Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач у жовтні 2013 року звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Бердянський район електричних мереж» на свою користь у відшкодування заподіяної моральної шкоди 30000,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову посилався на те, що, починаючи з листопада 2009 року по червень 2013 року в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області та апеляційного суду Запорізької області знаходилася цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Бердянський район електричних мереж» до його батька - [PERSON], а також до нього про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією. У даній справі позивачу було відмовлено за висунутими вимогами. Звертаючись до суду, ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Бердянський район електричних мереж» посилалося на Акт за №00104929 від 12 жовтня 2009 року та Розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення. Під час дослідження доказів у справі судом було встановлено, що зазначені документи не відповідають дійсності та не можуть бути прийняті до уваги як докази, оскільки фіксування за актом №00104929 від 12.10.2009 року проводилося на горищі будинку без участі споживача, а розрахунок обсягу та вартості електричної енергії проведений з порушенням Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, затвердженої постановою НКРЕЕУ від 04.05.2006р №562. Виходячи з наведеного, можна стверджувати, що дії працівників Бердянського РЕМ по складанню акту за №00104929 від 12.10.2009 року та проведенню Розрахунку є незаконними та протиправними. Через неправомірні дії працівників БРЕМ для нього особисто та для його родини настали несприятливі наслідки: довгі судові процеси для відновлення своїх прав та поваги оточуючих. Всі чотири роки він відчував емоційне напруження, знаходився в стресовому стані. Для його батька, який спочатку був відповідачем, це було шоком. Задовгі судові процеси похитнули його здоров'я та він не витримав і помер. В подальшому тягар доведення невинуватості батька ліг на нього. Внаслідок довгої судової тяганини були порушені нормальні життєві зв'язки, він вимушений був відвідувати судові засідання в м.Бердянську та м.Запоріжжі, що вимагали затрат часу, коштів на правову допомогу в сумі 2500,00 грн. та на дорогу щонайменше 1500 грн. Тобто, у зв'язку з протиправними діями працівників Бердянського РЕМ при виконанні своїх повноважень йому завдано моральну шкоду, яку він з урахуванням тривалості, кількості часу та зусиль, необхідного для відновлення попереднього стану, оцінює в розмірі 30000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити. Додатково на запитання пояснив, що розмір моральної шкоди ним був визначений, виходячи з суми, яка до нього пред'являлася відповідачем плюс розмір витрат, які він витратив на правову допомогу та поїздки на судові засідання, помноженої на 4 роки, на протязі яких тривали судові процеси. Представники відповідача за довіреностями Помазан О.С. та Лук’яненко П.В. заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що жодним судовим рішенням ані акт про порушення ПКЕЕН, ані розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії не визнані незаконними, так само як і дії працівників Бердянського РЕМ. Розрахунок виконаний у відповідності з Методикою, а в самому рішенні суду взагалі не вказано, в чому розрахунок вартості електричної енергії не відповідає Методиці. Позивачем у підтвердження завданої моральної шкоди не надано відповідних медичних довідок про перебування його у стресовому стані, а також про те, що стан здоров'я його батька погіршився саме через дії працівників БРЕМ. Ніякими нормативними актами не заборонено проводити фотографування виявленого порушення Правил користування лектроенергією. Не доведено позивачем і факту того, що в с.Миколаївка про нього та про його батька склалася думка, що вони є «крадіями». Факт порушення ПКЕЕН було виявлено працівниками БРЕМ у присутності батька позивача, який підписався в ньому, а пізніше приїздив на комісію з розгляду актів про порушення, де 2 листопада 2009 року уклав з БРЕМ угоду про визнання боргу. Через те, що угода ним не виконувалася, БРЕМ змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення з нього нарахованої вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що працюючи по рейду в [ADDRESS] з дозволу абонента бригадою було оглянуто лічильник, проводку по дому та ввідний кабель. На горищі ними було виявлено розрив ввідного кабелю із встановленням з одного боку розетку, а з іншого -вилки. Дане правопорушення було виявлено в присутності [PERSON], який піднімався на горище, а потім підписав акт про порушення. Заслухавши позивача, представників відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що позивач в обґрунтування завдання йому моральної шкоди посилається на судові рішення, зокрема: рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі №2-229/11 від 28 березня 2011 року за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Бердянський район електричних мереж» до нього про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення на суму 6646,05 грн., який було задоволено, проте рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2011 року було скасоване, а у задоволенні позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського району електричних мереж відмовлено. Крім цього, позивачем до позову долучено також копію рішення Бердянського міськрайонного суду по справі №310/3243/13-ц від 06 червня 2013 року за позовом відповідача до нього про стягнення цього ж розміру вартості не облікованої електричної енергії, яким у задоволенні позову було відмовлено, в мотивувальній частині якого вказано, що суд не прийняв як доказ Акт №00104929 від 12.10.2009 року, оскільки показаннями свідків встановив, що фіксування порушення на горищі відбулося без споживача, та зазначив, що розрахунок проведений з порушенням Методики. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно ч.1, п. 2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частиною 3 цієї статті встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. В ході розгляду справи було з'ясовано, що позивач на підставі того, що у задоволенні позовів до нього ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського РЕМ було відмовлено, зробив висновок, що дії працівників Бердянського РЕМ по складанню акту про порушення ПКЕЕН та розрахунку вартості електричної енергії є незаконними, протиправними, такими, що завдали йому шкоди, а тягар доведення невинуватості батька, а потім і його як правонаступника, в судовому порядку ліг на нього, процес був тривалим, чим порушив його нормальні життєві зв'язки, завдавши моральної шкоди на суму 30000,00 грн. Проте, аналізуючи надані позивачем копії судових рішень, суд вважає, що в позові ВАТ «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] було відмовлено зовсім не з тих підстав, що дії працівників БРЕМ визнані незаконними, а через те, що у справі №2-229/11 після заміни первісного відповідача правонаступником- [PERSON] після смерті його батька, ВАТ «Запоріжжяобленерго» протягом всього часу розгляду справи не змінило предмету або підстав позову із обґрунтуванням відповідальності спадкоємця за завдану шкоду, спричинену діями померлого. Щодо іншої справи №310/3243/13-ц, коли позов вже було пред'явлено безпосередньо до [PERSON], як правонаступника його батька, то судом в задоволенні позову було відмовлено з тих підстав, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» пред'явив вимоги до спадкоємця з порушенням встановленого шестимісячного строку від дня, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини, визначеного ст.1281 ЦК України, та ненаданням доказів у підтвердження вартості спадкового майна, що увійшло до складу спадщини. Посилання в мотивувальній частині вказаного рішення на те, що суд не приймає як доказ акт №00104929 від 12.10.2009 року та наданий розрахунок, який, на думку суду, був проведений не у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не має принципового значення, оскільки не тягне за собою беззаперечного висновку щодо незаконності дій працівників БРЕМ при складанні цього акту. Суд зважає на те, що акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, в тому числі проведений у зв'язку з цим розрахунок, складався працівниками Бердянського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго», які діяли як посадові особи і на підставі відповідних положень Правил користування електричною енергією для населення згідно виданого завдання рейдовій бригаді на перевірку в конкретному населеному пункті, тому не можна стверджувати, що їх дії були незаконними. Відмова Бердянському РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» в позовах по зазначеним вище цивільним справам з підстав недоведеності позовних вимог не надає позивачу права на відшкодування моральної шкоди внаслідок дій працівників БРЕМ по складанню акту за результатами перевірки, які він вважав протиправними, проте зустрічних позовних вимог про визнання дій працівників ВАТ «Запоріжжяобленерго» в тих справах [PERSON] не заявлялося. Не має правового підґрунтя у підтвердження спричинення моральної шкоди і участь у розгляді справ в судах першої та апеляційної інстанцій, тривалість судових процесів та понесення витрат на правову допомогу та витрат, пов'язаних з явкою до суду, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом на участь у судових засіданнях, а понесені судові витрати міг стягнути на свою користь за результатами розгляду справ при відмові у задоволенні позову ВАТ «Запоріжжяоленерго» відповідно до положень ст.84, ч.1 ст.88 ЦПК України за наявності у підтвердження таких витрат відповідних платіжних квитанцій. Також суд враховує, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів щодо погіршення стану здоров'я його батька та в подальшому його смерть через дії відповідача, чи перенесення ним самим емоційного та психічного напруження, як вказано в позові, як то медичних довідок лікувальних закладів чи хоча б посилань на показання свідків. Заявивши на попередньому судовому засіданні клопотання про виклик одного свідка, позивач в подальшому клопотання про його допит не підтримав та на виклику не наполягав. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними, на думку позивача, діями працівників Бердянського РЕМ за відсутності щодо цієї обставини відповідного судового рішення, позивач між тим не просив суд визнати дії відповідача незаконними, помилково вважаючи цей факт доведеним відповідно до положень ст.61 ЦПК України. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, тому в їх задоволенні слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed