Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 72 від 18.01.2010 року в розмірі 11551 грн. 27 коп., що станом на 14.03.2018 року складається із загальної суми основної заборгованості в розмірі 7839,83 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 724,93 грн., загальної суми заборгованості за РКО в розмірі 9,00 грн., загальної суми нарахованої пені - 11,36 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту - 457,50 грн., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 42,54 грн. а також судові витрати в розмірі 1 762 грн. 23 червня 2018 року винесено ухвалу про про відкриття провадження та призначення по справі підготовчого судового засідання. 26 липня 2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заперечив проти позовних вимог повністю, просив відмовити в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 18 січня 2010 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг уклав договір № 72 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою, 23 грудня 2010 року сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 72 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 08.02.2010 року. Сторони домовились додатковим договором № 1 до основного договору наступні зміни: банк відкриває клієнту відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 5000 грн. 00 коп., строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки в тому числі при випуску БПК на новий строк. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 11551 грн. 27 коп., що станом на 14.03.2018 року складається із загальної суми основної заборгованості в розмірі 7839,83 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 724,93 грн., загальної суми заборгованості за РКО в розмірі 9,00 грн., загальної суми нарахованої пені - 11,36 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту - 457,50 грн., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 42,54 грн. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов'язання, на нього в судовому порядку слід покласти обов'язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подав, доводи позивача не спростував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved