Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.07.2016 в розмірі 39869 грн 81 коп., яка складається з наступного: 25901 грн 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5414 грн 91 коп. - відсотки нараховані на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6179 грн 06 коп. - пені, а також штрафи: 500 грн 00 коп. - фіксована частина, 1874 грн 75 коп. -штраф (процентна складова). Також просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з подав Анкету-заяву №б/н від 22.07.2016. У цій заяві відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, між ним та банком складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Отже, підписавши заяву сторони, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору)ст.1054 ЦК України). Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27000 грн.00 коп. В липні 2017 відповідачу було переоформлено кредитну картку на «Універсальна GOLD». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 28.04.2020 становить 39869 грн 81 коп. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 05.08.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву . У встановлений судом строк відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, не надав відзиву на позов, та не з`явився в жодне судове засідання, будь-яких заяв та клоаотань до суду не направив, а тому суд вирішив спір у відсутності сторін за наявними матеріалами справи, відповідно до положень ч.3, 4 ст. 223 та ч.2 ст.191 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». 22.07.2016 відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.41). В Анкеті-заяві зазначені анкетні дані особи та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг разом складають договір про надання банківських послуг. Також, представником позивача подано до суду копії наступних документів: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.07.2016 укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON] , де заборгованість за кредитом станом на 30.11.2019 складає 32080 грн 15 коп., який підписаний невідомим представником банку (а. с. 98-106); розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.07.2016 укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON] за період з 01.12.2019 по 26.04.2020, де заборгованість за кредитом з урахуванням процентів за ст. 625 ЦК України складає 39869 грн 81 коп.(а.с.107); витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.42; витяг із Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не підписаний позичальником (а. с.131-151, 152-166,167-168). Суд звертає увагу, що у позовній заяві та анкеті- заяві не вказано, коли саме кредитна карта видавалась відповідачеві та за якою саме заявою, з яким кредитним лімітом. З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що між АТ КБ «ПРИАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 15.01.2016 картка № [NUMBER] , термін дії до 01/20; 04.07.2017 картка № [NUMBER] , термін дії 03/21; 03.12.2018 картка № [NUMBER] , термін дії 09/22. Довідка підписана від імені представника ПриватБанку невідомою особою, без зазначення посади, прізвища, імені та по батькові, не завірена належним чином печаткою банку та не містить дати її видачі та номеру. Крім цього з довідки вбачається, що першу кредитну картку № [NUMBER] було надано [PERSON] 15.01.2016, а кредитний договір, як стверджує позивач, було укладено за заявою відповідача від 22.07.2016, тобто вищевказана картка видана до укладення вказаного договору. На решту карток виданих відповідачу 04.07.2017 та 03.12.2018 позивач також не надає заяв позичальника. Таким чином жодної кредитної картки за заявою позичальника від 22.07.2016 банком відповідачу видано не було. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що 22.07.2016 відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору на умовах, обумовлених у позові. Крім того позивач не надав підписаних позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. У матеріалах справи відсутні також інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки за заявою позичальника від 22.07.2016, яку позивач додав до позову. Оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки «Універсальна» за його заявою від 22.07.2016 та ознайомлення останнього з умовами та правилами кредитування, до яких він приєднався, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій не представляється можливим. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено факт укладання кредитного договору та погодження з позичальником усіх істотних умов. Вказані висновки суду узгоджуються з висновком Великої палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, постанові Верховного суду від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог та не доведенням обставин, на які посилається позивач. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed