Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Управлінська житлова компанія» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, 3% річних та інфляційних нарахувань, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку [ADDRESS]. Відповідачка фактично отримані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачувала в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилась не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] заперечив проти позову посилаючись на те, що відповідно до п. 2 ст. 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється. Пунктом 21 абз. 3 в протоколі розбіжності до Договору про надання послуг з утримання будинку, укладеного між ПП «Житлове управління С» та відповідачкою передбачено, що Договір може бути розірваний достроково у разі - припинення діяльності юридичної особи, отже будь-які договірні відносини між сторонами є припиненими. 27 липня 2011 року за адресою: [ADDRESS] було створено ОСББ, цього ж дня між відповідачкою та ОСББ бул. Б.Хмельницького, 12 А був укладений договір № 12 про надання послуг на утримання будинку та прибудинкової території. Будь-які збори власників житла, щодо передачі повноважень ТОВ «УЖК» на управління будинком за адресою: [ADDRESS] не проводилися та рішення не приймалися, будь - які договірні відносини з даним підприємством відсутні. Також представник зазначив, що відсутнє будь-яке рішення органу місцевого самоврядування щодо ТОВ «УЖК» про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для населення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 02 лютого 2009 року між ПП «Житлове управління -С» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до п. 1 даного договору предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS], а споживачем своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія» реорганізоване шляхом перетворення з ПП «Житлове управління - С» та згідно з п. 1.7. Статуту являється правонаступником всіх прав та обов'язків останнього. 27 липня 2011 року за адресою: [ADDRESS] було створено ОСББ, цього ж дня між [PERSON] та ОСББ бул. Б.Хмельницького, 12 А був укладений договір № 12 про надання послуг. Згідно п. 1 даного договору ОСББ безпосередньо або шляхом залучення на конкурсних засадах фізичних та/чи юридичних осіб забезпечує управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, та забезпечує належну експлуатацію усієї житлової споруди, що по [ADDRESS]. Власник маючи житлову площу 71,8 кв.м. бере участь у витратах на виконання зазначених послуг, у вигляді щомісячних внесків на рахунок ОСББ, які здійснюються за попередній місяць до 10 числа кожного наступного місяцю. Таким чином, суд вважає, що позивач фактично надавав послуги відповідачу з 02.02.2009 року по 27.07.2011 року до укладення договору з ОСББ бул. Б.Хмельницького, 12 А, а саме сплачував за електроенергію в місцях загального користування (освітлення під'їздів, електроенергія ліфтів), вивіз сміття, технічне обслуговування ліфтів, прибирання прибудинкової території, обслуговування внутрішньо будинкової мережі холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, податки та інші обов'язкові платежі. Тому відповідач повинна компенсувати позивачу зазначені витрати, а починаючи з 27.07.2011 року відповідно оплачувати витрати на користь ОСББ бул. Б.Хмельницького, 12 А. Відповідно до положення статтей 7,13 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово - комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово - комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом викової влади з питань житлово - комунального господарства. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 361 від 16.12.2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій приватному підприємству «Житлове управління -С» встановлено розмір тарифу, та перелік послуг, який надається в будинку по [ADDRESS]. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені строки. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений договором термін, оплачувати надані послуги щомісячно. Статтею 382 ЦК України визначає власника квартири в багатоквартирному будинку таким, що його належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири (наприклад стояки водопостачання), а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир даного будинку. Також, ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 625 ЦК України, визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплачувати суму боргу, з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище викладене, за період з 02.02.2009 року по 27.07.2011 року з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 540 грн. 68 коп. за фактично отримані послуги, також підлягають стягненню 3 % річних в сумі 42 грн. 82 коп. та сума інфляційних нарахувань в сумі 36 грн. 33 коп., в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial