Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом. Мотивуючи свої вимоги наступним. 19.04.2016 р. між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір № 980-002-000003343 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу(депозиту». Також 19.04.2016 р. між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено договір 980-002-000224469 Тип договору - «Капітал +» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно). За умовами зазначеного договору позивач внесла на рахунок Товариства грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Доданого договору сторонами 22.04.2016 р. укладався договір про внесення змін, у зв»язку із збільшенням суми вкладу. Грошові кошти за договором були достроково повернуті Товариством у розмірі 207 664,66 грн. на поточний рахунок відкритий у відповідача. Станом на день звернення до суду у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснюється процедура ліквідації. На заяву позивача спрямовану до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідь отримана не була. Проте, на момент прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку позивач була вкладником останнього. Отже, зважаючи на те, що позивач є споживачем фінансово-кредитних коштів, і в діях відповідача вбачається порушення її прав, представник [PERSON] просить суд. зважаючи на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 1058-1061 ЦК України, визнати [PERSON] кредитором (вкладником) Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» для коригування балансу по виплатам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» за договором № 980-002-000003343 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу 9депозиту) у розмірі 207 664,66 грн.; стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] гарантовану суму грошей у розмірі 207 664,66 грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги, просили задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Представники відповідача заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб. На підставі рішення НБУ від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 р. № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». В подальшому відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 р. № 124-рш «про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду 12.07.2016 р. прийнято рішення № 1213 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівській» та делегування повноважень ліквідатору. Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлений Законом та Положенням «Про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами». Зокрема, відшкодовується сума у розмірі 200 000,00 грн. вкладникам, які включені у загальний реєстр вкладників, який складається Уповноваженою особою банку та затверджується виконавчою дирекцією Фонду. У переданому Фонду переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» інформації стосовно позивача не містилось, а отже дані не могли бути враховані Фондом. У Фонду відсутні будь - які первинні документи по вкладникам, а тому при складанні загального реєстру використовується виключно інформація, надана Уповноваженою особою. Таким чином фонд не має правових підстав для здійснення відшкодування позивачу гарантованої суми, зважаючи на положення ст. 19 Конституції України. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 19.04.2016 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» було укладено договір № 980-002-000224469 Тип договору: «Капітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно). За умовами договору (п. 1) банк відкриває клієнту на його ім»я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює розрахунково-касове обслуговування строкового вкладу за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов законодавства, умов договору та розпорядження клієнта, а клієнт зобов»язується оплачувати послуги банку. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було перераховано [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 200 000,00 грн. за договором № 980-002-000224469 від 19.04.2016 р. на поточний рахунок № [NUMBER]. Як вбачається з довідки про рух коштів по рахунку, станом на 01.06.2016 р. на поточному рахунку позивача перебувають 207 664,66 грн. В судовому засіданні встановлено, і не заперечувалось учасниками процесу, що на підставі рішення НБУ від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 р. № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». В подальшому відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 р. № 124-рш «про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду 12.07.2016 р. прийнято рішення № 1213 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівській» та делегування повноважень ліквідатору. Представники позивача зазначають, що грошові кошти не були повернуті банком, а тому просять визнати [PERSON] вкладником (кредитором) ПАТ «Банк Михайлівський» для коригування балансу по виплатам Фонду за договором банківського рахунку від 19.04.2016 р. та стягнути з відповідача суму гарантованого вкладу у сумі 207 664,66 грн. Як на підставу задоволення позову представники позивача посилаються на Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та положеннями ст.ст. 1058 - 1061ЦК України. Кожна особа, відповідно до ст. 15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З іншого боку за приписами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкодивідшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні не заперечувалась сторонами та обставина, що грошові кошти, які перебувають на поточному рахунку позивача не повернуті стороною договору на вимогу клієнта, проте, спосіб обраний позивачем для захисту ствоїх прав не є в розумінні положень ст. 16 ЦК України неналежним, а також такий спосіб захисту не передбачений і спеціальним нормативно-правовим актом, положення якого мають застосовуватись до правовідносин сторін.. Слід зазначти, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб діє на підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16, постанова від 13.06.2016 р. За положеннями ч.2,3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Порядок виплати гарантованої суми передбачений ст.ст. 26,27,48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з якої вбачається, і це не заперечується представниками позивача, що такі виплати здійснюються після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників неплатоспроможного банку на підставі наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів переліку вкладників. В судовому засіданні не було отримано доказів, що Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включила позивача до такого переліку. За положеннями ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку призначення уповноваженої особи Фонду, дії останньої та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України підстави для задоволення вимог шляхом визнання вкладником (кредитором) банку так і шляхом стягнення гарантованої суми у розмірі 207 664,66 грн. не є можливим, оскільки суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed