Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Представник акціонерного товариства «МЕГАБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 30.05.2018 року між [PERSON] (надалі - Відповідач) та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК» (надалі - Позивач) було укладено Кредитний договір № 26-170-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (надалі - Кредитний договір). Згідно з п.п. 1.1, 1.2. Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу грошові кошти (далі - Кредит) шляхом видачі грошових коштів готівкою з каси банку в сумі та на умовах визначених Договором, які Відповідач зобов`язався повернути Позивачу, сплатити проценти, комісійні винагороди за користування кредитом та інші платежі згідно з Договором. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3. та 2.4. Кредитного договору, Кредит надається Відповідачу в сумі 27845,45 грн. на строк з 30.05.2018 року до 27.05.2022 року включно, процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15,00% річних. Позивач виконав зобов`язання, передбачене Кредитним договором, видавши грошові кошти в розмірі 17523,36 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.1781930.14121.46 від 30.05.2018 р. та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 30.05.2018 р. по 31.03.2019 р. Пунктом 2.9. Кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 928,19 грн. В порушення умов договору, відповідачем з 01.08.2018 року порушуються умови та строки сплати платежів за кредитом. З 03.12.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим станом на 01квітня 2019 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 27845 грн.45 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 16891,24 грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 р. по 31.03.2019 р. включно в розмірі 878,30 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. включно в розмірі 2190,40 грн. та суми штрафу в розмірі 7885,51 грн., яку просив стягнути позивач на свою користь. Крім того просив стягнути з відповідача судовий збір 1921,00 грн.. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти прийняття заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 3, 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що 30.05.2018 року між [PERSON] та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК» було укладено Кредитний договір № 26-170-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (а.с.4). Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, суд вважає, що станом на 01.04.2019 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 27845,45 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 16891,24 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.08.2018 р. по 31.03.2019 р. включно в розмірі 878,30 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. включно в розмірі 2190,40 грн. (а.с.7-15). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією із підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України). Як визначено у ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання зпорушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, [PERSON] не в повному обсязі виконує свої зобов`язання передбачені кредитним договором та неналежним чином, тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ «Мегабанк» задовольнити частково та стягнути з відповідача залишок заборгованості за кредитом в розмірі 16891 грн. 24 коп., суму залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 року по 31.03.2019 року в розмірі 878 грн. 30 коп. та суму залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період серпня 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 2190 грн. 40 коп.. Що стосується позовних вимог, стосовно нарахованої суми штрафу в сумі 7885,51 грн., суд вважає, що в цій частині позовних вимог потрібно відмовити, з наступних підстав. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафу. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, в задоволенні позовних вимоги в частині стягнення суми штрафу нараховану відповідно до Кредитного договору в сумі 7885 грн. 51 коп. - відмовити. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1396-11 від 03.06.2019 року (а.с.1). Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача в розмірі 19959,94 грн., що складає 71,68% від загальної суми позовних вимог, сума судового збору, що належить стягненню з відповідача на користь позивача, складає 1376,97 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: partial