Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість - 3 782 502,61 гривень, а саме: за кредитом - 2 543 812,01 гривень, по відсотках - 910 727,41 гривень, пеня - 327 963,19 гривень; витрати по сплаті судового збору у сумі - 3 654,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 2630/0508/45-007. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 102 000,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 22 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали договір поруки № 2630/0508/45-007-Р-1. Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 102 000,00 доларів США. У порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 липня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 115 242,50 доларів США, що за курсом НБУ на 30 липня 2015 року складає - 2 543 812,01 гривень, за відсотками - 41 258,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 910 727,41 гривень. На 30 липня 2015 року розмір неустойки становить - пеня - 18 217,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 402 131,00 гривень. При цьому, враховуючи ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України розмір пені становить 327 963,19 гривень. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа Банк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідачів, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2630/0508/45-007 (кредитний договір на купівлю житлової нерухомості), відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 102 000 доларів США на строк по 22 травня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно п. 1.4. Розділу 1 кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 38,10 кв.м. Згідно п.п. 3.1.1. п. 3.1. Розділу 3 кредитного договору, починаючи з 10 липня 2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1088,60 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. До настання терміну вказаного в абзаці першому цього підпункту п. 3.1. позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. Відповідно до п. 3.2. Розділу 3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п. 1.3. або зміненої відповідно до п. 6.1., та/або 8.4. цього договору, та фактичної кількості днів користування кредитом, на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів за користування кредитом за кількість днів у місяця приймається 30 днів, у році 360. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Так, для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником [PERSON], 22 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником прав та обов'язків є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 2630/0508/45-007-Р-1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, у сумі 102 000 доларів США, строком до 22 травня 2038 року, з процентною ставкою 12,50% річних за їх використання. Відповідно до п. 2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з боку позичальника, 22 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 2630/0508/45-007-Z-1, відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передає в іпотеку іпотекодержателю ВАТ «Сведбанк» належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. В подальшому, 08 липня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого сторони визначили, що на дату укладання цього Договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за Кредитом, що відображена на позичковому рахунку Позичальника [NUMBER], складає 100 793,49 доларів США.Розмір простроченої заборгованості за Кредитом на дату укладання цього Договору про внесення змін та доповнень складає 918,59 доларів США. Розмір простроченої заборгованості по процентах за Кредитним договором на дату укладання цього Договору про внесення змін та доповнень складає 14 465,97 доларів США , в тому числі нарахованих на суму простроченої заборгованості за Кредитом. Розмір строкової заборгованості по процентах за Кредитним договором на дату укладання цього Договору про внесення змін та доповнень складає 966,45 доларів США. Сторони домовились з «08» липня 2011 року, шляхом укладення цього Договору про внесення змін та доповнень збільшити суму заборгованості на позичковому рахунку Позичальника [NUMBER] на суму залишків, нарахованих на дату укладання цього Договору, на рахунках: простроченої заборгованості за Кредитом згідно п. 1.1. цього Договору про внесення змін та доповнень; простроченої заборгованості по процентах за Кредитним договором згідно п. 1.2. цього Договору про внесення змін та доповнень , в тому числі нарахованих на суму простроченої заборгованості за Кредитом. Сторони домовились, що з урахуванням п.2 цього Договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за Кредитом, що відображена на позичковому рахунку Позичальника [NUMBER] складає 116 178,05 доларів США. Сторони домовились викласти п. 1.3. Кредитного договору у наступній редакції: «1.3. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі: 1.3.1.12,5 % річних за період від дати укладання цього Договору по «08» липня 2011 р. включно. 1.3.2. 7,00% річних за період користування кредитом з «09» липня 2011 р по «09» червня 2012 року. 1.3.3. 10,00 % річних за період користування кредитом з «10» червня 2012 р. по «09» червня 2013 р.1.3.4. 13,84 % річних за період користування кредитом з «10» червня 2013 р. по «22» травня 2038 р.Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 8.4 цього Договору. » Сторони домовились пункт 3.1.1. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «3.1.1. Починаючи з 10 серпня 2011 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п,3.2. цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (далі - Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 799,93 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця. До настання терміну вказаного в абзаці першому цього підпункту п 3.1 Позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця укладання даного Договору (далі - термін здійснення платежів). Починаючи з 10 липня 2012 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2. цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1034, 27доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця. Починаючи з 10 липня 2013 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2. цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1356,18 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. Сторони досягли згоди, що розміри ануїтетних платежів, передбачених цим підпунктом Договору може бути змінено Банком у зв'язку із змінами процентної ставки згідно п.8.4. цього Договору в порядку, передбаченому п.3,1.11 цього Договору» 23 листопада 2009 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якої на виконання п.8.4.2 Кредитного договору в зв'язку з виконанням Позичальником зобов'язання, передбаченого п. 5.7. Сторони домовились викласти п. 1.3. Кредитного договору в наступній редакції:«1.3. З дати підписання цієї Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.6.1,, п . 8.4 цього Договору.» 22 травня 2010 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якої на виконання п.8.4,2 Кредитного договору в зв'язку з виконанням Позичальником зобов'язання, передбаченого п. 5.7. Сторони домовились викласти п. 1.3. Кредитного договору в наступній редакції: «1.3. З дати підписання цієї Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.6.1., п. 8.4 цього Договору.» 13 грудня 2010 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якої на виконання п.8.4.2 Кредитного договору в зв'язку з виконанням Позичальником зобов'язання, передбаченого п. 5.7. Сторони домовились викласти п. 1.3. Кредитного договору в наступній редакції:«1.3. З дати підписання цієї Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.6.1., п. 8.4 цього Договору.» Крім того, враховуючи внесення змін до кредитного договору 08 липня 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 2630/0508/45-007-Р-1 від 22 травня 2008 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець ПАТ «Сведбанк» погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю ПАТ «Дельта Банк», а покупець ПАТ «Дельта Банк» цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець ПАТ «Дельта Банк» погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю ПАТ «Альфа-Банк», а покупець ПАТ «Альфа-Банк» цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Згідно витягу з додатку № 1 договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року, до ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2630/0508/45-007 від 22 травня 2008 року, укладеного з [PERSON] Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. п. 5.1. п. 5 Розділу 5 кредитного договору, позичальник зобов'язується: забезпечити своєчасну оплату ануїтетних платежів, передбачених даним договором шляхом забезпечення наявності на рахунку зазначеному в п. 3.1.3. грошових коштів у сумі, достатній для здійснення таких платежів, до настання терміну їх сплати. За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 8.1. Розділу 8 кредитного договору, за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числідень погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину при розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником [PERSON] були порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 30 липня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 115 242,50 доларів США, що за курсом НБУ на 30 липня 2015 року складає - 2 543 812,01 гривень, за відсотками - 41 258,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 910 727,41 гривень, розмір неустойки становить - пеня - 18 217,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 402 131,00 гривень. Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вказані вимоги, позивачем зменшено розмір пені до суми 327 963,19 гривень. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. Розділу 9 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. 3.1., 3.3. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. 9.2., 9.3. цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надсилання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п. 5.5. цього договору. 12 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідачів було направлено повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення, яка була залишена відповідачами поза увагою та заборгованість за кредитним договором погашена не була. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту, процентів за користування кредитом, а також враховуючи, що доказів спростування вимог позивача відповідачами не надано, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1 827 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved