Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Ленінський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську, [PERSON], у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м [PERSON], 13-А/25; усунути перешкоди в користуванні ним вказаною квартирою, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідачів не надходило. [PERSON] у судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Ленінського районного відділу ДМС України в м. Дніпропетровську у судове засіданні не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або інформації про поважність причин неявки не надходило. У звязку з неявкою у судові засідання відповідачів, за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м [PERSON], 13-А/25, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.03.1998р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.10). Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], є синами власника вказаної квартири [PERSON], а відтак відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України мають право користування вказаним житлом як члени його сімї та бути зареєстрованими за відповідною адресою, що підтверджується довідкою №\~6592 від 07.05.2015р. виданою Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне підприємство № 25» (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б спростовували інформацію про їх відсутність у вказаній квартирі менше року. Відповідачі понад рік не проживають в квартирі № 25 за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м\~[PERSON], 13-А, що підтверджується актами, складеними 02.04.2015р., 07.05.2015р. Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне підприємство № 25», підписаними мешканцями квартир № 26, 24, які проживають за тією ж адресою. Таким чином, оскільки відповідачі не є власниками (співвласниками) квартири № 25 розташованої в м.\~Дніпропетровську, ж/м [PERSON], 13-А, та не проживають у ній понад один рік, суд доходить висновку що вони втратили право користування нею, а право власності позивача у даній справі підлягає захисту, оскільки згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, цивільним процесуальним законодавством не передбачено право суду при вирішенні спору зобовязувати вчинити певні дії третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. З огляду на викладене, а також враховуючи, що Ленінський районний відділ ДМС України в м.\~Дніпропетровську залучений до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на предмет спору, а не як відповідач, суд доходить висновку про відсутність підстав для зобовязання Ленінського районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську зняти відповідачів з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial