Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини який уточнив у лютому 2017 року, посилаючись на те, що [PERSON] знаходилася у шлюбі з [PERSON] На той час [PERSON] мала прізвище [PERSON]. З 2005 року позивач вступив у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] 12.01.2006 року у [PERSON] народилася дочка [PERSON]. В квітні 2012 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], яка взяла прізвище [PERSON]. В червні 2014 року шлюб було розірвано. У серпні 2016 року вона повідомила позивача про те, що він є біологічним батьком [PERSON]. Просив визнати його батьком [PERSON], [INFO] та зобовязати Ленінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 122 від 31 січня 2006 року, зазначивши його батьком [PERSON], [INFO], змінити прізвище дитини з «Герасимова» на «Мінаєва», змінити по батькові дитини з «Євгенівна» на «Андріївна». Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Ленінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист Ленінського районного відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з якого вбачається, що відділ РАЦС просить слухати справи без участі їх представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання зявилася. Позовні вимоги підтримала Суду пояснила що дійсно біологічним батьком [PERSON] є позивач. Вона йому сказала про це тільки у 2016 році після смерті свого третього чоловіка, тому що не хотіла цього робити раніше [PERSON] називає позивача татом і тому не заперечує проти того, щоб саме він був записаний в актовому записі про народження дитини як батько. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2000 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (а. с. 7), який було розірвано 14.10.2008 року (а. с. 8). 31 січня 2006 року у [PERSON] народилася дочка [PERSON], батьком якого, відповідно до Свідоцтва про народження (а. с. 5), був вказаний [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.04.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 9). З пояснень сторін вбачається, що позивач та відповідачка підтримували фактичні шлюбні стосунки з 2005 року та після реєстрації шлюбу до його розірвання у червні 2014 року (а с. 10). 24.10.2014 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Пшенична» (а. с. 11). 11.03.2016 року [PERSON] помер (а. с. 12). Позивач дізнався про те, що він є біологічним батьком дитини, тільки від відповідачки у серпні 2016 року У відповідності до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовні давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача і необхідність у їх задоволенні.

Outcome: approved