Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовною завою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], після уточнення позовних вимог остаточно просили в рахунок часткового погашення боргу [PERSON] та [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50011692 від 19.06.2015 року, розмір якої станом на 24.02.2016 року складає 2 033 619 грн. 08 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки AUDI, модель Q7, 2014 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2967 куб см, державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а також стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 129 837 (сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 00 коп. в порядку п. 4.1.2. Договору застави транспортного засобу № 50011692 від 20.06.2014 року, вирішити питання про судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.06.2014 року року між ТОВ«Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50011692, згідно умов якого позивач надав відповідачу суму кредиту в розмірі 908 859 грн. 04 коп., що еквівалентно 75 549,38 доларів США та суму додаткового кредиту в розмірі 360 297,90 грн., що еквівалентно 29 949, 95 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,50% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.06.2019 року, для купівлі автомобіля марки AUDI, модель Q7, 2014 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2967 куб см та оплати страхових платежів. З метою забезпечення виконання обов'язків [PERSON] перед позивачем, [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання ним обов'язків за кредитним договором, у зв'язку з чим несе солідарну відповідальність за виконання ним взятих. Окрім цього, зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50011692 від 19.06.2014 року забезпечено договором застави № 50011692 від 20.06.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А., зареєстрованим в реєстрі за № 1087, згідно за умовами якого [PERSON] надав в заставу автомобіль марки AUDI, модель Q7, 2014 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2967 куб см, державний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності Разом з тим, як вказує позивач невиконанням [PERSON] своїх обов'язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті, загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 24.02.2016 року становить 2 033 619,08 грн. 08 коп. Позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.1.2 договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених статтею 2.3 укладеного договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмета застави, визначеної у статті 1 цього Договору. Згідно із інформацією, наданою Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ у листі № 31/27-1375 від 18.05.2016 року [PERSON] зняв з реєстраційного обліку автомобіль, що є предметом застави та 05.02.2016 року та продав його ТОВ «Техносклад», яке 09.02.2016 року зняло з обліку цей автомобіль для реалізації, внаслідок чого 10.02.2016 року за договором купівлі-продажу автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см., державний номер [NUMBER] був перереєстрований на [PERSON], 14.04.2016 року була здійснена реєстраційна процедура щодо зміни номерного знаку. Таким чином, станом на дату звернення до суду із уточненою позовною заявою предметом застави є автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см., державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Як вказує позивач станом на день вчинення [PERSON] реєстраційної операції щодо зміни права власності на предмет застави, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договору застави № 50011692 від 20.06.2014 року, у зв'язку з чим покупець мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля. За вказаних обставин, посилаючись на положення статті 572 Цивільного кодексу України, пункт 5.1 укладеного договору застави, ч.1 статті 19 Закону України «Про заставу» позивач звернувся до суду з позовною заявою з вимогами про звернення стягнення на предмет застави. В судовому засіданні представник позивача Безвершенко О.О., який діє на підставі довіреності підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, просив врахувати всі фактичні обставини у цій справі. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явився, його представник [PERSON], який діє а підставі довіреності будучи присутнім в судовому засідання заперечував проти заявлених позовних вимог, які не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі за недоведеністю, безпідставністю та невмотивованістю. Зазначив, що на момент проведення реєстраційний дій автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см не перебував під заставою, а в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні відомості про наявність обтяження вказаного автомобіля. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило у зв'язку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за її відсутністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, надало до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила суд відмовити ТОВ «Порше Мобіліті» в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.06.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50011692, зі змісту якого вбачається, що на підставі та на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] суму кредиту в розмірі 908 859, 01 грн., що еквівалентно 75 549, 38 доларів США та суму додаткового кредиту в розмірі 360 297, 90 грн., що еквівалентно 29 949,95 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,50% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.06.2019 року, для купівлі автомобіля марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. та оплати страхових платежів (арк. справи 15) Згідно пункту 1.2. Загальних умов відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору (арк. справи 16-26). З метою забезпечення виконання обов'язків позичальника перед позивачем, фізична особа [PERSON] підписом на Кредитному договорі, всіх додатках до нього поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] обов'язків за кредитним договором, і як поручитель, несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань позичальника на підставі або у зв'язку з кредитним договором або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого позичальника (боржника) в разі переводу боргу чи смерті позичальника (пункт 1 розділу «Умови Поруки» Загальних умов). Відповідно до пункту 2 розділу «Умови поруки» Загальних умов зобов'язання поручителя включають, окрім іншого, платежі за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту та умов кредитного договору, проценти, штрафні санкції та відшкодування збитків, якщо такі будуть завдані позичальником. Окрім того, відповідно до пункту 1.6. Загальних умов зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50011692 від 19.06.2014 року забезпечено договором застави № 50011692 від 20.06.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А., зареєстрованим в реєстрі за № 1087, згідно з умовами якого [PERSON] надав в заставу автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності (арк. справи 27-33). Згідно копії договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 19.06.2014 року вбачається, що автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER] застраховано в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (арк. справи 33), видано поліс № АІ/6636801 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (арк. справи 34). Зі змісту вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» № 50011692 від 16.10.2015 року [PERSON], [PERSON] повідомлено щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (арк. справи 37-40). Відповідно до копії виконавчого напису нотаріуса від 07.01.2016 року вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], який переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» (арк. справи 78). Постановою головного державного виконавця Мазуріна О.М. відділу державної реєстрації виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 17.02.2016 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з тим, що згідно електронної бази «ВДАЇ-2000» транспортний засіб, на який необхідно звернути стягнення згідно з виконавчим документом на ім'я боржника не зареєстрований (арк. справи 76). Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 року визнано недійсним кредитний договір № 50011692 від 19.06.2014 року (з усіма додатками), укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON]; визнано недійсною поруку [PERSON] за зобов'язаннями за кредитним договором №50011692 від 19.06.2014 року, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON]; визнано недійсним договір застави № 50011692 від 20.06.2014 року, укладений між ТОВ «Порше мобіліті» та [PERSON], яким передано в заставу автомобіль марки Audi, моделі 7, 2014 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова: [NUMBER]; припинено обтяження рухомого майна [PERSON], а саме: легкового автомобіля Аudі 07 3,0 ТDІ, колір - коричневий, 2014 р.в., номер : [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], яке зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.06.2014 року за № 14416999 та вилучити запис № 14416999 від 23.06.2014 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (арк. справи 118-121). Згідно копії витягу № 48830230 від 27.01.2016 року на підставі вищезазначеного судового рішення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано вилучення запису № 14416999 з контрольною сумою7Д30Е79ДГБ (арк. справи 102). Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.02.2016 року [PERSON] передав у власність ТОВ «Техносклад» автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER] (арк. справи 123). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2016 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 року, відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до ТОВ «Порше Мобіліті», [PERSON] про визнання правочинів недійсними (арк. справи 171-174). Згідно копії витягу з Дежавного реєстру обтяжень рухомого майна № 49095987 від 02.03.2016 року зареєстровано обтяження поточну заставу рухомого майна, об'єктом обтяження є легковий автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER] (арк. справи 163-164). Відповідно до ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов'язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України. Згідно статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з положеннями ч.3 статті 577 Цивільного кодексу України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Статтею 589 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 статті 590 Цивільного кодексу України встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно п.1 ч.1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна». Згідно з правилами ч. 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно статті 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, добросовісний набувач набуває право власності на таке майно без обтяжень. Зі змісту інформації з бази даних Єдиного реєстру МВС Головного сервісного центру МВС України вбачається, що власниками автомобіля марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см зареєстровані з 20.06.2014 року по 28.01.2016 року [PERSON], з 05.02.2016 року по 09.02.2016 року ТОВ «Техносклад», з 10.02.2016 року по 14.04.2016 року [PERSON] (арк. справи 133-134). Згідно листа Верховного суду України від 01.07.2013 року вбачається, що добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи, яка підлягає доказуванню. У зв'язку з цим не підлягають розгляду позовні вимоги про визнання набувача майна добросовісним, оскільки відповідно до ст. 338 Цивільного кодексу України питання добросовісності набуття майна є одним із фактів, що має значення для вирішення справи і встановлюється судом відповідно до ст. 214 ЦП К (про це зазначено в рішенні Верховного Суду України від 19 січня 2011 р. у справі № 6-13839св10). Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в цій редакції, оскільки як було встановлено під час судового розгляду справи не знайшли свого доведення в ході судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають. Так, з урахуванням виниклих між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON], [PERSON] правовідносин, реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи реєстраційні дії щодо зміни власника транспортного засобу, а саме: автомобіля марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. державний номер [NUMBER] було здійснено за відсутності відповідних записів в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заставу рухомого майна. Відповідачем [PERSON] придбано вищезазначений автомобіль у ТОВ «Техносклад» без обтяжень в розумінні положень статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та статті 388 Цивільного кодексу України, тому за вказаних обставин, відсутні підстави для звернення стягнення на автомобіль марки Audi, модель Q7, 2014 року виробництва, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 2 967 куб. см. Разом з тим, відповідно до ч. 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Порше Мобіліті» обґрунтовує своє право звернення на предмет застави наявною заборгованістю [PERSON], [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором, яка станом на 24.02.2016 року становить 2033619,08 грн. В матеріалах справи відсутні відомості про належне виконання відповідачами зобов'язання за кредитним договором № 50011692 від 19.06.2014 року щодо погашення кредиту, процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених ТОВ «Порше Мобіліті» позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави, що не позбавляє його права звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів, обравши інший спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed