Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 13 жовтня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вказує позивач, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 20736 грн. 83 коп., яка складається з наступного: 11651 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 7687 грн. 80 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 172 грн. 20 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 975 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20736 грн. 83 коп. за кредитним договором №б/н від 29.12.2007 року та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, надала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю та просить розглянути справу без її участі. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7). Відповідачем було порушено умови кредитного договору. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.12.2007 року, який наданий позивачем вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість, яка складається з наступного: 11651 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 7687 грн. 80 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 172 грн. 20 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 975 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). Отже, загальна заборгованість до стягнення становить 20736 грн. 83 коп. (а.с. 4-6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по кредитному договору (яка була станом на 31.08.2015 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує умов кредитного договору №б/н від 29.12.2007 року та добровільно не сплачує суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у є підстави для задоволення позову. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved