Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

позивач просить суд шлюб, зареєстрований 29 січня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 7, між нею, [PERSON] та [PERSON] - розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON], посилаючись на те, що вона, [PERSON], [INFO], та відповідач, [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач влаштовує постійні скандали, висловлюється нецензурною лайкою, в тому числі в присутності наших дітей, сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє їй необгрунтовані претензії, зловживає спиртними напоями, застосовує щодо неї фізичне насильство, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає її, завдає фізичного болю і принижує її честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу. У неї порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливо, і суперечить її інтересам. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позовна заява подається до Кагарлицького районного суду Київської області, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Щодо поданих даних відповідачем у заперечені, то вона щодо вказаних відповідачем заперечує та вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Відповідач в судове засідання не з'явився та подав до суду заперечення, з якого вбачається, що в обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що їхнє з нею спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Що нібито він влаштовує постійні скандали, висловлююся нецензурною лайкою, в тому числі в присутності їхній дітей, сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Також необгрунтовано обливає його брудом, зазначаючи про те, що він зловживає спиртними напоями, пред'являє їй необгрунтовані претензії, застосовує до неї фізичне насильство, постійно ганьбить її, завдає їй фізичного болю, що робить їхнє спільне життя нестерпним. Крім того, також неправдивими є твердження позивачки щодо того, що він не бере матеріальної участі в житті сім'ї, в зв'язку з чим весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Так як він працює, однак не офіційно. Однак хоче звернути увагу шановного суду на те, що викладені позивачкою обставини не відповідають дійсності, надумані нею з метою приниження його та при цьому виправдати порушення подружньої вірності з її сторони. Саме подружня зрада з боку дружини [PERSON] - позивачки по справі і стала дійсною та єдиною причиною припинення шлюбних відносин між ним та позивачкою. Не зважаючи на зраду дружини він з метою збереження сімейних відносин з урахуванням інтересів їхнього спільного сина [PERSON], який дуже болісно сприйняв припинення шлюбних відносин між ним та позивачкою. Справжньою причиною припинення шлюбних відносин між ним та позивачкою визнати подружню зраду позивачки - [PERSON]. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 7. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони, що стверджується копією свідоцтва про його народження. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам та їхній дитині. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved