації спірної земельної ділянки. Однак з такою мотивацією вони не погоджуються, оскільки він, [PERSON] є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області, вул.Садова,51 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2014 року. Вказаний будинок належав його бабусі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Юрківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області. При житті його бабуся [PERSON] у звязку з погіршенням стану здоровя та похилим віком передала в тимчасове користування [PERSON] прилеглу до свого будинковолодіння земельну ділянку розміром 0,0287 га. 26.01.2014 року його бабуся померла і тому [PERSON] вирішила привланити собі отриману земельну ділянку, оскільки звернулася з відповідною заявою до Ватутінської міської ради Черкаської області саме після її смерті та до того як він оформив правовстановлюючі документи на будинок в порядку спадкування, що не дало можливості йому також звенутися з відповідною заявою. Відповідно до акту обстеження меж земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні по вул.Садова,51 в м.Ватутіне, Черкаської області площа земельної ділянки становить 0,0960 га. А відповідно до архівної довідки архівного відділу Звенигородської райдержадміністрації №81/04-03 від 16.07.2015 року в протоколі загальних зборів членів колгоспу від 25.04.1987 року №2, за яким його бабусі [PERSON] виділена та значиться земельна ділянка 0,15 га. А тому земельна ділянка розміром 0,0287 га якою користується [PERSON] входила до наділу саме його бабусі. Вирішити даний спір в добровільному порядку позивач можливості немає, а тому він і звернувся до суду з даним позовом. Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнала повністю, просить суд в позові відмовити, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, позивач жодних належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог суду не надав. Відповідно до чинного законодавства України рішення органу місцевого самоврядування підлягає скасуванню, якщо воно прийняте з порушенням законодавчих актів або з перевищенням власних повноважень чи компетенції, що призвело до порушення прав позивача. При цьому позивач посинен девести порушення таким рішенням своїх прав чи охоронюваних законом інтересів. Оспорюване рішення ради прийняте на підставі та в межах повноважень, визначених п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст.ст. 12, 79-1, 118 ЗК України. На час ухвалення рішення Ватутінської міської ради не було і не могло бути відомо про інших осіб, які вважають себе належними користувачами земельної ділянки розміром 0,0287 га по вул Садова в м.Ватутіне, Черкаської області, оскільки відповідно до відомостей державного земельного кадастру України, зазначених в публічній кадастровій карті України, спірна земельна ділянка не перебуває у володінні чи користуванні громадян України. У міської ради не було підстав, зазаначених у ч.ч.6, 7 ст.118 ЗУ України для відмови у наданні [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Третя особа та її представник позовні вимоги позивача не визнали повністю, просять суд в позові відмовити. Позовні вимоги позивача ввважають безпідставними та необгрунтованими. Рішення Ватутінської міської ради Черкаської області вважають законним і вважають, що немає жодних підстав для його скасування. Заслухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені та стверджуються належними доказами. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідно до рішенням Ватутінської міської ради Черкаської області від 20.11.2014 року № 66-11/VI (а.с.12) надано: 1. Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність [PERSON] по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області орієнтованою площею 0,0324 га для ведення особистого селянського господарства. 2. Зобовязано [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Третя особа [PERSON] придбала земельну ділянку розміром 676 кв.м та будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне, Черкаської області по вул. Садова, 55 у [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу жилого будинку від 14.03.2000 року (а.с.37) та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2000 року (а.с.38). Разом із будинком [PERSON] перейшла в користування ще одна земельна ділянка, оскільки відповідно до довідки Юрківської сільської ради №1554 від 06.11.2014 року (а.с.27) за бувшим власником будинковолодіння рахувалась земельна ділянка розміром 0,10 га. Тобто частина землі прилеглої до придбаної нею земельної ділянки по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області входило до наділу, який був наданий первісному власнику садиби [PERSON], але при приватизації землі останній отримав у власність лише 0,676 га, при цьому 0,0287 залишилося в розпорядженні Ватутінської міської ради Черкаської області і тому [PERSON] звернулася з заявою до Ватутінської міської ради Черкаської області про надання дозволу для виготовлення технічної документації земельної ділянки. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Ватутіне Черкаської області вул. Садова, 51 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2014 року (а.с.6). Вказаний будинок належав бабусі позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Юрківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області від 05.10.1977 року. Відповідно до акту обстеження меж земельної ділянки (а.с.10), яка перебуває в користуванні позивача по вул.Садова,51 в м.Ватутіне, Черкаської області площа земельної ділянки становить 0,0960 га. А відповідно до архівної довідки архівного відділу Звенигородської райдержадміністрації № 81/04-03 від 16.07.2015 року (а.с.9) в протоколі загальних зборів членів колгоспу від 25.04.1987 року №2 (а.с.45), за яким бабусі позива [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) М.М. виділена та значиться земельна ділянка 0,15 га., що також стверджується записом №324 в земельнокадастровій книзі колгоспу ім.Ватутіна, с.Юрківка за 1986 рік (а.с.125). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які на час прийняття рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року № 66-11/VI були членами комісії міської ради, яка розглядала звернення [PERSON] повідомили, що рішення про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність по вул.Садова,55 в м.Ватутіне, Черкаської області орієнтованою площею 0,0324 га для ведення особистого селянського господарства та зобовязання [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки приймалось на підставі поданої заявником документації за встановленим порядком. Але коли до Ватутінської міської ради із скаргою звернувся [PERSON] то вони виїзджали за адресами: м.Ватутіне, Черкаської області вул.Садова,51 та 55. І на їхню думку за розташуванням земельних ділянок на місцевості вважають, що спірна земельна ділянка дійсно відпосилась до будинковолодіння [PERSON]. Але рішення Ватутінською міською радою вже було прийнято. Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних громад для всіх потреб. В судовому засіданні встановлено, що третя особа [PERSON] звертаючись до Ватутінської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність до заяви не додала погодження землекористувача сусідньої земельної ділянки, а саме позивача [PERSON], а комісія міської ради не звернувши на це уваги передчасно розглянула заяву [PERSON] та подала матеріали на сесію міської ради для прийняття рішення, що істало причиною спірних правовідносин. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для визнання рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року № 66-11/VI недійсним. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати недійсним рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 20 листопада 2014 року № 66-11/VI в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність [PERSON] по вул. Садовій, 55 в м. Ватутіне Черкаської області орієнтованою площею 0,0324 га для ведення особистого селянського господарства та зобовязання [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. На підставі наведеного та ст.ст.118,122 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та

Outcome: approved