Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач Славський ДП ЛГП «Галсільліс» 06.07.2018 року звернувся у суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] у користь Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області заподіяну ним лісовому господарству шкоду у розмірі 25 360 грн. 42 коп.. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 18.07.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Розгляд справи по суті відбувся 09.10.2018 року за правилами спрощеного позовного провадження. Позов обґрунтовано тим, що відповідач 21.07.2017 року самовільно вчинив рубку двох дерев породи «смерека», загальною кубомасою 4,62 м. куб. у кварталі 8 виділу 42 Лавочненського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», розрахунок шкоди за яке становить 25 360 грн. 42 коп., котра підлягає відшкодуванню. Оскільки відповідач добровільно відшкодувати заподіяну ним шкоду лісовому господарству не має наміру, відтак така підлягає стягненню за рішенням суду. Позивач [PERSON] ДЛГП «Галсільліс» явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Однак, від такого представника [PERSON] надійшла заява вх. № 4792 від 09.10.2018 року про розгляд справи без його участі, у котрій він також підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Третя особа Лавочненська сільська рада Сколівського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Від Лавочненського сільського голови [PERSON] надійшла заява вх. № 4791 від 09.10.2018 року про розгляд справи без його участі, у котрій він також висловив позицію з приводу вирішення даного спору, зокрема поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак попередньо подав суду заяву вх. № 4790 від 09.10.2018 року, в якій позовні вимоги визнав, однак просив зменшити розмір відшкодування у звязку із скрутним матеріальним становищем. До заяви додав докази на підтвердження свого скрутного матеріального становища. Оскільки у судове засідання не зявилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 09.10.2018 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідач 21.07.2017 року вчинив самовільну рубку двох дерев породи «смерека», загальною кубомасою 4,62 м. куб. у кварталі 8 виділу 42 Лавчоненського лісництва Славського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 19/5 від 05.07.2018 року, польовою переліковою відомістю самовільно зрізаних дерев від 21.07.2017 року, відомостями матеріально-грошової оцінки при суцільнім, ленточнім переліку дерев від 21.07.2017 року. З копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 17 від 25.07.2017 року вбачається, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 65 КпАП України у вигляді сплати штрафу в дохід держави у розмірі 85 грн.. Відповідач оплатив зазначений штраф, що підтверджується копією квитанції № 752 від 26.07.2017 року. З розрахунку суми збитків, заподіяних лісовому господарству у результаті самовільної рубки вбачається, що загальна сума збитків становить 25 360 грн. 42 коп.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується у\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У судовому засіданні встановлено, що шкода Лавочненському лісництву Славського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» заподіяна з вини відповідача, у звязку з чим він повинен нести відповідальність за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. З вказаного приводу судом встановлено, що відповідач, якому виповнилося 25 років, має важке матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, проживає без реєстрації у господарстві гр. [PERSON] у с. Тернавка Сколівського району Львівської області, якому також змушений помагати. Самовільно зрубані відповідачем дерева необхідні йому були для опалення вищевказаного житлового будинку. Згідно наданої суду характеристики від 08.10.2018 року за вих. № 743 на відповідача з місця його фактичного проживання, останній зарекомендував себе позитивно, є хорошим сімянином, до жодного виду відповідальності не притягався. Сімя відповідач проживає в іншому населеному пункті, яким він також змушений помагати. Відтак, розмір відшкодування шкоди, завданої відповідачем, з урахуванням його важкого майнового становища, підлягає зменшенню. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЛК України у комунальній\~власності перебувають\~ліси в\~межах населених\~пунктів,\~крім лісів,\~що перебувають\~у державній\~або приватній\~власності.Самовільна рубка семи дерев була вчинена відповідачем на території лісу, що знаходиться в межах населеного пункту с. Лавочне і перебуває у комунальній власності Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області. Таким чином, аналіз зібраних по даній справі доказів свідчить про те, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача у користь Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області достатнім буде стягнути 7 500 грн. 00 коп. завданої ним Лавочненському лісництву внаслідок самовільної рубки лісу майнової шкоди. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтвердження судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 762 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 2125 від 22.06.2018 року).

Outcome: partial