Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач у червні 2018 року звернулася до суду з позовом про звільнення з-під арешту автомобіля марки ЗАЗ, тип легковий комбі, модель 110377-40, колір білий, 2007 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], посилаючись на те, що зазначене майно належало її чоловіку - [PERSON], який помер [INFO]. Під час оформлення спадкових прав позивачу стало відомо про те, що на зазначене майно накладений арешт постановою державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ від 07.02.2013 року №2081. У зв'язку з закінченням виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» просить скасувати арешт на зазначений автомобіль. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, попередньо надавши письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1,3,11 частини 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». У даному випадку 30.12.2013 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з направленням виконавчого провадження за належністю до іншого відділу ДВС. Представники третіх осіб - Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Диканського районного відділу ДВС - не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, та зазначили, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Полтавській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, попередньо надав пояснення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] (а.с.9,10), після смерті якого залишилось спадкове майно - автомобіль марки ЗАЗ, тип легковий комбі, модель 110377-40, колір білий, 2007 року випуску, номер шасі колір білий, 2007 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який наданий у власність померлому [PERSON] Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в Полтавській області як інваліду внаслідок трудового каліцтва та належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.03.2007 року (а.с.52). Згідно з листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області від 03.074.2018 року після смерті [PERSON] автомобіль залишено члену сім'ї, його дружині [PERSON] (а.с.11); 03.04.2018 року [PERSON] видано довідку про перереєстрацію транспортного засобу у Територіальному сервісному центрі 5341 регіонального сервісного центру МВС у Полтавській області у зв'язку зі смертю інваліда [PERSON] [INFO], для передачі [PERSON] транспортного засобу на правах власника(а.с.12). Згідно з карткою арешту транспортного засобу від 21.02.2018 року на автомобіль марки ЗАЗ, тип легковий комбі, модель 110377-40, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], постановою державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ [PERSON] від 07.02.2013 року накладено арешт (а.с. 15). 04.04.2018 року [PERSON] звернулась до Полтавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області із заявою про видачу довідки щодо перебування на виконанні виконавчих документів щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.13). Згідно з повідомленням Полтавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області за вих.. № 5719 станом на 10.04.2018 року у відділі виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь фізичних, юридичних осіб та держави на виконанні не перебувають (а.с.14). Як вбачається із витягу з виконавчого провадження №32913787 про стягнення з [PERSON] на користь УПФ у Полтавському районі заборгованості в розмірі 2312,07 грн., 30.12.2013 року закінчено виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документу за належністю до Диканського відділу ДВС) (а.с.30-31). Ухвалою суду від 20.07.2018 року зобов'язано Диканський районний ВДВС у Полтавській області надати пояснення щодо виконавчого провадження № 32913787 зокрема, відомості про перебування на виконанні, а в разі направлення до іншого органу виконавчої служби - докази отримання ВП адресатом. Проте ухвала суду Диканським районним ВДВС у Полтавській області не виконана, натомість надане клопотання про розгляд справи без їхньої участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до повідомлення Полтавського об'єднаного управління ПФУ(правонаступника УПФ у Полтавському районі) від 05.09.2018 року [PERSON] не значиться боржником, тому щодо зняття арешту покладаються на розсуд суду(а.с.82) Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємцем майна після померлого чоловіка [PERSON], тому наявність обтяження на спадкове майно порушує її майнові права. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved