Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 30.08.2019 звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 05.03.2020 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 70\~053\~ грн.\~36\~коп.,\~середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 31.08.2019\~по 05.03.2020\~у сумі\~95\~865\~грн.\~90\~коп.\~без відрахувань\~податків і\~збору.Відповідач сплатив створену заборгованість перед позивачем лише 14.09.2020. Тому позивач, остаточно визначившись з позовними вимогами, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2020 по 14.09.2020 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 737 грн. 43 коп., у загальному розмірі 95 865 грн. 90 коп.. Ухвалою суду від 01.10.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 20.10.2020 представник відповідача до канцелярії суду подав відзив, в якому зокрема не заперечував щодо стягнення середньоденної заробітної плати в розмірі 737 грн. 43 коп.. Однак товариство не погоджується з періодом затримки, зазначеним в позовній заяві, вважають що період затримки розрахунку з позивачем з 06.03.2020 (наступний робочий день товариства після проголошення рішення) по 11.09.2020 (останній робочий день товариства, що передує фактичному розрахунку), в той час як 14.09.2020 - день коли позивач мав реальну можливість користуватися та розпоряджатися коштами. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 30.08.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 737 грн. 43 коп. без відрахувань податків і зборів, що встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.03.2020, справа № 592/339/20, провадження № 2/592/817/20. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. 05.03.2020 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/339/20, провадження № 2/592/817/20) з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 70 053 грн. 36 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2019 по 05.03.2020 у сумі 95 865 грн. 90 коп. без відрахувань податків і збору. Створена заборгованість позивачу виплачена лише 14.09.2020. Встановлені факти підтверджуються рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.03.2020 (справа № 592/339/20, провадження № 2/592/817/20), випискою по надходженням по картці/рахунку [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] , копії яких додані до матеріалів справи./а.с. 5, 6/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2020 по 14.09.2020 включно, виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 737 грн. 43 коп.. У зазначений період на підприємстві було 130 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 95 865 грн. 90 коп. без відрахувань податків і зборів (130х737,43). Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 958 грн. 65 коп..

Outcome: approved