Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач уточнюючи позовні вимоги просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача [PERSON] відновити межі належної йому земельної ділянки по [ADDRESS], згідно меж, встановлених державним актом на право власності на земельну ділянку та знести частину паркану, який знаходиться на межах належної йому земельної ділянки, а також зобов'язати відповідача ПАТ «Мелітопольгаз» провести демонтаж частини газової труби, яка проходить в межах його земельної ділянки, та зобов'язати відповідача [PERSON] сплатити ПАТ «Мелітопольгаз» витрати за виконання робіт по демонтажу частини газової труби, посилаючись на те, що ним, на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2010 року, була придбана земельна ділянка по [ADDRESS] в м. Мелітополі для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки по [ADDRESS]. Порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] було визначено при складанні технічної документації попереднім власником, межі земельної ділянки встановлені в натурі та узгоджені із сумісними власниками. При виготовленні технічної документації при оформленні права власності на земельну ділянку складався акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Межі належної йому земельної ділянки було визначено в розмірах : 21,50 м.х46,52м.х21,50м.х46,52м. Такі межі земельної ділянки вказані і у технічній документації попереднього власника. 22.03.2011 року він отримав акт на право власності на земельну ділянку. Для складання проекту забудови він звернувся до управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та отримав будівельний паспорт з вимогами до забудови та схемою забудови земельної ділянки. Але при здійсненні замірів для виконання будівельних робіт з'ясувалося, що він не може виконати умови викладені в будівельному паспорті у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] незаконно користується належною йому земельною ділянкою площею 14 кв.м. де встановлено паркан, над яким проходить газова труба, а демонтувати її він відмовляється. Роботи по демонтажу має виконувати ПАТ «Мелітопольгаз». Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що позивач є власником земельної ділянки по [ADDRESS], яку придбав за договором купівлі - продажу. Земельна ділянка згідно технічної документації до державного акту на право власності на земельну ділянку має прямокутну форму розмірами 21,50х46,52х21,50х46,52. Після отримання 11.10.2011 року будівельного паспорта, при здійсненні розмітки, з'ясувалося, що позивач не може розпочати будівництво, оскільки на його земельній ділянці відповідач [PERSON] встановив паркан, а при плануванні забудови враховано необхідні відстані від будівель та межи. Таким чином, відповідач незаконно користується частиною належної позивачу земельної ділянки, що підтверджено геодезичною зйомкою та зазначено на платі встановлених меж. Над парканом, що встановлений на частині належної позивачу земельної ділянки проходить встановлена відповідачем газова труба. Роботи щодо демонтажу газової труби можуть проводити тільки спеціалізовані організації, тобто ПАТ «Мелітопольгаз». Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що він є власником земельних ділянок площею 967,58 кв.м. та 552,27 кв.м. по [ADDRESS] на підставі земельних актів виданих 23.12.2004 року. Власником суміжної земельної ділянки є [PERSON] Первісно земельна ділянка була виділена на підставі рішення Мелітопольської міської ради від 01.11.2000 року. На той час він запрошував представника земельних ресурсів [PERSON], яка встановила, що межі з суміжною земельною ділянкою виражені не чітко, тому вона переміряла рулеткою земельну ділянку та встановила її межі, що зафіксовано в акті встановлення меж земельної ділянки від 16.11.2000 р. Межі земельної ділянки, що належить на даний час позивачу, були встановлені 14.07.1999 року, та згідно акту встановлення меж земельної ділянки від 14.07.1999 року, яка на той час знаходилася у користуванні [PERSON], мали розмірі 45,50х22,0, а не 21,50х46,52, як в державному акті. У 2001 році він, відповідно до розмітки встановленої [PERSON], на ділянці, що межує з земельною ділянкою позивача, встановив паркан, який до теперішнього часу є в наявності та не переносився. У 2006 році користувачі земельної ділянки по [ADDRESS] отримали державний акт на право власності на землю. Він не мав ніяких заперечень, оскільки паркан залишався на тому ж місці де і був встановлений, розміри ділянки не змінювалися. При виконанні геодезичних робіт при приватизації земельних ділянок було допущено помилки, а тому довжина ліній земельної ділянки позивача стала мати розміри 21,50х46,52 замість 22,0х45,50, що стало причиною накладання земельних ділянок. Вважає, що до уваги треба брати ті розмірі ліній земельних ділянок, які були визначені [PERSON] та зафіксовані в актах встановлення меж земельної ділянки від 16.11.2000 та 14.07.1999 р.р. Коли він приватизував земельну ділянку, він не знав про те, що при проведенні геодезичної зйомки було змінено розміри ділянок, геодезист не виїжджав на місце та не оглядав земельні ділянки. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS]. Частина земельної ділянки розміром 21,50 м. , як вказано в плані меж земельної ділянки до державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я відповідача, дійсно межує з земельною ділянкою позивача. Але доказів порушення прав позивача не надано. При розмежуванні земельних ділянок було допущено помилки, а тому фактичне користування земельними ділянками є правильним. Представник відповідача ПАТ «Мелітопольгаз», [PERSON], проти задоволення позову заперечувала, при цьому пояснила, що власником житлового будинку по [ADDRESS], є [PERSON], який є і власником газопроводу. ПАТ «Мелітопольгаз» надає послуги з газопостачання на підставі договору, укладеного з [PERSON] Згідно наданої останнім заяви підприємство виконало роботи по монтажу газопроводу. Для проведення робіт з демонтажу газопроводу необхідно внести зміни до існуючого проекту на газопостачання та виконати роботи, які здійснюються за заявкою споживача, який є власником цього газопроводу. Суд, вислухавши представників сторін, відповідача [PERSON], допитавши спеціаліста [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] з однієї сторони (продавець) та [PERSON] з іншої (покупець), посвідченого 28 липня 2010 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Васильцовою О.П. , зареєстрованого в реєстрі за № 1858 (а.с. 7-8), позивач придбав земельну ділянку площею 999,88 кв.м., присадибна ділянка, що розташована за адресою Мелітополь, [ADDRESS]. Відчужена на підставі вказаного договору земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER], право власності на неї оформлене згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09.12.2010 року, з якого вбачається, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки її ширина між точками А та Б, В та Г - 21,50 м., між точками А та Г , Б та В - по 46,52 м. Межі земельної ділянки погоджувались із суміжними землевласниками (землекористувачами). (а.с. 9-11). Власником суміжної земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS], площею 552,27 кв.м., право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.12.2004 р., є відповідач [PERSON] Вказана земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER] та її цільове призначення ведення садівництва. Відповідно до плану зовнішніх меж цієї земельної ділянки її ширина між точками Б та В - 21,50 м., між точками В та Г - 19,10 м., між точками А та Г - 29,50 м. Також відповідач є власником земельної ділянки площею 967,58 кв.м. за адресою [ADDRESS], право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказана земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER] та її цільове призначення присадибна ділянка. Відповідно до плану зовнішніх меж цієї земельної ділянки її ширина між точками В та Г - 29,50м., між точками Г та А - 31,89 м., між точками А та Б - 31,39 м., між точками В та Б - 31 м. (а.с.42-43). Межі земельних ділянок погоджувалися із суміжними землевласниками. (землекористувачами). Згідно технічної документації та плану встановлених меж земельної ділянки за адресою м.Мелітополь, [ADDRESS] довжина ліній складає: 21,50; 46,52; 21,50; 46,52. (а.с.9 зв.,) Земельна ділянка за адресою м.Мелітополь, [ADDRESS] мала вказану конфігурацію і при попередніх власниках. (а.с.59-98). З плану меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.12.2004 р., вбачається, що вона межує по лініям між Б до В з земельною ділянкою, яка розташована за адресою Мелітополь, [ADDRESS] та належить [PERSON] Тобто сторони є суміжними землевласниками. Ширина земельної ділянки між точками Б та В складає 21,50 м. (а.с. 43) Відповідно до плану встановлених меж земельної ділянки позивача довжина ліній між точками 1 та 2 складає 21,50 м.; між точками 2 та 3 складає 0,56 м.; між точками 3 та 4 складає 44,95; між точками 4 та 5 складає 1,01 м.; між точками 5 та 6 складає 21,50 м.; між точками 6 та 7 складає 0,32 м; між точками 7 та 8 складає 45,76 м.; між точками 8 та 1 складає 0,45м. Частина земельної ділянки площею 14 кв.м. по [ADDRESS] знаходиться у фактичному користуванні за адресою [ADDRESS]. (а.с. 14,126) Згідно будівельного паспорта за адресою Мелітополь, [ADDRESS] встановлені вимоги до забудови земельної ділянки, при плануванні забудови враховано необхідні від будівель та межі відстані. (а.с.12- 13) В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у зв'язку з тим, що відповідач незаконно користується частиною земельної ділянки, що належить позивачу, останній не має можливості здійснювати будівництво господарської споруди №2 згідно схеми забудови земельної ділянки (а.с. 13), оскільки встановлена вимогами для забудови земельної ділянки відстань від об'єкта до межі фактично не відповідає умовам зазначеним у будівельному паспорті. Право власності за вимогами ст.321 ЦК України є непорушним. У відповідності до п. г ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів . Статтею 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування заподіяних збитків, тощо. Відповідно до ст. 107 Земельного Кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Мелітопольським відділенням ДП «Укргеоінформ» виконувалася топогеодезична зйомка земельних ділянок по [ADDRESS] та вул. Сухова 100 «б». З зведеного плану цих земельних ділянок вбачається невідповідність розмірів та конфігурації земельної ділянки зазначеної в Державному акті на право приватної власності на землю відповідача розмірам та конфігурації земельної ділянки, якою фактично користується відповідач вздовж сторони, що межує із земельною ділянкою позивача. Фактично встановлено накладання зовнішніх меж земельних ділянок позивач і відповідача з одного кута на 0,20 м. з іншого - на 0,87 м. (а.с. 227) Суд приймає вказаний зведений план спірних земельних ділянок як доказ порушення прав позивача. Вказана геодезична зйомка двох земельних ділянок водночас була здійсненна в ході розгляду даної справи та не суперечить даним геодезичної зйомки здійсненої ФОП [PERSON], наданою відповідачем, з плану меж земельних ділянок якої також вбачається накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача та невідповідність зовнішніх меж державним актам на право власності на земельні ділянки. (а.с.228) В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти того, що паркан встановлений по лінії межі земельної ділянки, яка знаходиться у його фактичному користуванні, а не відповідно до державного акту, та підтвердив, що ніяких перенесень паркану з часу його встановлення у 2001 році він не здійснював. Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON] пояснив, що він працює головним інженером-геодезистом ДП «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міста та геоінформатики ім. А.В. Шаха» (ДП «Укргеоінформ»). У 1996 році за замовленням ветеринарної лікарні він здійснював кадастрову зйомку належної підприємству земельної ділянки, визначав її координати та всі дані передавалися в земельний відділ. Це питання вирішувалося у зв'язку з подальшим вилученням земельної ділянки та передачі її в користування працівникам підприємства. Для вилучення було нарізано дві земельні ділянки, яким потім була присвоєна адреса - [ADDRESS] та [ADDRESS], встановлені їх координати, та розміри, які зазначені на плані встановлених меж земельної ділянки. Ці дані були внесені в збірний кадастровий план, в якому зазначені всі об'єкти. Тобто всі координати спірних земельних ділянок, що зазначені в плані встановлених меж, були внесені в базу даних по місту Мелітополь та стикуються між собою та земельною ділянкою, яка залишилася в користуванні ветеринарної лікарні. [PERSON], яка складала акти встановлення меж земельної ділянки, на які посилається відповідач, не брала до уваги відомості, що містилися в базі даних управляння земельних ресурсів та встановлені координати, але повинна була це враховувати. Вона здійснила заміри не у відповідності з встановленими координатами, та не визначила вихідну точку, а тому допустила помилку. Плани земельних ділянок позивача і відповідача, що зазначені в державних актах, відповідають координатам, внесених в базу даних Держкомзема, кадастрової документації. На підставі геодезичних зйомок земельних ділянок по [ADDRESS] встановлено, що межі цих земельних ділянок не стикуються між собою та не відповідають розмірам зазначеним в державних актах на ці земельні ділянки. Згідно державних актів та земельної документації довжина лінії точок контора 2.3 складає 21,50 кв.м., а по факту становить 21.90. Тобто фактично земельна ділянка відповідача накладається на земельну ділянку позивача з одного кута на 0,20 м., а з іншого на 0,87 м. В обґрунтування своїх заперечень відповідач [PERSON] посилається на те, що він користується земельною ділянкою відповідно до актів встановлення меж спірних земельних ділянок складених фахівцем Управління земельних ресурсів [PERSON] (а.с.41, 83) Проте, в судовому засіданні було з'ясовано, що встановлені [PERSON] межі спірних земельних ділянок не відповідають земельно-кадастрової документації, каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування, збірному кадастровому плану земельних ділянок. А тому доводи позивача щодо правомірності використання ним частини земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку позивача є недоречними. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ширина земельної ділянки по [ADDRESS] між точками Б та В, що межує з земельною ділянкою по [ADDRESS], - 21,50 м., фактично не відповідає розмірам названої земельної ділянки по [ADDRESS], зафіксовану у Державному акті на право приватної власності на землю, виданому [PERSON], а тому межі спірних земельних ділянок підлягають відновленню відповідно до державних актів виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON] Вимоги позивача пред'явлені до відповідача ПАТ «Мелітопольгаз» щодо проведення демонтажу частини газової труби не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивачем пред'явлено позов у зв'язку з порушенням його права користування земельною ділянкою. Проте, доказів порушення прав позивача саме відповідачем ПАТ «Мелітопольгаз» суду не надано, а навпаки, позивач посилається на порушення його прав з боку відповідача [PERSON] ПАТ «Мелітопольгаз» є тільки виконавцем робіт по замовленню власником будинку по [ADDRESS], а не власником газопроводу за вказаною адресою, права позивача не порушував, а тому не повинен відповідати за позовом. Виходячи з наведеного не підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобов'язання сплатити ПАТ «Мелітопольгаз» витрати за виконання робіт по демонтажу газової труби. Крім того, позивачем заявлені ці вимоги в інтересах ПАТ «Мелітопольгаз», яке не уповноважувало [PERSON] на представництво та захист інтересів підприємства. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] витрати на сплату судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial