Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 25 липня 2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. З червня 2012 року вони не проживають разом. Примирення між ними не можливе, почуття поваги та родинного взаєморозуміння втрачено. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, оформивши його в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №102, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачем та після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, що підтверджено довідкою про склад сім'ї, виданою виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Харківської області від 30.04.2014 року за №1158. За таких обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що між ними відсутнє взаєморозуміння, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, нікому іншому аліменти не виплачує та не заперечує виплачувати аліменти на утримання дитини. За таких обставин, суд, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved