overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

ПОЗИЦІЯ [PERSON] ПОЗИВАЧА Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно актів перевірки законності користування жилими приміщенням комунальної власності громадянами, що зареєстровані в житлових будинках та гуртожитках міста Кременчука, було встановлено, що відповідачі за адресою реєстрації не проживають більше 6 місяців. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням кімнатою 6, секц.20 в буд.36 по пров.Льва Толстого в м.Кременчуці. КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з'явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. . Відповідачі заяв та клопотань до суду не надали, відзив не подали. Третя особа, КП «Квартирне правління» надіслало заяву про розгляд справи за його відсутності. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.03.2010 за №223 будинок №36 по вул.Л.Толстого в м.Кременчуці відноситься до будинків комунальної власності територіальної громади. Відповідачі зареєстровані в кімнаті 6 в секц.20 в буд.36 по вул.Л.Толстого в м.Кременчуці, але не проживають у вказаній кімнаті з 2016 року. Вказані обставини підтверджуються даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та актами про не проживання особи від 15 лютого 2018 року, 22 травня 2018 року, 07 серпня 2018 року. Станом на 03.09.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності відсутня інформація по кімнаті 6 в секц.20 в буд.36 по вул.Л.Толстого в м.Кременчуці. [PERSON] Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Згідно положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності такої особи більше визначеного строку проводиться в судовому порядку. ОЦІНКА СУДУ У разі тимчасової відсутності наймача чи членів його сімї жилого приміщення в гуртожитку більше шести місяців, останні можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Враховуючи встановлені обставини, приймаючи до уваги те, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше 2 років, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Кременчуцької міської ради Полтавської області. Отже, суд визнає [PERSON], [PERSON] таким, що втратили право користування жилим приміщенням кімнатою 6, секц.20 в буд.36 по пров.Льва Толстого в м.Кременчуці. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача, [PERSON], на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1762 грн, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позиція відповідача полягає в тому, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки в даних правовідносинах при нарахуванні стипендії вірно був застосований Закон України «Про вищу освіту» без врахування Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» оскільки при колізії необхідно застосовувати спеціальний Закон та який виданий пізніше, яким є Закон України «Про вищу освіту». Позивач пояснив, що позов підлягає задоволенню, оскільки при нарахуванні стипендії, в даному випадку, необхідно застосовувати Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», інакше він втрачає будь який сенс. Третя особа підтримала позивача. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, з вище зазначених підстав. Також судом досліджені інші докази: копія наказу з додатком до нього; свідоцтво про народження; довідка від 01.07.2013 року; довідка про доходи; коригування по стипендії. Судом встановлено, що особа, в інтересах якої подано позов, підпадає під дію Закона України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але стипендія їй нараховувалась без врахування цього Закону. Це цивільні правовідносини майнового характеру. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги, оскількипри нарахуванні стипендії слід враховувати Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так-як, при даних правовідносинах, Закон України «Про вищу освіту» не регулює розмір стипендії і в цьому питанні є бланкетним, тобто відсилає на постанову КМУ №882, яка не узгоджується зі статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Тобто має місце колізія не між законами, а між постановою КМУ №882 та Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». А в разі виникнення ієрархічної колізії застосовуються норми, що мають більш високу юридичну силу, тобто, беззаперечно Закон. Крім того, дійсно Закон України «Про вищу освіту» встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, як в ньому зазначено, та прямої заборони регулювання цих правовідносин іншими законами не встановлено.А Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є спеціальним в регулюванні розміру стипендії дітям шахтарів. Окрім пріоритетності застосування законів сторони в судовому засіданні інших обставин не оспорювали. Таким чином, оспорені права особи в інтересах якої було подано позов були порушені відповідачем. Щодо клопотання про звільнення відповідача від судового збору, то воно необґрунтовано, нічим не підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА Свої вимоги заявник [PERSON] , обґрунтовувала тим, що відповідно до технічного паспорта на будинок за адресою [ADDRESS] він виготовлений на ім`я [PERSON] , але згідно свідоцтва про смерть, довідки про місце проживання [PERSON] і [PERSON] одна і та ж особа. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 10.01.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 19.05.1990 року видано свідоцтво на право власності на жилий будинок в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради від 14.05.2020 року №125 [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала станом на 09.01.2009 року за адресою [ADDRESS] . НОРМИ ПРАВА Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що згідно із свідоцтвом про смерть, довідки про місце реєстрації та проживання, ім`я зазначено [PERSON] . Отже, вказане, на думку суду, свідчить про те, що в свідоцтві про право власності на будинок в [ADDRESS] допущено помилку при написанні ім`я власника. За таких обставин, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позиція позивача [PERSON] звернувся з позовом до Брусилівської селищної ради про визнання за ним права на земельну частку (пай) у реформованому КСП «Хлібороб», розміром 4,96 умових кадастрових гектарів в селі Соловіївка Брусиліського району. 2.У своїй заяві до суду та усних поясненнях позивач повідомив, що він як колишній член колгоспу отримав право на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Хлібороб», проте загубив правовстановлюючий документ, яким був сертифікат на земельну частку (пай) серії ЖТ №0198828. Про загублений сертифікат розмістив оголошення у місцевій пресі. Видача дубліката Сертифікатів законодавством не передбачена, про що йому було розяснено у Брусилівському відділі Держгеокадастру. Оскільки без сертифіката він не зможе підтвердити своє право на отримання земельної ділянки, просив задовольнити позов та визнати за ним таке право, спираючись на ст.15, 16 ЦК України, ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Позиція відповідача 3.З боку відповідача до суду надійшла заява від 08.08.2017 р., підписана представником за довіреністю, про здійснення судового розгляду без участі представника відповідача. Позиція третьої особи 4.Представник третьої особи Брусилівської районної державної адміністрації в Житомирській області позовну заяву визнав та будь-яких заперечень не висловив. Фактичні обставини, встановлені судом 5.З доказів, поданих позивачем у гласній, змагальній та диспозитивній процедурі судового розгляду, суд встановив, що [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0198828 у колективному сільськогосподарському підприємстві «Хлібороб», розташованому в селі Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, розміром 4,96 га (а.с.7). 6.У газеті «Відродження» - регіональному тижневику Брусилівського району Житомирської області, за червень 2017 року розміщено оголошення від імені позивача про втрату чинності загубленого сертифіката на земельну частку (пай) серії ЖТ №0198828. Нормативно-правові акти 7.Згідо ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сертифікат на право на земельну частку (пай) надає особі майнове право на отримання у власність від держави земельної ділянки. 8.Згідно ч.1 ст. 190 ЦК України, майном визнаються, зокрема, майнові права. А згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінка суду 9.Таким чином, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень учасників цивільної справи проти наведених позивачем обставин і поданих доказів, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту, оскільки для того наявні фактичні та, відповідні їм, матеріально-правові підстави. 10.На підставі ст.392 ЦК України, ст.212-218 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що позивач є онуком [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач вказує, що він є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] року [PERSON], однак у зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній, він не має можливості оформити право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,04 га на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, вартістю 73 444,85 грн., яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], в нотаріальному порядку. Тому просив суд на підставі ст. 1235, 1269, 1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернулася до Хорольського міського суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 12 липня 2019 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час малолітня дитина перебуває на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає, порушуючи тим самим вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернулася до Хорольського міського суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 23 лютого 2008 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час малолітні діти перебувають на повному її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, порушуючи тим самим вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 84, 180-182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позиція позивача та нормативне обгрунтування: [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] в особі представника адвоката Завгородньої Вікторії Валентинівни звернулася з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №030/11.07/71-408К та іпотечного договору від 05.11.2007 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] 05 травня 2011 року, визнання кредитного договору №030/11.07/71-408 К від 05.11.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] - недійсним в частині пункту 3.10. - нікчемним, встановити факт прострочення кредитором договірних зобов`язань за кредитним договором №030/11.07/71-408 К від 05.11.2007 року, визнання частково недійсним договору факторингу №15 від 28.11.2012 року , укладеного між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №030/11.07/71-408 К від 05.11.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Тас-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОмегаБанк» та [PERSON] , визнання частково недійсним договору факторингу б.н від 28.11.2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №030/11.07/71-408 К від 05.11.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Тас-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОмегаБанк» та [PERSON] , визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором від 05.11.2007 року (між [PERSON] та АКБ «Тас-Комерцбанк»), укладеного 28.11.2012 року Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», визнання недійсним договору про передачу прав за іпотечним договором, посвідченого 28.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., р. № 2187, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та встановити факт не вчинення вищезазначених правочинів у разі їх не укладання сторонами. В обгрунтування позову зазначено, що 30.10.2015 року опікун апелянта після ознайомлення з матеріалами іншої цивільної справи за участю відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у цей же день, звернулася до Кіровоградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позиція сторін у справі У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та різними правилами співжиття, спільну мову знайти не можливо. Подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем, збереження сім`ї є неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. В судове засіданні сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, відповідний актовий запис № 54. Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позиція сторін у справі У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та різними правилами співжиття, спільну мову знайти не можливо. Подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем, збереження сім`ї є неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, відповідний актовий запис № 517. Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved