Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00053897 від 19.07.2011 р. в сумі 10772.33 грн. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 910,31 грн., з яких: кредит 108 грн. 39 коп., відсотки 21 грн. 95 коп., пеня 799 грн. 97 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в сумі 910,31 грн. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00053897, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 5000 грн. строком до 19.07.2014 р. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 Кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань позичальника. Зокрема, відповідно до пп. 2.5.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Кредитним договором, а саме, п. 2 Спеціальної частини Кредитного договору передбачено термін користування Кредитом до 15.09.2014 року, проте, в порушення умов Кредитного договору та діючого законодавства, Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, що в свою чергу відповідно до договору та діючого законодавства є підставою для пред'явлення Позивачем вимоги про виконання Відповідачем боргових зобов'язань. Згідно статті 2 Закону України від 07.12.2000р. № 2121- III «Про банки і банківську діяльність»: «Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.» Відповідно до п.4 Спеціальної частини Кредитного договору встановлюється комісія за управління Кредитом в розмірі 1,75 % від суми Кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі. Станом на 19.09.2015 року за відповідачем рахувалась заборгованість в сумі 10 772,33 грн., в тому числі: 1065,79 грн. - заборгованість за кредитом; 43,05 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 9663,49 грн. - сплата штрафних санкцій. Згідно розрахунку станом на 30.06.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість в сумі 910,31 грн., з яких: кредит 108 грн. 39 коп., відсотки 21 грн. 95 коп., пеня 799 грн. 97 коп. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов п. 1.2. даного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, в порядку та на умовах визначених цим договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, і якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до п. 3.3.2. позичальник зобов»язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов»язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Відповідно до п. 1.4. договору моментом повного виконання боргових зобов»язань позичальником за цим договором є день зарахування на відповідні рахунки банку в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат, передбачених договором та штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до позичальника внаслідок невиконання або неналежного виконання ним умов договору. Тобто у зазначений у договорі строк заборгованість у повному обсязі повинна бути повернута кредитодавцеві. У договорі зазначений строк виконання зобов»язання 26.01.2014 року. Наразі з боку відповідача умови договору не виконанні. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільне законодавство не встановлює обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив умови договору, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є формою неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розділом 4 даного договору встановлено, що у випадку прострочення позичальником сплати за графіком банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань, строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Відповідач не виконав взятих на себе зобов»язань і після закінчення строку (терміну) повернення кредиту, що і призвело до нарахування пені відповідно до умов договору яка складається з 799,97 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved