Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 07 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12530 грн. 53 коп. та судових витрат в сумі 1 378 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 21 серпня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 12 530 грн. 53 коп., яка складається з кредиту в сумі 5 306 грн. 74 коп., процентів - 1 786 грн. 60 коп., пені за прострочене зобов'язання - 4274 грн. 36 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 050 грн. і штрафів: 500 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 572 грн. 88 коп., з них 960 грн. 05 коп. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. що і просили стягнути з відповідача та понесені ними судові витрати в сумі 1 378 грн. Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та застосувати до пені за прострочення зобов'язання та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. встановлену законом спеціальну позовну давність в один рік та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафів: 500 грн. - фіксованої частини та 572 грн. 88 коп. процентної складової, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування неможливе. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що 12 листопада 2012 року сторони: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали договір б/н, згідно умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит в сумі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 30 % річних та погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Позивач надав відповідачу кошти в сумі 5200 грн., виконавши таким чином свої зобов'язання в повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору станом на 21 серпня 2016 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року в сумі 960 грн. 05 коп., утворилась заборгованість в сумі 12 530 грн. 53 коп., а саме: кредит в сумі 4 965 грн. 67 коп., проценти - 1 225 грн. 41 коп., пеня за прострочене зобов'язання - 4 274 грн. 36 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 992 грн. 21 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 572 грн. 88 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність пред'явлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 4 965 грн. 67 коп., процентах - 1 225 грн. 41 коп. Заява відповідача про застосування строків позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Частиною 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31 травня 2015 року пеня відповідачу не нараховувалася. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21 серпня 2016 року позивачем проведено нарахування відповідачу пені за прострочене зобов'язання з 01 січня 2016 року в сумі 4 274 грн. 36 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. з 29 вересня 2015 року - 992 грн. 21 коп. З вищевикладеного вбачається, що пеня відповідачу нарахована позивачем в межах встановленої спеціальної позовної давності в один рік в період з 01 січня 2016 року по 21 серпня 2016 року та з 29 вересня 2015 року по 21 серпня 2016 року і тому підстави для звільнення відповідача від сплати пені відсутні. Отже, необхідно стягнути з відповідача пеню за прострочене зобов'язання в сумі 4 274 грн. 36 коп. та пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 992 грн. 21 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 572 грн. 88 коп. (процентна складова), то вони не підлягають задоволенню і суд прийшов до такої думки враховуючи наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Оскільки позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1260 грн. 01 коп.

Outcome: partial