Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , уточнив його, та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 108761,01 грн., в тому числі: 27367,60 грн. - 3% від суми заборгованості за кредитом; 81393,41 грн. - інфляційних втрат, та судові витрати в розмірі 7419,29 грн., посилаючись на те, що 22.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №750/4-5754. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 48052,00 дол. США. Відповідач належним чином зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 р. Оскільки заборгованість за кредитним договором №750/4-5754 від 22.08.2008 року не погашена представник позивача вважає, що на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати. Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти них. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу прострочення виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини ,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що 22.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №750/4-5754. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 48052,00 дол. США. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських Банків від 31.01.2014 р. по справі №1689/10 було стягнуто заборгованість за кредитом та відсотками з відповідача. За кредитом сума заборгованості становить 358128,07 грн. Крім того застава (іпотека) за цим кредитом була продана за 161853,17 грн. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд, враховуючи розрахунки заборгованості ставки 3% на кредитну заборгованість, надані сторонами, визначає, що заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість за період: з грудня 2017 р. по жовтень 2018 р. виходячи з розміру кредитної заборгованості 397284,85 грн. та з листопада 2018 р. по квітень 2020 р. виходячи з розміру кредитної заборгованості 196274,90 грн., становить 21699,83 грн. Що стосується стягнення інфляційних втрат суд відзначає, що оскільки заборгованість за кредитним договором №750/4-5754 від 22.08.2008 р. визначена в іноземній валюті, то стягнення інфляційних втрат в національній валюті є необґрунтованим. Крім того інфляційні втрати компенсовані змінами курсу валют. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволених вимог в розмірі 326,10 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 625, 1050, 1054, 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial