Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.10.2017 року йому встановлено безстроково інвалідність 2-ої групи загального захворювання (порушення опорно-рухового апарату). Внаслідок захворювання, яке прогресує, позивач не має можливості самостійно рухатись, без сторонньої допомоги та потребує ендопротезування суглобів обох ніг, яке коштує близько 160 тисяч гривень. Через свій слабкий стан позивач двічі палав та отримував перелам кісток лівої руки у вересні 2019 року та перелом коліна правої ноги у грудні 2019 року. Крім того, у позивача наявна гіпертонічна хвороба та бронхіальна астма, через що останній змушений періодично проходити стаціонарне лікування у лікарні. Розмір пенсії [PERSON] становить 2100 гривень, однак цих коштів не вистачає для проживання, придбання ліків, медикаментозного та терапевтичного лікування. Дружина позивача - [PERSON] яка мешкає разом із позивачем. надає йому фізичну та матеріальну допомогу, завдяки тому, що вона працює, однак цих коштів недостатньо. Ускладнює ситуацію також той факт, що у позивача немає субсидії для оплати житлово-комунальних послуг. У [PERSON] є син - [PERSON] , 1986 р.н., який проживає окремо, є працездатним, неодруженим. Однак ніякої допомоги батьку не надає, у зв`язку із чим останній звернувся із вказаним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задовленню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1986 року, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 9884 1189 7590 5813, виданої Слобожанським об`єднаним управлінням ПФУ м. Харкова в Харківській області [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з липня 2020 року по грудня 2020 року складає 12600 грн., розмір щомісячної пенсії становить 2100,00 грн. Згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серія 12 ААА №479594 виданої 03.11.2017 року [PERSON] , дата огляду 03.11.2017 року, вказано що йому визначена група інвалідності друга, інвалідність встановлена безстроково з протипоказанням роботи з фізичним перевантаженням. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №15545, [PERSON] має повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): двосторонній коксартроз справа ІІІ-ІV ст.. зліва ІІ-ІІІ ст. НФС 2 ст. Асептичний некроз головки правої стегнової кістки. Змішана контактура тазостегнових суставів. Стійкий виражений больовий синдром, порушення функції опори та ходьби. Остеохондроз поперечного відділу хребта. порушення функції хребта та акта ходьби. Крім того, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6243 від 24.11.2017 року, медичної картки стаціонарного хворого №1497 від 30.01.2019 року та копії медичної картки [PERSON] , останній в силу наявних в нього захворювань, періодично потребує медичного огляду та лікування. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Крім того, відповідач у судовому засіданні не заперечував проти того, щоб сплачувати аліменти на утримання його батька. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На час звернення до суду позивача відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1769 гривень. [PERSON] отримує пенсію за інвалідністю, яка відповідає Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», тобто розмір пенсії позивача відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на день звернення до суду із позовом - 15.01.2021. Враховуючи, що позивач є пенсіонером, інвалідом 2 групи довічно, отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, витрати на лікування, на утримання житла та харчування, інших доходів не має, суд приходить до висновку, що він має необхідність у матеріальній допомозі, у тому числі з боку відповідача, який є його сином. З урахуванням вищевказаних положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначивши її розмір з урахуванням обставин передбачених ст.205 СК України, зокрема матеріального та сімейного стану сторін в розмірі 3 000 грн щомісячно. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, з аналізу матеріалів справи встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання батька у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved