Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 14.10.2011 р. уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що їхній син є інвалідом з дитинства, для його лікування вона кожні три-чотири місяці відвідує клініку «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П. Філатова» НАМН України, що знаходиться в м.Одеса. Хоча лікування у клініці безкоштовне, проте вона кожного разу вимушена за власні кошти купувати ліки та оплачувати проїзд з міста Суми до міста Одеса. Крім того, вона щомісяця оплачує проживання у квартирі, яку орендує та в якій проживає разом з дитиною та сплачує комунальні платежі. Відповідач за власним бажанням до січня 2017 р. надавав їй 25 % своєї заробітної плати в якості аліментів на утримання дитини, проте в січні місяці він ці виплати своєчасно не віддав, а віддав лише через два тижні. З лютого 2017 р. відповідач відмовився вчасно добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, в якій просив стягувати аліменти у розмірі 25% частини від заробітку. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.10.2011 року (а.с. 5). Від сумісного проживання у сторін є син: Назар, [INFO], який знаходиться на вихованні у позивача (а.с. 6,7). Відповідно до ст. 180 СК України, - відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України,- розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, є молодою працездатною особою, [INFO]; також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань чи інших перешкод до працевлаштування та отримання заробітку з метою утримання дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.02.2017 р. Позивач в позовній заяві посилається на те, що їхній син є інвалідом з дитинства, для його лікування вона кожні три-чотири місяці відвідує клініку «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.В.П. Філатова» НАМН України, що знаходиться в м.Одеса, у звязку з чим, вона вимушена за власні кошти купувати ліки та оплачувати проїзд з міста Суми до міста Одеса. Суд вважає за належне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 185 СК України). Таким чином, оскільки позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а не з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, то вона має право в порядку ст.185 СК України звернутися з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial