Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позов мотивований тим, що з [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі і 08.05.1997 року у них народився син [PERSON]. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.1997 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.1997 року і до його повноліття. За даною постановою був виписаний виконавчий лист, який предявлений до виконання. Однак, незважаючи на наявність рішення суду, відповідач не у повній мірі сплачує аліменти на утримання сина. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по виплаті аліментів, виданої державним виконавцем, відповідач має заборгованість по аліментам з березня 2013 року по травень 2015 року, в загальній сумі 20\~470,13 грн., тому позивач вважає, що відповідач повинен сплатити пеню. Відповідно до ст. 196 СК України [PERSON] та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати по аліментам за період з 2007 року до травня 2015 року в розмірі 7\~749,25 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач не виконує батьківського обов`язку і ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим була порушена кримінальна справа. [PERSON] є непрацездатною особою, тому власного доходу не має, а дитина перенесла важку травму внаслідок ДТП і теж потребує постійного лікування. Пеня розрахована відповідно до ст. 196 СК України і складає загалом 7\~749,25 грн. за період з 2007 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Суду пояснив, що з 08.05.2015 року син [PERSON] є повнолітнім, проте він продовжує погашати заборгованість по аліментам. Зауважив, що не міг сплачувати аліменти в повному обсязі, оскільки не працював і доглядав за хворою матірю. Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері, батька і дитини (глава 15 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.1997 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.1997 року і до його повноліття (а.с. 5). За даною постановою був виписаний виконавчий лист, який предявлений до виконання до державної виконавчої служби. Відповідач [PERSON] вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 29.12.1999 року був засуджений за ст. 114 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с. 7). Своє грошове зобов`язання належним чином не виконував і в подальшому. Так, відповідно до довідок-розрахунків, виданих державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ, [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів, зокрема: за січень-серпень 2007 року, за 2008 рік 960,60 грн., за 2009 рік 1300,50 грн., 2011 рік 1146,95 грн., за 2012 рік 2029,75 грн., з березня 2013 по травень 2015 року 20470 грн., оскільки несвоєчасно та не в повній мірі сплачував аліменти. Разом з тим, відповідно до наданої відповідачем копії трудової книжки та договору підряду № 27 від 01.04.2014 року він працював до 17.02.2011 року в ПрАТ «Медтехніка», з 19.10.2012 року до 11.03.2013 року на ТОВ «Лозинка», з 01.04.2014 року до 31.08.2014 року на ТОВ «Поділляспецбуд». Згідно довідки про доходи, що видана ТОВ «Поділляспецбуд», [PERSON] за квітень-серпень 2014 року фактично отримав 47\~430 грн. заробітної плати, разом з тим, згідно наданого розрахунку (а.с. 4), він сплачував по 400 грн. аліментів щомісяця. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. При ухваленні рішення суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України у справі №6-94цс15 від 01.07.2015 року про те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць). Суд приймає до уваги розрахунок суми пені, який зроблений позивачем відповідно до вимог ст. 196 СК України і не був спростований відповідачем. За період з 2007 року до травня 2015 року сума неустойки (пені) складає 7\~749,25 грн. Оскільки відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім встановлених випадків, дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. При цьому суд також виходить з презумпції вини відповідача в простроченні виконання свого зобов`язання, оскільки протилежного суду не доведено. Підстав для зменшення розміру неустойки немає, оскільки відповідач в засіданні пояснив, що він працює неофіційно і отримує дохід, на його утримання мати не перебуває, оскільки також отримує пенсію. Відповідно до ст. 487 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved