Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1 187,15 грн. пов'язаної із затратами на лікування та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., завданої позивачу внаслідок скоєння злочину. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 30.06.2013 року близько 03:15 години відповідач у справі, [PERSON], знаходячись на території кафе «Берег», розташованого по вул.Фрунзе в с.Вищетарасівка Томаківського району, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс позивачу один удар кулаком лівої руки в область щоки зліва, після чого запропонувавши йому зайти в зазначене кафе, де наніс ще один такий самий удар. В результаті зазначених дій відповідача [PERSON] позивачу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритого ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Зазначена обставина підтверджується висновком експерта № 224-Е від 18.07.2013 року. У зв'язку з цим, відповідача [PERSON], Томаківським районним судом Дніпропетровської області, по справі № 195/94/13-к, визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. Вона полягає у фізичному болю та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я та матеріальними проблемами, які в нього виникли після втрати здоров'я, так як він з 01.07.2013 року по 08.07.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім.Мечникова у м.Дніпропетровську з діагнозом: відкритий ангулярний перелому нижньої щелепи зліва. Внаслідок отриманих травм за період лікування позивач не працював і матеріально не забезпечував сім'ю, від чого його сім'я знаходилася в скрутному матеріальному стані, було змінено його ритм життя. Відповідно тривалий період позивач не може вести нормальний спосіб життя і до теперішнього часу знаходиться в стані негативних психічно-емоціональних переживань. Як визначено ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У даному випадку моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Зазначені позивачем обставини підтверджуються висновком експерта №324-Е від 04.10.2013 року, протоколами слідчих дій та іншими процесуальними документами, які знаходяться в матеріалах зазначеної справи кримінального провадження, та вироком по справі. Відповідач до теперішнього часу не відшкодував позивачу ні майнової, ні моральної шкоди, що вказує на байдуже і безвідповідальне ставлення до наслідків свого діяння. Позивач вважає, що заявлений ним розмір відшкодування моральної шкоди є співрозмірним і справедливим тим болю та стражданням, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. В судове засідання по представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу відсутність представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п.4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що стосовно відповідача [PERSON] раніше було порушено кримінальне провадження за скоєння останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. В зв'язку з чим, 18.10.2013 року по вказаному кримінальному провадженню за № 195/94/13-к Томаківським районним судом було винесено вирок, яким відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, але на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, тобто його вину було повністю доведено у судовому засіданні. З копії вказаного вироку суду стосовно відповідача вбачається, що останній провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а також його вина підтвердилась зібраними у справі відповідними доказами. Згідно висновку експерта № 224-Е від 18.07.2013 року заподіяні позивачу тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день). Згідно акту судово-медичного обстеження № 218 від 12.07.2013 року за висновком якого, виявлені у позивача [PERSON] тілесні ушкодження у виді відкритого ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Даний вирок ніким не оскаржений, на момент розгляду цивільної справи ніким не відмінений та набрав законної сили 18 листопада 2013 року. Згідно з ч. 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначені обставини підтверджуються даними судово-медичної експертизи та медичною довідкою щодо діагнозу позивача, наданою КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечникова», квитанціями та товарними чеками по оплаті: медикаментів, які позивачем були використані на лікування; транспортних затрат; оплати додаткових продуктів харчування за період перебування в лікарні; оплати експертного обстеження. Згідно даних зазначених касових документів матеріальна шкода складає 1 187,15 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у сумі 10 000 грн., то суд при розв'язанні цього питання керується ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.01 р., передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З огляду на вищевикладене судом з'ясовано, що позивачу дійсно були заподіяні відповідачем тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров'я . В силу вимог ч.1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи обставини справи, моральні страждання позивача, звернення до суду за захистом порушених прав, та вину відповідача у скоєному кримінальному правопорушенні, яка є підставою для відшкодування шкоди, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. В даному випадку відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України на користь держави в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved