Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем [PERSON] та Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області, укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавського регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», 29.01.2008 р. за №040855500005. Згідно предмету договору орендодавець (Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області) надає, а орендар ([PERSON]) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Відповідно до п.2 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 14,83 га. Договір укладений строком на 10 років (пункт 8 Договору). Після закінчення строку договорів орендар має переважне право поновлення їх на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію. На виконання пункту 8 Договору, позивач заздалегідь, письмово повідомила Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про намір поновити (продовжити) дію договорів оренди на вищевказані земельні ділянки. Так як, головне управління Держгеокадастру у Полтавській області реалізовує покладені на нього повноваження згідно ч.4 ст. 122 ЗК України по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до вимог Земельного кодексу України, тому відповідні клопотання були подані в Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке має повноваження передавати вищевказані земельні ділянки в оренду та є належним відповідачем по справі. 10.11.2017 року за №1478 - 17 [PERSON] отримала відповідь від головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в якій зазначено, що вищевказаний договір закінчує строк своєї дії 29.01.2018 року, відповідно до ст. 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статею 124 ЗК України визначено, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, по закінченню строку дії договору оренди для отримання земельної ділянки в оренду рекомендовано звернутися у визначений законом спосіб. Позивач вважає, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області є незаконною і необгрунтованою, яка порушила право орендаря [PERSON] на поновлення дії договору оренди земельної ділянки, а тому звернулася до суду з позовом в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати поновленим на той же строк та на тих же умовах договір оренди земельної ділянки, площею 14,8294 га - кадастровий номер земельної ділянки 5321384400:00:013:0017, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрована у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.01.2008 року за № 04085500005 та визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON] додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі земельної ділянки кадастровий номер 5321384400:00:013:0017, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.01.2008 року за №04085500005, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, у попередній редакції. Ухвалою суду від 04.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання ( а.с.30); Ухвалою суду від 04.01.2018 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено ( а.с.31-32); Ухвалою суду від 16.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено по справі судове засідання, залучено по справі в якості третьої особи Покровську сільську раду Зіньківського району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, послався на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача головного управління Держгеокадасту у Полтавській області в підготовчі судові засідання 02.02.2018 року, 16.02.2018 року не з'явився, надіслав відзив на позов (а.с.40-41), про причини неявки суд не повідомив, в судове засідання 06.03.2018 року представник відповідача, також не з'явився, надіслав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з виробничим навантаженням. Слід зазначити, що подане клопотання представника відповідача до суду про перенесення розгляду справи не підтверджене належними та допустимими доказами, а тому суд визнає неявку представника відповідача головного управління Держгеокадасту у Полтавській області неповажною та розцінює дії представника відповідача як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач є юридичною особою, має не одного представника, а тому відповідно до положень\~ст. 223 ЦПК України суд \~вирішив розглядати справи без участі представника відповідача, за наявними у справі доказами. Представник третьої особи Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області [PERSON] не заперечував стосовно задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання договору оренди землді поновленим та додаткової угоди до договору укладеною підлягають до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15.06.1976 року в м. Полтава (а.с.4). У 2007 році без зазначення дати укладення договору між [PERSON] та Зіньківською районною державною адміністрацією, укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 14.83 га, строком на 10 років, яка знаходиться на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавського регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», 29.01.2008 року за № 040855500005 ( а.с.5-6). Згідно п.8 укладеного договору оренди орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. До закінчення строку дії договору про оренду землі позивач з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору у передбачений чинним законодавством строк письмово направив головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області пропозицію про намір поновити (продовжити) дію договору оренди на вищевказану земельну ділянку, до якої було надано проект додаткової угоди, на що отримала відповідь від 10.11.2017 року за №1478- 17, в якій зазначено, що вищевказаний договір закінчує строк своєї дії 29.01.2018 року. Відповідно до ст. 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків встановлених ч.2,3 ст.134 цього кодексу. На підставі цього правових підстав для задоволення клопотання [PERSON] головним управлінням не вбачається, по закінченню строку договору оренди землі для отримання земельної ділянки в оренду рекомендовано звернутися у визначений законом спосіб ( а.с.9). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-5306649472017 від 17.11.2017 року, в якому зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер 5321384400:00:013:0017,розташована: Полтавська область, Зіньківський район, Покровська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Форма власності: інформація про зареєстроване право в державному земельному кадастрі відсутня; площа: 14,8294 гектарів, орган, який зареєстрував земельну ділянку: Орган у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, дата державної реєстрації: 17.11.2017 року,відомості про оренду, орендар : [PERSON], строк дії речового права: 10 років ( а.с.24). Як вбачається з матеріалів справи, сторони (Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області в особі голови районної державної адміністрації [PERSON] та [PERSON]В.) в належній формі уклали договір оренди землі, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі, щодо орендної плати (п. 9 Договору); умови договору погодили підписами. В договорі оренди землі сторони передбачили всі істотні умови у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на момент укладання договору. Судом встановлено, що оспорюваний договір оренди землі на час підписання відповідав вимогам Закону України «Про оренду землі» та Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року. За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства -\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Як встановлено в судовому засіданні при укладенні договору оренди, спірною земельною ділянкою розпоряджалася Зіньківська райдержадміністрація Полтавської області, з якою і був укладений договір оренди земельної ділянки, а нині вказаною земельною ділянкою розпоряджається Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області, як те передбачено ст. 122 ч.4 Земельного кодексу України,-- належним відповідачем по справі є Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, вказана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає в позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, [PERSON] посилалась на невизнання орендодавцем її переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Пунктом 8 договорів оренди землі передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Положення п. 8 цього договору оренди землі узгоджуються із загальною нормою частини 1\~статті 777 ЦК України\~та\~статтею 33 Закону України «Про оренду землі»\~за виключенням строку повідомлення, який\~ЦК України\~та ЗУ «Про оренду землі» передбачено в один місяць . Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Підстави поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору, визначені\~ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Частинами першою,пятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої\~статті 33 цього Закону\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною першою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність такого юридичного факту, як повідомлення до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, та подання разом з листом-повідомленням проекту додаткової угоди. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, у якій законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення орендаря щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, передбачене статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стреч проти об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» зазначено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може буди підставою для позбавлення цього майна іншою особою, яка жодних порушень не вчинила. [PERSON] належно виконувала обов'язки за умовами договору, що підтверджується відсутністю скарг на неї зі сторони орендодавця на протязі 10 років, земельна ділянка використовувалася за цільовим призначенням, щорічно в повному обсязі, справно і своєчасно сплачувалася орендна плата, що підтверджується довідкою Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 28.02.2018 року, а тому [PERSON] мала переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). На виконання вимог ст. 33 Закону України Про оренду землі і п.8 спірного договору про оренду землі, 27.10.2017 року, раніше ніж за місяць до спливу строку дії договору оренди землі, направила орендодавцю -- Головному управлінню Держгеокадастру України в Полтавській області лист-повідомлення про поновлення вказаного договору оренди землі, з проектом додаткової угоди. З відповіді головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.11.2017 року за №1478- 17, вбачається, що спірний договір закінчує строк своєї дії 29.01.2018 року. Відповідно до ст. 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок , що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів крім випадків встановлених ч.2,3 ст.134 цього кодексу. На підставі цього правових підстав для задоволення клопотання [PERSON] головним управлінням не вбачається, по закінченню строку договору оренди землі для отримання земельної ділянки в оренду рекомендовано звернутися у визначений законом спосіб ( а.с.9). Відповідно до частини першої\~статті 134 Земельного кодексу України\~земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних їх), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, в силу положень частини другої\~статті 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі. Крім того безпідставна відмова відповідача та пропонування отримання земельної ділянки в оренду на інших умовах, вказує на порушення переважного права позивача на поновлення попереднього договору оренди. При таких обставинах справи суд критично оцінює відзив відповідача головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що у звязку із змінами в законодавстві набуття права оренди на вищезазначену земельну ділянку можливо лише в порядку проведення аукціону, оскільки він суперечить вимогам ст.134 Земельного кодексу України, не розроблення нормативно грошової оцінки та не виготовлення агрохімічного паспорта поля, також суд критично оцінює, оскільки в судовому засіданні було встановлено, шо позивач в більшому розмірі сплачував орендну плату, чим вказано в договорі оренди землі, і ці обставини ніяким чином не можуть бути перешкодою для поновлення договору оренди землі, крім цього відзив разом з додатковими поясненнями подані поза межами строку встановленого ст.178 ЦПК України та не були надіслані позивачу в визначений чинним законодавством України час та спосіб. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною першою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність такого юридичного факту, як повідомлення до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, та подання разом з листом-повідомленням проекту додаткової угоди. Таку ж думку висловив Верховний суд України в постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16 про визнання договору оренди землі недійсним. Оскільки в матеріалах справи є докази своєчасного надання позивачем листа-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, разом із проектом додаткової угоди, на час розгляду справи позивач продовжує безперервно постійно і добросовісно користуватись вище вказаною земельною ділянкою, використовуючи її за цільовим призначенням, тобто в повному обсязі продовжує виконувати умови договору, що підтверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні, Таким чином Аналіз зазначених правових норм та доказів наданих сторонами, дає підстави для висновку про неправомірність доводів відповідача і відсутності підстав для відмови в поновленні зазначеного вище договору оренди землі,який зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавського регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», 29.01.2008 року за № 040855500005, що обумовлені посиланням на положення\~статті 134 Земельного кодексу України. І в силу приписів частини другої\~статті 134 Земельного кодексу України\~процедура земельних торгів не застосовується у разі поновлення договорів оренди землі, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409 грн. 60 коп. ( а.с.1,37). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покадаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved