Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до ПАТ «Астра Банк» (відповідач 1) та ТОВ «Страхова компанія «Аксор» (відповідач 2) про стягнення суми страхового відшкодування, просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь кошти сплачені за не надані послуги страхування у розмірі 12 047,49 грн, кошти на ремонт автомобіля у розмірі 8 470,99 грн та судові витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 27 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого при настанні страхового випадку (наприклад ДТП) відповідач 2 зобов'язався здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. 19 вересня 2013 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди настав страховий випадок, передбачений вищезазначеним договором, позивач надав відповідачу 2 необхідний пакет документів для страхової виплати, але останній протягом встановленого договором строку так і не здійснив страхового відшкодування. Також зазначений договір страхування був укладений через обмеження відповідачем 1 можливості видачі кредиту шляхом зобов'язання позивача до підписання договору із конкретно визначеною банком страховою компанією. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначив, що його довіритель не порушував права позивача. Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, про дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Skoda Octavia A7», д.р.н. [NUMBER] (договір страхування), згідно якого при настанні страхового випадку відповідач 2 зобов'язався здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк (а.с.24-26). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до пп.25.2, 25.4 вищезазначеного договору страхування після отримання всіх необхідних документів про факт, обставини настання страхового випадку та розмір збитку, рішення про виплату страхового відшкодування приймається протягом 10-ти робочих днів з дати отримання останнього документа. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 30-ти робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату. 19 вересня 2013 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний автомобіль зазнав механічних пошкоджень, і відповідно настав страховий випадок, що підтверджується довідкою №729 стаціонарного поста №2 роти ДПС ДАІ УМВС України в Закарпатській області (а.с.27). Згідно рахунку фактури №304 від 25.10.2013, наданого ТОВ «БМВ» загальна сума ремонту автомобіля «Skoda Octavia A7», д.р.н. [NUMBER], становить 8 470,99 грн (а.с.31). У судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивач 10 лютого 2014 року подала повний пакет документів згідно договору страхування від 27.08.2013 до заяви на виплату страхового відшкодування в розмірі 8 470,99 грн, яку ще було подано 07 листопада 2013 року. Але ще до цього часу страхове відшкодування позивачу не було проведено. Зважаючи на вищеперераховані обставини відповідач 2 повинен був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування до 24.02.2014. Відповідно у разі позитивного рішення виплату страхового відшкодування позивачу здійснити до 08.04.2014. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Пунктом 9.1 договору страхування від 27.08.2013 укладеного між позивачем та відповідачем 2 передбачена франшиза у розмірі 2,0%. Таким чином, враховуючи те, що 2,0% від загального розміру коштів необхідних для ремонту автомобіля (8 470,99 грн) становить 169,42 грн, суд приходить до висновку стягнути з відповідача 2 (ТОВ «Страхова компанія «Аксор») страхове відшкодування у розмірі 8 301,57 грн. Стосовно всіх позовних вимог до відповідача 1 (ПАТ «Астра Банк») необхідно зазначити наступне. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог відносно відповідача 1 (ПАТ «Астра Банк») необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не надано жодного підтвердження порушення відповідачем 1 будь-яких прав позивача та норм цивільного законодавства. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача 12 047,49 грн за не надані послуги страхування суд вбачає необхідним у їх задоволенні відмовити у зв'язку з наступним. Зазначені кошти були сплачені позивачем відповідачу 2 за укладення вищезазначеного договору страхування. Підставами повернення коштів може бути виключно або розірвання договору, або визнання його недійсним. Оскільки позивач не заявляла позовних вимог ні щодо розірвання договору, ні щодо визнання його недійсним, позовні вимоги в даній частині відповідно не можуть бути задоволені. Щодо позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу, відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надавання безоплатної правової допомоги. Прохання позивача відшкодувати витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень не знаходить свого обґрунтування, та не підтверджено фактами реального надання правової допомоги саме по цій цивільній справі, не надано погодинного розрахунку наданої правової допомоги, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні відшкодувати витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК на користь держави необхідно стягнути судовий збір з відповідача 2 в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 629, 988 ЦК України, ст.ст. 3, 9, 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial