Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Правонаступник позивача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 20 230,01 грн., постачання гарячої води у розмірі 8 719,85 грн., інфляційну складову боргу та 3 % річних у розмірі 6 800,23 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач є власником квартири проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго». З липня 2014 року відповідач не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом становить 28 949,86 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, загальна сума боргу з урахуванням 3 % річних та інфляційних складових становить у розмірі 35 750,09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подала заяву про слухання справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 13 січня 2021 року, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року замінено у цивільний справі № 755/2696/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Додержання вимог вказаних Правил при користуванні квартирами приватного житлового фонду та їх утримання зобов`язує ст. 179 ЖК України. Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та відповідно споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Згідно розрахунку заборгованості, з липня 2014 року заборгованість відповідача за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становить 28 949,86 грн. Також позивачем заявлено до стягнення відповідно норми ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних в сумі 1 073,76 грн. та інфляційну складову у розмірі 5 726,47 грн., (а.с. 5), що загалом складає суму 6 800,23 грн. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини викладені в позові, не спростовані відповідачем, яка не скористалася процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позов ПАТ «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений ним в дохід держави судовий в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved