Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач у листопаді 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що з відповідача, який є його батьком рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30.03.2005 було стягнуто аліменти на його утримання на користь матері [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину досягнення ним повноліття. На даний час позивач навчається на 4 курсі на денній формі навчання у ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ» та не має змоги самостійно себе утримувати, адже крім побутових витрат, необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, тощо. Відповідач є працездатною та здоровою особою, інших утриманців не має, фактично має можливість сплачувати кошти позивачу на період його навчання. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або досягнення ним 23 - річного віку. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у 2017 році вступив до ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ» і в даний час навчається на 4 курсі денного відділення ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ», строк закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року (а.с.4,5,6). Сторони визнали, що позивач є сином відповідача, який є повнолітнім, продовжує навчання, проживає окремо від відповідача. Відповідно до статті 199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (статті 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006\~року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду\~на те,\~що позивач\~продовжує навчання,\~відповідач визнав\~позов,\~що не\~суперечить закону,\~ \~ суд\~дійшов висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~на утримання\~повнолітнього сина\~підлягають стягненню\~аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 10 листопада 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] . Таким чином, позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні до позову. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору, який мав бути сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 420 грн. 40 коп. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved