Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 липня 2006 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири за адресою: м. Донецьк, вул. Ізюмівська, буд. 9 «б» кв. 12, належної йому на праві власності, що є у спільній частковій власності з ним та матірю [PERSON]. За життя його батько [PERSON] належну йому частку квартири нікому не спадкував. Єдиними спадкоємцями померлого за законом першої черги є його дружина [PERSON], відповідно його мати та він, їх син. Однак, в шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини через хворобу та відсутність коштів не звернулися а ні мати, а ні він. 21 березня 2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності 1/3 частини квартири за вказаною вище адресою, що є у спільній часткові власності. Будучи єдиним спадкоємцем за законом першої черги, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої та в подальшому отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Він, як спадкоємець першої черги за законом фактично вступив в управління спадковим майном, що залишилось від померлого батька, від спадщини не відмовлявся. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у померлого батька не має, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Визнання причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними необхідно позивачу для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при цьому заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений представник відповідача [PERSON] районної ради м.Донецька в судове засідання не зявився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту громадянина України (а.с. 5), оглянутої в судовому засіданні позивач по справі [PERSON] народився 18 травня 1958 року. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) його батьком є [PERSON], а матірю є [PERSON]. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач по справі разом з батьками проживав за адресою: [INFO] «б» кв. 12 (а.с. 1-2). Згідно довідки № [NUMBER] від 15.12.2014 року (а.с. 8) позивач по справі є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тимчасовим місцем проживання якого є [ADDRESS]. Згідно правовстановлюючих документів на квартиру, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) (а.с. 14), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 15) та технічної документації на квартиру (а.с. 16-17) квартира за адресою: м. Донецьк, вул. Ізюмівська, буд. 9 «б» кв. 12 на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному належить позивачу по справі [PERSON], та його батькам [PERSON] і [PERSON] 13 липня 2006 року помер батько позивача по справі [PERSON] (а.с. 3). 21 березня 2016 року померла мати позивача по справі [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2016 року (а.с. 11) та витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10; 12) позивач по справі [PERSON] прийняв спадщину від померлої 21.03.2016 року матері [PERSON] у вигляді 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Ізюмівська, буд.9 «б» кв. 12, належної їй на праві приватної власності, що є у спільній частковій власності. Про те, що позивач по справі прийняв від матері спадщину також свідчить Інформаційна довідка зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 49-50). Після смерті батька [PERSON], яка настала 13.07.2006 року також відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності, що є у спільній частковій власності 1/3 частку зазначеної квартири. Єдиними спадкоємцями померлого [PERSON] на той час були позивач по справі, його син та дружина [PERSON], мати позивача по справі. Оскільки мати позивача по справі померла в березні 2016 року, то єдиним спадкоємцем померлого батька на теперішній час є позивач по справі [PERSON] Інших спадкоємців у померлого [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не має. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 52-53) після смерті [PERSON], яка настала 13.07.2006 року, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved