Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Представник АТ Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідача на користь банку заборгованість за договором укладеним 14 лютого 2017 року між ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , в розмірі 25028 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 24 479 грн. 09 коп.; комісія в розмірі 14 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 45 грн. 76 коп.; сума сплаченої пені в розмірі 0,01 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 451 грн. 65 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 38 грн. 47 коп., що утворилася станом на 31 серпня 2020 року, посилаючись на порушення позичальником своїх зобов`язань. На підставі ухвали суду від 22 жовтня 2020 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача у адресованій суду заяві позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України. Та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 14 лютого 2017 року між ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір, шляхом підписання заяви про приєднання №618544 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн. 00 коп., який в подальшому було збільшено до 25 000 грн., строком на 60 місяці, процентна ставка за користування яким становила 30 % річних. Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунку, за вказаним договором, станом на 31 серпня 2020 року, виникла заборгованість в розмірі 25028 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 24 479 грн. 09 коп.; комісія в розмірі 14 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 45 грн. 76 коп.; сума сплаченої пені в розмірі 0,01 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 451 грн. 65 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 38 грн. 47 коп. Оскільки відповідач під час судового розгляду не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved