Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на слідуючи обставини. З 2006 року і по 2009 рік позивач з відповідачем проживали однією сім'єю. Від спільного проживання сторони у справі мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони по даній справі припинили шлюбні відносини , проживають окремо. Малолітній син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З часу припинення сумісного сімейного життя з відповідачем, їхній малолітній син знаходиться на утриманні позивача, бо відповідач постійної та регулярної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини не надає. Відповідач являючись батьком малолітньої дитини зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на його утримання, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших дітей на утриманні відповідача немає, непрацездатних батьків немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання сина. Стягнень з відповідача за виконавчими листами не проводиться і відповідно він має реальну змогу сплачувати аліменти. Угоди про сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Тому позивач змушена звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача у справі, аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів /заробітку/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив , що проти позову частково заперечує , та просить суду, стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини , а не так , як зазначає у позові позивач. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають неповнолітнього сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №13 від 19.09.2006 року, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками малолітньої дитини. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач записаний батьком дитини і зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, доказів неможливості утримувати дитину суду не надав, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved