Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] в сумі 12081,44 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Альфа Банк» з заявою «на отримання кредиту», та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк» розглянувши заяву відповідача, та надані до неї документи, прийняв позитивне рішення про надання кредиту. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року. Згідно з умовами договору кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року, ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 8288 гривень, з кінцевим строком погашення до 06 травня 2013 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту № 500273884 від 05 березня 2012 року. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23 грудня 2013 року складала: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7381,44 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом - 0 гривень, прострочена комісія - 0 гривень, пеня - 4700 гривень. Разом 12081,44 гривень. Станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість за договором кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року, складала 12081,44 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 03 травня 2012 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500273884, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 8288 гривень, процентна ставка за користування кредитом 25,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги «Альфа-Сервіс» (за її наявності) 06 травня 2013 року (а.с.12). Відповідно до п.п. 2.8. п. 2 кредитного договору, комісійна винагорода банку складає: за послуги «Альфа-Сервіс» (Пакет №1) 150 гривень за кожний місяць користування кредитом по дату остаточного повернення кредиту зазначену в п. 2.3. (додається за необхідності, у разі виявлення позичальником бажання користуватись відповідним пакетом послуг «Альфа-Сервіс»; за виконання операцій переказу коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування агентів банку, без ПДВ становить 1,8% від суми переказу, без ПДВ. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується позичальником кожного разу під час здійснення будь-яких платежів за цим договором із використанням ПТКС; прийняття готівкових коштів з перерахунком для зарахування на рахунок в касах банку становить 35 гривень. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті сплачується позичальником за здійснення розрахункового-обслуговування позичальника в операційних касах банку. Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа Банк» за плату, а ПАТ «Альфа Банк» відступає ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває належне ПАТ «Альфа Банк» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії (а.с.4-7). Згідно з витягом з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 2013-1 від 23 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» а ТОВ «Росвен Інвест Україна», до ТОВ «Росвен Інвест Україна» від ПАТ «Альфа Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 500273884 від 03 травня 2012 року, укладеним з [PERSON] на загальну суму заборгованості 12 081,44 гривень (а.с.8). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем умови кредитного договору в частині виконання зобов'язання виконані не були, у зв'язку з чим станом на 23 грудня 2013 року прострочена заборгованість за договором кредиту № 500273884 від 03 травня 2012 року складає 12081,44 гривень, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7381,44 гривень, прострочені відсотки за користування кредитом - 0 гривень, прострочена комісія - 0 гривень, пеня - 4700 гривень. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. 29 травня 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості. В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованість погашена не була. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, пені, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором кредиту 500273884 від 03 травня 2012 року підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 500273884 від 03 травня 2012 року у розмірі 12 081,44 гривень. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved