Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.02.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до змісту позовної заяви, договір складається з анкети - заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідач на переконання Банку станом на 28.02.2017 року має заборгованість - 141391.35 грн., яка складається з наступного: - 18995.37 грн. заборгованість за кредитом; - 112102.33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3084.54 -заборгованість з комісії та пеня за користування кредитом; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 6709.11 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк». Просять суд стягнути з відповідача на користь ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 141391.35 грн. за кредитним договором № б/н від 16.02.2012 року та понесені позивачем судові витрати в сумі 2120.00 грн. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Андрійченко Віталій Миколайович в судовому засіданні заявлений позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову та пояснив, що при підписанні анкети-заяви, співробітник Банку взагалі не знайомив його з умовами та правилами надання банківських послуг. Він лише підписав анкету-заяву і із співробітником банку спілкувався лише декілька хвилин. А інформація щодо накладення арешту на майно, яка взята із реєстру не коректно, не відповідає дійсності, так як вказане майно на даний час не являється його власністю. Заслухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір без номера (анкета-заява) від 16.02.2012 року на отримання грошових коштів у розмірі 17000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення відсотків за користування кредитом. Як зазначає позивач, він свої зобов,язання за договором виконав належним чином, а відповідач свої зобов,язання не виконав, на розгляд справи до суду не з,являється, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, відповідно до проведених розрахунків, станом на час розгляду справи судом становить 141391.35 грн., куди входить заборгованість по тілу кредиту в розмірі 18995 грн. 37 коп. З матеріалів справи вбачається, що позичальник отримав кредитні кошти і вказана обставина ніким не заперечується. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафу. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно норми ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Звертаючись до суду з позовом Банк, в частині позовних вимог щодо стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме: - 112102.33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3084.54 -заборгованість з комісії та пеня за користування кредитом; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 6709.11 грн. - штраф (процентна складова), свої вимоги обгрунтував тим, що [PERSON] повинен сплатити на користь Банку вказані кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, що підтверджується підписом [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що будь-які докази того, що відповідач у справі [PERSON] ознайомлений та погоджується із вказаними умовами та правилами надання банківських послуг, згідно яких нараховуються проценти по нарахуванню пені, комісії та штраф - відсутні. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме долучені до матеріалів справи Умови (а.с. 8-31) є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. ПАТ КБ «ПриватБанк», обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету (а.с.20). Такі доводи Банку судом не приймаються до уваги, так як матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Позивач не надав суду докази, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Така правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа №6-2320цс16), та відповідно є практика судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у справі №355/639/17, провадження №22-ц/780/5521/17 від 05.12.2017 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, підлягають задоволенню, а їх розмір відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, де позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. Розрахунок відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов'язання [PERSON] за період з 16.02.2012 року по 28.02.2017 року на рівні облікової ставки Національного банку України судом здійснюється за формулою: (Сума боргу)х(Ставка -%)/:100/:365 днів/ х (Кількість днів) = (Сума), де сума заборгованості за несвоєчасне виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком на рівні облікової ставки складає 3500.00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 2120 грн. 87 коп. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк». Заявлені вимоги та викладені обставини підтверджуються: - ксерокопією розрахунку заборгованості; - ксерокопією анкети-заяви позичальника від 16.02.2012 року; - ксерокопією паспорта відповідача [PERSON], серія [NUMBER], виданого 20 травня 2009 року; - платіжним дорученням про сплату судового збору в сумі 2120.87 грн. від 03.04.2017 року; - іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов,язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов,язку. Зобов,язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші виді забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов,язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченнням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов,язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання». Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України зазначається, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення та стягнення із [PERSON] на користь Банку заборгованість по кредиту в сумі 18995.37 грн. та нарахування від облікової ставки Національного банку України по тілу кредиту в розмірі 3500.00 грн.. В решті позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial