Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач - фізична особа підприємець /далі ФОП/ [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд винести рішення, яким розірвати договір оренди № 2010/1 від 20.10.2011 року, укладений між СПД /ФОП/ [PERSON] та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON]: 11556,00 гривень заподіяного збитку, 3000,00 гривень моральної шкоди, 730,80 гривень судового збору, та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 гривень. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався, але в судове засідання так і не з'явився, порядок виклику в судове засідання відповідача відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України дотримано, отже про день та час розгляду справи він вважається повідомленим своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За таких підстав відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України судом оголошено заочний розгляд, та розглянуто справу за від сутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Позивач ФОП [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що 20 жовтня 2011 року він, як ФОП, уклав з фізичною особою [PERSON] договір оренди № 2010/1 належних йому будівельних лісів. При цьому між ним та відповідачем [PERSON] було обумовлено строк виконання договору оренди - згідно п. 3.1 та п.3.2 вказаного договору, а саме позивач повинен був повернути йому орендоване майно 23.11.2011 року. Але в установлений договором строк відповідач свої зобов,язання не виконав, ліси не повернув, внаслідок чого дія договору подовжувалася. В період з 23.11.2011 року по 24.01.2013 року відповідач [PERSON] взяті на себе зобов,язання по оплаті оренди будівельних лісів не виконав. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зрозумівши той факт, що відповідач не виконав взяті на себе зобов,язання, він почав вимагати від відповідача [PERSON] виконати зобов,язання щодо оплати вартості оренди будівельних лісів. На цей час у відповідача утворилася заборгованість за договором оренди у сумі 11556,00 гривень, яка фактично для позивача є збитком. Вказана сума утворилася за період з 23.11.2011року по 24.01.2013 року, що підтверджено доданими до позову : специфікацією ( додаток № 1), Актом прийому передачі будівельних лісів (додаток №2), Актом повернення будівельних лісів (додаток № 4). За період з 23.11.2011 року по 24.01.2013 року заборгованість становить: 36,00 грн. х на 321 день = 11 556,00 гривень. Позивач вважає, що внаслідок винних дій відповідача він значною мірою позбавлений того, на що розраховував, укладаючи договір оренди, а саме: на своєчасну та в повному обсязі оплату за надану послугу у сумі 11556,00 гривень. Тому позивач вважає, що договір, який укладено з відповідачем, підлягає розірванню внаслідок істотного порушення з боку відповідача умов договору. Окрім цього, позивач вважає, що своєю протиправною поведінкою, невиконанням взятих на себе зобов,язань відповідачем, позивачу заподіяно моральної шкоди. Це призвело до того, що у позивача змінився усталений ритм життя, виникла необхідність вжити заходи по усуненню наслідків протиправної поведінки відповідача, телефонувати йому, намагатися владнати конфлікт, і фактично бути ошуканим відповідачем, що створює щоденні моральні страждання та душевні хвилювання для позивача та необхідність звернення до суду для захисту своїх прав. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в 3000,00 гривень. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати, які він поніс на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Вислухавши позивача, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.10.2011 року між СПД /ФОП/ [PERSON](орендодавець, позивач) та фізичною особою [PERSON](орендатор, відповідач) був укладений договір оренди будівельних універсальних стаціонарних лісів. Відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування будівельні універсальні стаціонарні ліси вартістю 5000 грн. Відповідно до п.2.1 Договору передача майна в оренду здійснюється відповідальними спеціалістами сторін по акту прийому-передачі, згідно специфікації. П.2.2.Договору передбачено, що майно вважається зданим з оренди після відмітки орендодавцем в акті у повному складі та вирішення питань щодо орендної плати. Строк оренди було визначено з 20.10. по 23.11.2011 року на 30 календарних днів. Відповідно до п.3.1 договору - час дії Договору вважається закінченим з моменту прийому майна з оренди та повним взаємним розрахунком, про що робиться відповідна відмітка в акті. П.7.2 Договору передбачено, що майно, яке орендується вважається зданим тільки після передачі його орендодавцю повністю у робочому стані без пошкоджень та повної оплати орендної вартості. Відповідно до приписів ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. На виконання умов договору оренди, відповідач зобов,язався використовувати та своєчасно оплатити за надані послуги. Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно специфікації до вищезазначеного договору оренди було визначено орендну плату, яка складає 36 грн. на добу /а.с.10/. Судом встановлено, що позивач свої зобов,язання за договором оренди виконав, та передав орендоване майно в користування відповідачу /а.с.10,31/. Також встановлено, що у встановлений у договорі строк відповідач свої зобов,язання не виконав, орендоване майно не повернув, внаслідок чого дія договору подовжувалася. Повернув позивачеві орендоване майно відповідач тільки 24.01.2013 року, що підтверджується підписом позивача в акті прийому /а.с.10/. Також встановлено, що в період з 23.11.2011 року по 24.01.2013 року відповідач [PERSON] не виконував свої зобов,язання щодо оплати оренди, та не виконав їх і по цей час, тобто порушив умови договору. Оскільки відповідно до п.п. 2.2, 3.1, 7.2 дія договору оренди вважається закінченою після повного розрахунку, а розрахунок відповідачем не здійснено, умови договору щодо оплати порушені відповідачем, ці порушення суд вважає істотними, то вимога позивача щодо розірвання договору є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Відповідно до приписів ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом перевірений розрахунок орендної плати наданий позивачем за період з 23.11.2011 року по 24.01.2013 року, та встановлено, що заборгованість становить 11556,00 грн. ( 36,00 грн.(щоденна орендна плата) х на 321 день (за виключенням святкових та вихідних днів). Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач дійсно був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи договір оренди, а саме: на своєчасну та в повному обсязі оплату за надану послугу у вищезазначеній сумі. Тому порушене право позивача на отримання оплати за послугу підлягає відновленню, та несплачена відповідачем сума орендної плати підлягає стягненню з відповідач на користь позивача. Щодо вимог позивач про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування шкоди відноситься до деліктних правовідносин. Втім, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні правовідносини. Укладеним між сторонами договором оренди не передбачено право однієї сторони на відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання іншою стороною умов договору оренди, а отже підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати пов,язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Згідно приписів ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позовні вимоги задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що позивачем не надані належні докази, які підтверджують фактичну сплату коштів на правову допомогу, оскільки суду не надано відповідний документ (квитанція або приходний ордер), які б підтвердили фактичну оплату цих витрат. Довідка адвоката про сплату позивачем коштів за надання правової допомоги, на думку суду не є належним та допустимим доказом, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги, задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: щодо вимог про стягнення орендної плати в сумі 243,60 грн., та щодо розірвання договору - в сумі 243,60 грн., а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial