Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки як в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно інформації наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.03.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані станом на 02.03.2021: [PERSON] з 22.09.2004 року по теперішній час. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам частини третьої статті 6, статтей 627, 630 ЦК України, ст.. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Також позивачем 17.09.2020 з відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Договору позивач надав відповідачеві розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилася станом на 01.09.2020 на суму 25646,86 грн. (з врахуванням останньої оплати відповідачем 11879,90 грн.: заборгованість станом на 01.09.2020 в сумі 36726,76 грн. - 11079,90 грн. = 25646,86 грн.), за умовами якого відповідач зобов`язався погасити вказану заборгованість до 28.02.2021 року шляхом сплати помісячно по 4274,48 грн. боргу + поточні нарахування (заява про укладення договору про реструктуризацію заборгованості від 17.09.2020 та договір про реструктуризацію заборгованості від 17.09.2020 додаються). Підписання вказаного договору свідчить про визнання відповідачем [PERSON] боргу за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. У відповідності до п. 4 договору про реструктуризацію заборгованості громадяни зобов`язуються забезпечити своєчасне погашення боргу за житлово-комунальні послуги згідно з умовами, передбаченими договором. Згідно з п. 8 договору про реструктуризацію заборгованості в разі несплати в поточному місяці щомісячного нарахування та визначеної суми боргу згідно договору до 30 числа кожного місяця, договір буде вважатися розірваним в односторонньому порядку. Борг, який залишився на момент розірвання договору підлягає до сплати в 10-денний період. Як свідчить інформація з листа-розрахунку по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] , останній з моменту підписання спірного договору у повному обсязі не вносив плату, передбачену договором про реструктуризацію заборгованості, а саме 4274,48 грн. щомісячно + поточні нарахування, а саме в жовтні, листопаді та грудні 2020 року. Враховуючи, що умови спірного договору відповідачем не виконувались, до 30 жовтня 2020 року ним не було внесено плату, передбачену договором про реструктуризацію заборгованості, а саме 4274,48 грн. щомісячно + поточні нарахування, тому з 01.11.2020 договір вважається розірваним у погодженому у спірному договорі порядку (п. 8 договору). Відповідач своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснював внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2021 року складає 27519 грн. 21 коп., що підтверджується листом - розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . Крім того, відповідачу на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 10274 грн. 68 коп. та 3 % річних, що становить 2895 грн. 88 коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також Внески у розмірі 27519 грн. 21 коп., інфляційну складову боргу - 10274 грн. 68 коп., 3% річних - 2895 грн. 88 коп., а всього - 40689 грн. 77 коп., та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 24.09.2021 адвокат відповідача Пятін Є.В. скерував до суду відзив, я кому позовні вимоги визнав частково. Просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Вказував, що позивачем некоректно проведено розрахунки позовних вимог, внаслідок чого наявне перевищення показників (щодо періоду з квітня 2018 по листопад 2020) за 3 % річних на 2276,83 грн., а за інфляційними втратами на 9306,63 грн. Вважає, що позов підлягає до задоволення лише щодо боргів та похідних нарахувань, що виникли в часових межах строків позовної давності до моменту звернення позивача до суду. 28.09.2021 представником позивача Лекіашвілі В.В. скеровано до суду відповідь на відзив, у якій представник позивача вважає заявлені відповідачем вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що за фактичних обставин даної справи норми ЦК України щодо загальної позовної давності не є застосовними, так як відповідач визнав всю заборгованість станом на 17.09.2020 (тобто початкове сальдо вересня 2020 року) в сумі 36726,76 грн., звернувшись до позивача із заявою від 17.09.2020 та підписавши договір про реструктуризацію заборгованості № 1715. Була при цьому врахована оплата відповідача в сумі 11079,90 грн. основного боргу. Не враховано оплату судового збору по справі № 712/12163/17 в сумі 800 грн., адже це судові витрати і вони не мають відношення до заборгованості. Більше того, згідно п. 8 даного договору реструктуризації відповідач взяв на себе зобов`язання виплатити залишок несплаченого боргу навіть після розірвання договору. Підписання договору про реструктуризацію заборгованості № 1715 від 17.09.2020 свідчить про визнання відповідачем боргу за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку відповідно до частини третьої першої статті 264 ЦК України. Більше того, підписавши даний договір, відповідач визнав всю суму боргу, станом на 01.09.2020 взяв на себе зобов`язання погасити у встановлений договором спосіб. Підписанням договору підтверджено, що відповідач вважав умови реструктуризації заборгованості прийнятними та прийняв на себе зобов`язання щодо виконання договірних зобов`язань. Таким чином, вимоги відповідача про застосування строку позовної давності у даній ситуації є незастосовними і будуть суперечити попередній поведінці відповідача, чим порушуються основоположні принципи права. А відтак не можна приймати до уваги контр розрахунки відповідача по інфляційних нарахуваннях та 3 % річних. Отже, враховуючи оплати відповідача, дійсні обставини справи щодо визнання останнім заборгованості (сальдо станом на 01.09.2020) та його обов`язок по сплаті боргу, вимоги викладені у відзиві є безпідставними та не обґрунтованими і не підлягають до задоволення. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Марцішевський Б.Р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача адвокат Пятін Є.В. в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.03.2021 № 3714-01-10 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 22.09.2004 року по теперішній час. За вказаною адресою відповідач отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р № [NUMBER] , але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, а також Внесків, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. 17.09.2020 між ПрАТ «Черкаське хімволокно» та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого підприємство надає відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилася станом на 01.09.2020 на суму 25646,86 грн. до 28.02.2021 помісячно по 4274,48 грн. боргу та поточні нарахування. У відповідності до п. 4 вказаного договору громадянин зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за житлово-комунальні послуги згідно з умовами, визначеними договором. Згідно з п. 8 Договору про реструктуризацію заборгованості в разі несплати в поточному місяці щомісячного нарахування та визначеної суми боргу, згідно договору до 30 числа кожного місяця, договір буде вважатися розірваним в односторонньому порядку. Борг, який залишився на момент розірвання договору підлягає до сплати в 10-денний період. Яв вказав представник позивача, відповідачем умови договору про реструктуризацію заборгованості порушувались, оплата не вносилась, а тому договір було розірвано з 01.11.2020 року. Станом на 01.01.2021 року заборгованість відповідача складає 27519,21 грн. Відповідач з вказаним розміром заборгованості не погодився та просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У випадку укладення договору про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги, строк позовної давності рахується не від кінцевої дати договору, а від кожної конкретної дати розрахунку згідно схеми реструктуризації. Договір про реструктуризацію заборгованості має графік сплати періодичних платежів та по кожному платежу у разі не сплати позивач мав змогу звернутись до суду, якою він скористався. Початок обчислення строку позовної давності пов`язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Таким чином, позовна давність за вимогами кредитора про повернення несплачених коштів повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Розрахунок заборгованості підтверджує наявність боргу відповідача перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.01.2021 року. Договір про реструктуризацію боргу укладено сторонами 17 вересня 2020 року, внаслідок чого, строк позовної давності перервано фактичним визнанням відповідачем боргу. Договір має графік сплати періодичних платежів: 4274,48 грн. помісячно до 28.02.2021 року та поточні нарахування. Відповідачем у вересні 2020 року здійснено проплату в розмірі 11879,90 грн., однак у жовтні, листопаді та грудні 2020 року зобов`язання за договором реструктуризації не виконував. ПрАТ «Черкаське хімволокно» звернулося до суду з позовом 13.04.2021 року, тому трирічний строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду, відрахований з січня 2021 року ними не пропущено. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у Постанові від 07.06.2018 у справі № 668/8830/15-ц правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно він наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Суд вважає, що до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески у розмірі 27519,21 грн. Суд звертає увагу, що споживач зобов`язаний оплатити житлово- комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 10274 грн. 68 коп. та трьох процентів річних в сумі 2895 грн. 88 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, а тому до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, та Внески, що виникла станом на 01.01.2021 року в сумі 27519 грн. 21 коп., інфляційні нарахування в сумі 10274 грн. 68 коп. та три відсотки річних в сумі 2895 грн. 88 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 84 від 07.04.2021. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради підлягає сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved