Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №13094-owncash від 14.03.2014 року в розмірі 16\~520,03 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду належним чином, надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що представник позивача не заперечив. \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13094-owncash від 14.03.2014 року, згідно умов якого, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 10\~793, 46 грн. на строк до 03 березня 2017 року зі сплатою 9,99% річних. Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Однак позичальник свої зобов»язання за договором не виконує, у зв'язку з цим, станом на 12.06.2015 року заборгованість відповідача складає 16520, 03 грн., а саме: 10\~793, 46 грн. заборгованості по кредиту, 1359, 32 грн. заборгованості по відсоткам, 4367,25 грн. прострочена сума комісії, 1140, 75 грн. пені. Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Сума нарахованої банком пені - 1140, 75 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику відповідну суму грошових коштів. Позичальник прийняті на себе обов'язки по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами не виконує чим порушує майнові права та інтереси банку, як учасника правовідносин. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 525, 526, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved