Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Одеської дирекції звернулось з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення вказуючи, що остання перебуваючи на посаді начальника відділення поштового зв'язку Майорське ЦПЗ № 7, та будучи наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями відповідно до своїх посадових обов'язків, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам підприємства привласнила ввірене їй майно на суму 9 903, 05 гривень. 24 жовтня 2014 року відповідачка [PERSON] вироком Фрунзівського районного суду Одеської області була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 191 ч.2, 366 ч. 1 КК України за що їй було призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з відповідальністю матеріальних цінностей строком на 1 рік. Відповідачкою була частково відшкодована сума матеріальної шкоди, завданої підприємству у розмірі 1 578, 40 грн., що підтверджується копіями квитанцій № 257, № 258 від 27 червня 2014 року, проте сума матеріальних збитків в розмірі 8 324, 65 грн. до цього часу відповідачкою залишаються не повернутими. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що неправомірність дій відповідачки та її вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року, за яким вона була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 191 ч.2, 366 ч. 1 КК України. Загальна сума заподіяних матеріальних збитків відповідачкою в результаті вчинення кримінального правопорушення становить 9 903, 05 грн. Вирок набрав законної сили 25 жовтня 2014 року. Питання відшкодування шкоди в порядку кримінального судочинства не вирішувалось. Відповідачкою була частково відшкодована сума заподіяних матеріальних збитків, завданих підприємству у розмірі 1 578, 40 грн., що підтверджується копіями квитанцій № 257, № 258 від 27 червня 2014 року. Проте сума заподіяних матеріальних збитків в розмірі 8 324, 65 грн. до цього часу відповідачкою залишаються не повернутою. Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, вирішуючи питання відшкодування матеріальної шкоди, завданої втратою майна, суд виходить з того, що вказані обставини є встановленими вироком суду та згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зважаючи на те, що відповідачкою до цього часу не було повернуто в повному об'ємі суму заподіяних матеріальних збитків завданих позивачеві вчиненням кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. В відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. А отже, суд також вирішує стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved