Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. в розмірі 3408,74 доларів США та 14099,29 гривень, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Заявою від 11.07.2017 позивачем уточнені позовні вимоги, а саме, просить стягнути з відповідача суму збитків завданих курсовою різницею, заборгованості за нарахованими процентами та пенею і трьох відсотків річних, яка складається з: -Суми збитків завданих курсовою різницею в розмірі 72910,46 грн.; -Заборгованості зі сплати процентів за період з 21.11.2014 по 20.03.2015 (включно) - 264,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.03.2015 становить 43277,22 грн.; -Суми пені за простроченим кредитом та процентами - 10180,23 грн. за період з 21.11.2014 по 28.12.2016; -Трьох відсотків річних - 3919,06 грн. Ухвалою від 31.01.2018 р. на підставі ст.ст. 3, 19, 274, пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, суд ухвалив справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 24.09.2018 сторону позивача Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» замінено на правонаступника прав та обов'язків Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.09.2008 р. між Акціонерним комерційним банком «БАНК ФОРУМ», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та [PERSON] укладено кредитний договір №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 21 872,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03 вересня 2015 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, та відповідно до п. 1.5 кредитного договору надав позичальнику [PERSON] зазначену в договорі суму кредиту. У зв'язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, ПАТ «БАНК ФОРУМ» у 2014 році звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. в якому просив достроково стягнути заборгованість з [PERSON] Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» (у стадії ліквідації) заборгованість за кредитним договором № 0361/08/12-AL7v від 04.09.2008 року в розмірі 9 063 (дев'ять тисяч шістдесят три) долара США 34 цента, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 21.11.2014 року складає 137 273 (сто тридцять сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 95 копійок. В той же час, як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що сплата заборгованості відповідачем здійснювалася у гривні, а не в доларах США, у відповідача виникла заборгованість за курсовою різницею, яка складає 3 143,97 доларів США. Також позивачем нараховано проценти за користування кредитними коштами за період з 21.11.2014 по 20.03.2015 р. в сумі 264,77 доларів США, пеню та 3% річних за прострочення виконання зобов'язання в сумах 10 180,23 грн. та 3 919,06 грн. відповідно. В липні 2017 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив з тих же підстав стягнути суму збитків завданих курсовою різницею 72910,46 грн., заборгованість зі сплати процентів за період з 21.11.2014 р. по 20.03.2015 р. - 264,77 доларів СШ, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.03.2015 р. становить 43 277,22 грн., суму пені за простроченим кредитом та процентами - 10 180,23 грн. за період з 21.11.2014 по 28.12.2016 р., 3 відсотки річних - 3 919,06 грн. У судовому засіданні представник позивача Карпухін Д.Ю., який діє на підставі довіреності, підтримав в повному обсязі позовні вимоги викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явились, відповідно да наданої заяви просили розглянути справу за їх відсутності, в наданих письмових поясненнях позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що про їх необґрунтованість, оскільки стягнення курсової різниці чинним законодавством не передбачено, крім того позивач не має банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, що з урахуванням правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі №6-145цс14 унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення 3408,74 доларів США. В письмових запереченнях також міститься заява про застосування строку позовної давності щодо окремих вимог позивача та відповідний контророзрахунок. Крім того, представник відповідача послався на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 14.02.2018 р. по справі № 564/2199/15-ц, згідно яких після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а позивач втрачає можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Матеріалами справи встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «БАНК ФОРУМ», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та [PERSON] укладено кредитний договір №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 21 872,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03 вересня 2015 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, та відповідно до п. 1.5 кредитного договору надав позичальнику [PERSON] зазначену в договорі суму кредиту, що не заперечується відповідачем та встановлено рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц. Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. У зв'язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, ПАТ «БАНК ФОРУМ» у 2014 році звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. в якому просив достроково в порядку ст. 1050 ЦК України та п. 3.2.2. кредитного договору стягнути заборгованість з [PERSON], а саме: суми простроченої та поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів; суми простроченої та поточної заборгованості за нарахованими процентами; суми нарахованої пені. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» (у стадії ліквідації) заборгованість за кредитним договором № 0361/08/12-AL7v від 04.09.2008 року в розмірі 9 063 (дев'ять тисяч шістдесят три) долара США 34 цента, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 21.11.2014 року складає 137 273 (сто тридцять сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 95 копійок. Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 11.03.2015 р. Таким чином, позивач вже скористався своїм правом вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, чим змінив строк виконання кредитних зобов'язань. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц [PERSON] 12.03.2015 року сплачено на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» 137 273 (сто тридцять сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 95 копійок, що підтверджується квитанцією №0.0.359358531.1 від 12.03.2015 р. ПАТ «БАНК ФОРУМ» в 2016 році звернувся до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про примусове виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц. Державним виконавцем Фрунзенського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження №51952932 з примусового виконання зазначеного рішення суду. Постановою державного виконавця від 25.10.2016 р. виконавче провадження №51952932 закінчено згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із фактичним повним виконанням рішення суду боржником до моменту пред'явлення виконавчого документу до виконання, а саме: 12.03.2015 р. Постанова про закінчення виконавчого провадження сторонами не оскаржувалася. Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, визначено суму зобов'язань [PERSON] за кредитним договором у повному обсязі з урахуванням як простроченої, так і поточної заборгованості, а також штрафних санкцій. Рішення суду боржником виконано у повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження, яка сторонами не оскаржувалася, та квитанцією №0.0.359358531.1 від 12.03.2015 р. Крім того, судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 р. по справі № 564/2199/15-ц, згідно якої після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а позивач втрачає можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання за кредитним договором №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. [PERSON] виконав в повному обсязі, шляхом добровільного виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц. Суд не може погодитися з підставністю позовних вимог щодо стягнення курсової різниці за кредитним договором та вважає, що така вимога позивача є необґрунтованою, оскільки чинним законодавством України не передбачено обов'язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, відшкодувати кредитору суму курсової різниці боргового зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст.ст. 611, 623 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: порушення зобов'язання, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Правові підстави для здійснення нарахування саме курсової різниці після стягнення заборгованості за рішенням суду відсутні, оскільки позивач не надав належних доказів того, що діями відповідача щодо неповернення позичених у доларах США, але стягнутих за рішенням суду в еквіваленті до національної валюти коштів, завдано збитки в розумінні ст. 22 ЦК України. А тому правові підстави для здійснення нарахування саме курсової різниці після стягнення заборгованості за рішенням суду відсутні. Заявлена до стягнення сума збитків, яка виникла в результаті девальвації національної валюти - гривні, не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.». За таких умов, суд не має правових підстав задовольнити позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» щодо стягнення збитків та процентів у сумі 72 910,46 грн. та 43 277,22 грн. відповідно. Позовні вимоги про стягнення пені та трьох відсотків річних є похідними від позовних вимог про стягнення збитків та процентів, а отже також не підлягають задоволенню. Крім того, позивачем нормативно не обґрунтовано та не надано суду обґрунтованого розрахунку трьох відсотків річних. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. З огляду на відсутність підстав для задоволення позову заява про застосування строків позовної давності та про зменшення розміру неустойки судом не розглядалися. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором №0361/08/12-АL7v від 04.09.2008 р. [PERSON] виконано в повному обсязі, шляхом добровільного виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 р. у справі №645/3241/14-ц. Станом на момент ухвалення рішення заборгованість за вказаним кредитним договором відсутня. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» нормативно не обґрунтовані та не підтверджуються матеріали справи, а отже не підлягають задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на останнього та не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed