Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач у вересні 2019року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоровий Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві зазначає, що між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір №01276/04178ВССА від 30.01.2014 року за яким було відступлено право грошової вимоги за договором факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яка у подальшому відступила право вимоги до відповідача - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018. Позивач зазначає, що згідно умов договору №01276/04178ВССА від 30.01.2014 року про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту: п. .4 договору встановлено кредитний ліміт - 19 000,00 грн.; п. 1.5 розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування 418,00 грн.; п. 1.6 розмір щомісячного платежу становить ставить 1125,00 грн.; строк дії кредитного ліміту 36 місяців; . 4.2 банк нараховує проценти за користування кредитом в останній банківський день календарного місяця на суму фактичної заборгованості 20% річних. Позивач зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про вчинення виконавчого напису нотаріуса та 18.06.2019 року нотаріусом вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі №6350. Позивач зазначає, що виконавчим листом запропоновано стягнути з позивача за період з 20.07.2015 року по 07.06.2019 включно суму у розмірі 17961,68 грн. за тілом кредиту; 8069,92 грн. заборгованість за процентами; 550,01 грн. заборгованість за пенею; 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису, загальна сума 26731,61 грн. Позивач зазначає, що на підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. постановою від 23.08.2019 відкрито виконавче провадження №59892090 від 23.08.2019 та винесені постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 222,00 грн., про арешт коштів боржника 29623,77 грн., про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2673,16 грн. Позивач зазначає, що постановою від 04.09.2019 приватним виконавцем здійснено заміну реєстраційних даних, щодо зміни прізвища зі [PERSON] на [PERSON]. Позивач зазначає, що стягував пропустив строк на звернення до нотаріусу, оскільки як вбачається із самого виконавчого напису, строк вимоги настав 20.07.2015 року, та відповідно строк звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису закінчився 20.07.2018 року, а стягував звернувся до нотаріуса 18.07.2019 року. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи на документах, що встановляють заборгованість та які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивач зазначає, що після укладення договору відступлення права вимоги новому кредиторові передаються усі документи, що підтверджують зобов`язання боржника і далі йому необхідно в письмовій формі повідомити боржника про перехід до нього відповідних прав. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання для нього небажаних наслідків, а боржник уважається таким, що належно виконав свої зобов`язання. Позивач зазначає, що не отримувала повідомлень про зміну кредитора у зобов`язанні (кредитор змінювався два рази), тому вважає, що належним чином виконала зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати виконавчий напис №6350 від 18.07.2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з позивача коштів у розмірі 26731,61 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. 03.10.2019 р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києві під головуванням судді Марко Я.Р. було відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання. (а.с. 39-40) 14.11.2019 р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києві під головуванням судді Марко Я.Р. було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. (а.с. 86-87) 29.01.2020 р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києві під головуванням судді Марко Я.Р. було закрито підготовче засідання по вищезазначеній справі. (а.с. 98) Проте, згідно розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2020 року вищезаначену справу було передано на автоматизований розподіл, оскільки в судді Марко Я.Р. закінчилися повноваження, як судді Святошинського районного суду м. Києва.(а.с.108) 27.03.2020 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу передано судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. (а.с.109) 04.04.2020 року ухвалою судді Шум Л.М. вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 110-111) 23.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 126-127). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги своєї довірительки на підставі документів, які містяться в матеріалах справи. У судові засідання, які були призначені на 15.09.2020 року, 23.11.2020 року, 22.03.2021 року, 22.09.2021 року відповідач не з`явився (а.с. 117, 125, 135-а), про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 119, 133, 134). Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що згідно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 04.09.2019 ВП№59892090 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість прізвища [PERSON] , зазначено прізвище [PERSON] (а.с. 9-10). Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Горовим П.В. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (а.с. 11-12) Судом встановлено, що постановою про арешт коштів боржника від 23.08.2019 року ВП №59892090 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] (а.с. 13-14). Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59892090 про стягнення з [PERSON] невиплаченої в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року, в якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», стягнуто з [PERSON] за період з 20.07.2015 по 07.06.2019 включно,суму у розмірі: 17961,68 грн. за тілом кредиту; 8069,92 грн. заборгованість за процентами; 550,01 грн. заборгованість за пенею; 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису, загальна сума 26731,61 грн.(а.с. 15-16). Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2673,16 грн. (а.с. 17-18). Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Задоволено вимоги за період з 20.07.2015 року по 07.06.2019 року включно, суму у розмірі 17961,68 грн. за тілом кредиту; 8069,92 грн. заборгованість за процентами; 550,01 грн. заборгованість за пенею; 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису, загальна сума 26731,61 грн.(а.с. 19). Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір №01276/04178ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 30.01.2014 року. Згідно якого розмір кредиту становить 19000,00 грн. (а.с. 20-22). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 21.07.2012 року зареєстрували шлюб, та прізвище дружини визначено як « [PERSON] » (а.с. 34). Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідачці залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 28). Судом встановлено, що 07.06.2019 р. директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікдановим С.К. до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. подано заяву про вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 50). Судом встановлено, що 27.04.2019 р. директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікдановим С.К. до [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 54). Судом встановлено, що 27.04.2019 р. директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікдановим С.К. до [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с. 55). Судом встановлено, що згідно розрахунку суми заборгованості за договором №01276/04178ВССА про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 30.01.2014 р. за період з 20.07.2015 р. по 27.04.2019 р. складає за тілом кредиту 17961,68 грн., за процентами 8069,92 грн., за пенею 550,01 грн., за комісією 0,00 грн., який підписаний директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікдановим С.К. (а.с. 56) Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року (а.с.63-67). Судом встановлено, що згідно Додатку №1 до договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року передано договір заборгованості відносно [PERSON] (а.с. 70-71). Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно із статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Перелік документів). Згідно з пунктом 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пункту 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року (справа №161/6092/18-ц). Крім того, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, встановлено, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги статті 88 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості нотаріусу надано не було. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. Судом встановлено, що між адвокатським бюро «ганни Семенець» та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 23.09.2019 року (а.с. 25). Судом встановлено, що [PERSON] оплатила юридичні послуги згідно рахунку 5 від 23.09.2019 року в сумі 2000 грн. Судом встановлено, що згідно акту надання послуг №2 від 23.09.2019 надано послуг на суму 2 000 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved