Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») звернувся до Глухівського міськрайсуду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1008 грн. 52 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2007 року було укладено кредитний договір № 003-18027-230207 між Публічний Акціонерним Товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору Публічне Акціонерне товариство «Дельта Банк» надав відповідачу кредит в сумі 1196,00 грн. на придбання певного майна /послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до пункту 2.3 Договору на користування кредитом відповідач [PERSON] сплачує проценти, виходячи зі ставки 5% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 2,45% в місяць, п.2.5 Договору. Станом на 27 березня 2014 року відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором № 003-18027-230207 від 23.02.2007 року, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 1008,52 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 784,41 грн., заборгованість за відсотками - 8,72 грн., заборгованість за комісіями - 215,39 грн.. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН - [NUMBER], на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1008,52 грн., судові витрати по справі в сумі 243,60 грн., а також просить суд розглянути справу без участі представника позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, але про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи судом встановлено, що 23.02.2007 року було укладено кредитний договір № 003-18027-230207 між Публічний Акціонерним Товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] (а.с.3). З меморіального ордеру № 5417140 від 23.02.2007 року вбачається, що ТОВ КБ «Дельта» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 1196,00 грн. (а.с.4). Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 1196,00 грн. на придбання певного майна /послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до пункту 2.3 Договору на користування кредитом відповідач [PERSON] сплачує проценти, виходячи зі ставки 5% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 2,45% в місяць, п.2.5 Договору. Відповідно до п.2.8 кредитного договору № 003-18027-230207 від 23.02.2007 року, відповідач щомісяця до 23 числа кожного місяця сплачує позивачу рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитного справи у розмірі 139 грн. Станом на 27 березня 2014 року відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором № 003-18027-230207 від 23.02.2007 року, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 1008,52 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 784,41 грн., заборгованість за відсотками - 8,72 грн., заборгованість за комісіями - 215,39 грн.. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встанволено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. ст. 1054 ч. 2, 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Таким чином відповідач своєчасно не виконала зобов'язання за кредитним договором та має прострочену заборгованість, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст. ст. 1054 ч. 2 , 1050 ч. 2 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений відповідачем проти її справжньої волі. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що відповідач [PERSON] з позовом згодна в повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 003-18027-230207 від 23.02.2007 року на загальну суму 1008,52 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат які позивач зазначає в сумі 243,60 грн. як витрат на сплату судового збору, який підтверджується платіжним дорученням № 32607618 від 18 квітня 2014 року, суд виходить з того що згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 6, 526,530, 533, 536,549, 612 , 624, 625, 1054,1050 ЦК України, та

Outcome: approved