Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач ТОВ «АЕЛІТА» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та ПАТ «УКРСОЦБАНК», в якому просив суд визнати поруку за Договором поруки № 805/13/18-5/8-472 від 11.06.2008 року між сторонами припиненою з 21 квітня 2013 року. В обґрунтування позову зазначив, що 11.06.2008 року між ТОВ «АЕЛІТА» та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є 2 відповідач укладений Договір поруки № 805/13/18-5/8-472 в якості забезпечення виконання 1 відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту № 800/27/13-2/8- 034 від 11.06.2008 року, укладеного між 1 відповідачем та 2 відповідачем. В подальшому між сторонами укладені Додаткові угоди до Договору поруки № 805/13/18-5/8-472, а саме: Додаткову угоду № 1 від 29.04.2009 року, Додаткову угоду № 2 від 27.12.2010 року. За умовами Договору поруки позивач відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що і позичальник [PERSON]. 20 вересня 2012 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» направлено на адреси [PERSON] (кредитора) та ТОВ «АЕЛІТА» (Поручителя) письмову вимогу про виконання у 30-денний термін з дати одержання повідомлення Кредитора зобовязань за кредитним договором, і повернення в повному обсязі кредиту, нарахованих процентів з можливою неустойкою. Позивач вважає, що вказаними вимогами 2 відповідачем у відповідності до п. З.2.2.2. Договору кредиту було встановлено новий строк виконання основного зобовязання (повернення кредиту) за Договором кредиту, а саме 20.10.2012 року (дата направлення вимоги - 20.09.2012 року + 30 календарних днів), отже строком виконання основного зобовязання є 20 жовтня 2012 року. Оскільки ПАТ «УКРСОЦБАНК» пропустило передбачений частиною четвертою статті 559 Цивільного Кодексу України шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителя, ТОВ «АЕЛІТА» просило суд визнати поруку припиненою. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Перший відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка про направлення судової повістки за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. Матеріали справи містять заяву [PERSON] про розгляд справи за її відсутністю. Представник другого відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.02.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] та ТОВ «АЕЛІТА» про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» задоволено в повному обсязі. Дане рішення суду набрало законної сили. У звязку з цим, 2 відповідач вважає, що при ухваленні вказаного рішення судом надано правову оцінку договору поруки, як письмовому доказу по цивільній справі, а тому обставина щодо законності договору поруки не повинна доказуватись у даному провадженні (ст. 61 ЦПК України). Крім того, 2 відповідач вважає хибними посилання позивача на підставу припинення договору поруки, визначену в ч. 4 ст. 559 ЦК України, та наголошує, що умови договору поруки та додаткових угод до нього свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки, в розумінні ст. 251 ЦК України, а саме не пізніше 05.06.2020 року (п. 1.1. Додаткової угоди № 2 до договору поруки). Також, 2 відповідач вказав, що він реалізував п. 3.2.2.2 Кредитного договору: направив вимогу на адресу Позичальника та Поручителя, а умова стосовно дострокового виконання зобовязань за кредитним договором є правом Банку, а не обовязком, та вважає, що Кредитор в цих вимогах попередив Позичальника та Поручителя лише про наслідки невиконання зобовязань, чим дотримався вимог вказаного пункту Кредитного договору. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача та 2 відповідача, суд встановив наступне. 11.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитором), правонаступником якого є 2 відповідач, та [PERSON] (Позичальником) укладений Договір кредиту № 800/27/13-2/8-034, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 200000,00 доларів США на строк не пізніше 05.06.2015 року на умовах сплати за користування кредитом 15,5 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору (том І, а.с. 68-75). Для забезпечення виконання зобовязань за кредитом 11.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитором), правонаступником якого є 2 відповідач, та ТОВ «АЕЛІТА» (Поручителем) укладений Договір поруки № 805/13/18-5/8-472, відповідно до умов якого Поручитель зобовязався перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобовязань за Кредитним договором № 800/27/13-2/8-034 від 11.06.2008 року, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та випадках, передбачених Кредитним договором (том І, а.с. 6-8). У п. 2.1.1. Договору поруки № 805/13/18-5/8-472 від 11.06.2008 року зазначений кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 05 червня 2015 року, або в інший день дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту. Додатковою угодою № 2 від 27.12.2010 року до Договору поруки № 805/13/18-5/8-472, п. 2.1.1. Договору поруки змінено та встановлено новий кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 05 червня 2020 року, або в інший день дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту. Таким чином, строком виконання основного зобовязання (повернення кредиту) є 05 червня 2020 року або день дострокового погашення у випадках, передбачених Договором кредиту. Згідно з п. 3.2.2.2. Договором кредиту, у разі невиконання Позичальником своїх зобовязань за Договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового виконання всіх своїх зобовязань за цим Договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня вручення Позичальнику письмової вимоги про повернення Кредиту, сплату процентів, комісій, а також неустойки (пені, штрафу). Судовим розглядом встановлено, що у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту, 20 вересня 2012 року 2 відповідач ПАТ «УКРСОЦБАНК» направив на адресу 1 відповідача [PERSON] письмову вимогу про дострокове повернення протягом 30 (тридцяти) календарних днів в повному обсязі кредиту, нарахованих процентів з можливою неустойкою (том І, а.с. 18). Крім того, 2 відповідачем 20.09.2012 року направлено на адресу позивача ТОВ «АЕЛІТА» вимогу щодо виконання зобовязань за договором поруки № 805/13/18-5/8-472 від 11.06.2008 року у звязку з невиконанням Позичальником [PERSON] своїх зобовязань за Договором кредиту (том І, а.с. 19). 26.12.2013 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до [PERSON] та ТОВ «АЕЛІТА» про стягнення заборгованості в сумі 2056687,45 грн. за Договором кредиту № 800/27/13-2/8-034 від 11.06.2008 року (а.с. 20-21). Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.02.2014 року у справі № 1507/13 позов задоволено частково, та стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «АЕЛІТА» на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість по договору кредиту в сумі 2056687,38 грн. (том І, а.с. 50-51). На виконання вказаного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.02.2014 року, Дніпровським районним судом м. Києва 24.10.2014 року видано виконавчий лист (справа № 755/15479/14-ц, провадження № 6/755/5218/14) (том І, а.с. 47). Позивач вважає, що ПАТ «УКРСОЦБАНК» пропущено шестимісячний строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України для предявлення позову до поручителя про сплату заборгованості за кредитом, оскільки у звязку з направленням банком до [PERSON] вимоги від 20.09.2012 року про дострокове погашення заборгованості в 30-денний термін, цей строк повинен обчислюватись з 20.10.2012 року, а він Банком не дотриманий. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2.2.2. кредитного договору від 11.06.2008 року передбачено, що Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового виконання ним всіх своїх зобовязань за цим договором, у разі невиконання Позичальником умов цього договору за умови попереднього повідомлення - за тридцять календарних днів від дня вручення Позичальнику письмової вимоги про повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, а також неустойки (пені, штрафу). Згідно з п. 7.2. Договору кредиту, усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача. Матеріали справи містять копію поштового вкладення з поміткою поштового відділення про причини невручення [PERSON] поштового відправлення від ПАТ «УКРСОЦБАНК»: «за закінченням терміну зберігання» (том ІV, а.с. 45). На поштовому конверті вказаного поштового вкладення зазначений вихідний номер Вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» на адресу [PERSON] від 20.09.2012 року № 19.3-14/96-12732, що свідчить про направлення Банком у вказаному поштовому вкладенні саме цієї Вимоги, що не заперечувалось представником 2 відповідача у судовому засіданні. Також на цьому поштовому конверті міститься дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача ([PERSON]М.) 23.10.2012 року. Таким чином, датою отримання Позичальником (1 відповідачем) Вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» про дострокове повернення в повному обсязі кредиту, нарахованих процентів з можливою неустойкою (вих. №19.3-14/96-12732 від 20.09.2012 року), згідно з п. 7.2. Договору кредиту, вважається дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача 23.10.2012 року. Згідно з п. 1.1. Договору поруки від 11.06.2008 року, в разі невиконання боржником взятих на себе зобовязань за кредитним договором Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до вимог частини 2 статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з положеннями частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24. постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, Договором поруки від 11.06.2008 року та додатковими угодами до нього, не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за Договором кредиту (п. 6.1. Договору поруки). У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ «УКРСОЦБАНК», відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.2.2 Договору кредиту, використав право достроково стягнути з Позичальника та Поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів. Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, Кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до Поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати вручення Позичальнику такої письмової вимоги, тобто від 23.10.2012 року. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 23.01.2015 року по справі № 6-190цc14, яка в силу ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитами, відсотками за користування кредитом та пені 20.09.2012 року, яка, згідно умовами п. 7.2. Договору кредиту вважається одержаною Позичальником 23.10.2012 року - Кредитор ПАТ «УКРСОЦБАНК», відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до Поручителя ТОВ «АЕЛІТА» протягом шести місяців з цієї дати, однак, як зазначалось вище ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом лише 26.12.2013 року, тобто зі спливом 14 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, суд вважає, що на підставі частини 4 статті 559 ЦК України порука припинилась, а тому Договір поруки № 805/13/18-5/8-472 від 11.06.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕЛІТА», Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» та [PERSON], суд визнає припиненим з 24 травня 2013 року. Суд критично оцінює посилання позивача на те, що порука вважається припиненою з 21 квітня 2013 року, оскільки ним не враховані умови п. 7.2. Договору кредиту, на підставі якого датою отримання повідомлення (вимоги) вважається дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача ([PERSON]М.) 23.10.2012 року. З урахуванням цієї дати, встановлений новий строк виконання основного зобовязання за Договором кредиту (п. 3.2.2.2 договору), а саме з 23.11.2012 року, та кінцевим терміном предявлення вимоги до Поручителя з боку Кредитора (ПАТ «УКРСОЦБАНК») у відповідності до частини 4 статті 559 ЦК України, є 24 травня 2013 року. При цьому, судом відхиляються заперечення 2 відповідача, оскільки вони ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства, недоведені суду жодним конкретним доказом, тобто позбавлені правового та фактичного обґрунтування. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial