Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.09.2012 року в загальному розмірі 50893 грн. 14 коп. станом на 30.04.2018 року, яка складається із заборгованості за: кредитом в сумі 363,29 грн.; відсотками за користування кредитом в сумі 42744,18 грн., пенею та комісією в сумі 4886,00 грн. та штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 2399,67 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного з відповідачем договору №б/н від 27.09.2012 року, останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - березень 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем по справі умов договору щодо повернення наданого банком кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, виникла зазначена вище сума заборгованості, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. В судове засідання відповідач по справі [PERSON] не з'явився. Про місце, день і час розгляду справи був повідомлений у передбаченому ст.128 ЦПК України порядку, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.110). Відзиву на позов ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач по справі [PERSON] у встановлений судом строк не надав. Заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило. З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 21.08.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі [PERSON] від 27.09.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Умов та Правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, та погодився з його умовами. Також відповідач зобов'язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.7, 65 зворот). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву від 27.09.2012 року, він, як клієнт, приєднався і зобов'язувався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. (а.с.25, 83 зворот). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 27.09.2012 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі [PERSON] (а.с.7, 65 зворот). Відповідно до п.1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.9, 67 зворот). Відповідно до п.1.1.1.36 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок - банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.10, 68). У відповідності до п.п.1.1.1.45, 1.1.1.46 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна карта - платіжна карта зі встановленим кредитним лімітом (а.с.10, 68). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі [PERSON], останньому 21.03.2013 року було відкрито картковий рахунок [NUMBER] здійснено перевипуск карти та переоформлення її на «Універсальну» із встановленням пільгового періоду 55 днів зі строком дії картки до 03/17, а також встановлений кредитний ліміт в сумі 300,00 грн., який в цей же день збільшений до 500,00 грн., із 07.10.2013 року знижений до 450,00 грн., а з 13.11.2013 року - до 370,00 грн., та в подальшому не змінювався (а.с.55). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.25, 83 зворот). Судом встановлено, що згідно Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачені наступні фінансові умови кредитування, а саме: пільговий період: 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5%, при цьому за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, а за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %; розмір обов'язкового щомісячного платежу - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, яка рахується: 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8, 66). Факт здійснення кредитування відповідача по справі за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підтверджується також і розрахунком заборгованості відповідача [PERSON], в якому процентна ставка встановлена станом на 21.03.2013 року - 30,00 %, що відповідає базовій процентній ставці в місяць - 2,5 %; з 01.09.2014 року - 34,8%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць - 2,9 %, а з 01.04.2015 року - 43,2%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,6% (а.с.5-6). У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.27, 85 зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов'язань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобов'язувався виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.27, 85 зворот). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в першу чергу (а.с.28, 86). Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 27.09.2012 року, виконав взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача [PERSON], наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 30.04.2018 року складає 50893,14 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 363,29 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 42744,18 грн.; - заборгованість за комісією та пенею- 4886,00 грн.; - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 2399,67 грн.. З огляду на викладене, суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, до загальної суми заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору від 27.09.2012 року позивачем була включена заборгованість за пенею та комісією в сумі 4886,00 грн. без надання відповідного розрахунку окремо за кожним видом платежу. При цьому до самого розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] позивачем включений загальний розмір комісії та пені (графи 13 і 14 розрахунку), який в кінцевому підсумку заборгованості за кредитом зазначений позивачем виключно у виді комісії у сумі 4886,00 грн. (а.с.6), який врахований і при обчисленні штрафу (процентної складової) в розмірі 5% від суми позову. Зі змісту довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі судом встановлено, що відповідачу [PERSON] 21.03.2013 року позивачем було здійснено перевипуск карти та переоформлення її на карту «Універсальна» із пільговим періодом 55 днів, що підтверджується і розміром процентних ставок за користування кредитом, зазначених в розрахунку заборгованості відповідача, який охоплє період починаючи з 21.03.2013 року по 30.04.2018 року. У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.27, 85 зворот). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що будь-яких умов щодо порядку нарахування, строків сплати комісії та її розміру підписана відповідачем [PERSON] анкета-заява від 27.09.2012 року не містить. Відсутні такі умови і в доданому позивачем до позовної заяви витязі з Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», фінансові умови кредитування за якою передбачають обов'язок відповідача сплачувати проценти за користування кредитом, пеню та штрафи, а також в Умовах і Правилах надання банківських послуг, які лише передбачають обов'язок відповідача, як клієнта, здійснювати погашення заборгованості за комісією на умовах, передбачених договором. Інших банківських документів на підтвердження порядку нарахування комісії, строків її сплати та розміру позивачем до суду надано не було. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність наданого позивачем належного розрахунку заборгованості окремо за кожним видом платежу - комісією та пенею, суд, виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про безпідставність та недоведеність належними доказами включення позивачем до суми заборгованості за кредитом відповідача [PERSON] загального розміру заборгованості за пенею та комісією в сумі 4886,00 грн., та відмову в задоволенні позову в цій частині. За вказаних обставин розмір штрафу (процентної складової), що підлягає стягненню з відповідача, виходячи із заборгованості за кредитом та відсотками, складає 2155,37 грн. та підтверджується наступним розрахунком: 43107,47 грн. (363,29 грн. (тіло кредиту) + 42744,18 (відсотки)) х 5% / 100% = 2155,37 грн.. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому позов в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України та не підлягає задоволенню. Крім того, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми пені, включеної останнім до загального розміру заборгованості за пенею та комісією, суд враховує і вимоги чинного законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судом встановлено, що згідно Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів (а.с.8, 66). Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань по даному договору, а саме: за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.19, 77). Одночасно з цим, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач, передбачений обов'язок відповідача по справі [PERSON] при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.28, 86). Згідно умов вказаного вище Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8, 66). Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] пені за несвоєчасне погашення ним кредиту та/або процентів без надання суду належного розрахунку даного виду платежу за договором, одночасно із штрафами, встановленими за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань (строків виконання зобов'язань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобов'язань, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення. Такі ж висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі №347/1910/15-ц та від 21.10.2015 року в справі №6-2003цс15, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, а також в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №165/260/16-ц, від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №344/15777/14-ц. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості: за кредитом в сумі 363,29 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 42744,18 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 2155,37 грн., а всього в розмірі 45262,84 грн. та відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача по справі [PERSON] суми комісії та пені в загальному розмірі 4886,00 грн. та штрафів в загальному розмірі 744,30 грн., з яких 500,00 грн. - фіксована частина, а 244,30 грн. - частина процентної складової, у задоволенні якої судом було відмовлено (2399,67 грн. (зазначено в позовній заяві) - 2155,37 грн. (задоволено судом) = 244,30 грн.), а всього в розмірі 5630,30 грн.. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1567 грн. 07 коп. (1762 грн. 00 коп. (100%) - 194 грн. 93 коп. (11,062984%), при цьому 11,062984% = 5630 грн.30 коп. (загальна сума по пені, комісії та штрафах, у стягненні яких судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: approved