Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 15 травня 2018 року у розмірі 314836 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути в строк до 26 травня 2018 року. Однак, до цього часу, незважаючи на неодноразові звернення, кошти не повернуті. Від позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність, підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року позов залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 15 травня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 15 травня 2019 року відкладено розгляд справи до 11 червня 2019 року, у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 12 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 10 000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути в строк до 26 травня 2018 року, що підтверджується копією розписки (а.с.8). Відповідач у встановлений угодою термін (та на час розгляду справи - також) позику не повернув. На день звернення позивача до суду, згідно офіційного курсу НБУ 100 доларів США становить 26,4811 грн., що підтверджується копією роздруківки з офіційного сайту Національного банку України (а.с.12). Таким чином, сума боргу в розмірі 10000 доларів США становить 264811,00 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частин першої і третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами. За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку сума інфляційних збитків за період прострочення становить 43821,95 грн., 3% річних - 6203 грн. 11 коп. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved