Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

позивач та її представник просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] , 1966 року народження, уродженця і жителя с. Городок Рівненської області, Рівненського району відносно сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Кагарлик, Київської області, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1997 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]., що стверджується копією свідоцтва про його народження, батьками якого є вона з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем не склалися і сім'я їхня розпалася з 2000 року і шлюб між ними був розірваний Кагарлицьким районним судом в 2001 році, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб. З 2000 року по теперішній час відповідач жодного разу сином не цікавився, не проявляв батьківської уваги та турботи. З 2000 року спільно з нею та сином не проживає, що стверджується актом обстеження від 02.07.2014 року та довідкою міської ради. Відповідач з 2000 року проживає у Рівненській області і жодного разу не цікавився станом здоров'я сина, хоча син потребував його батьківської турботи та участі у його вихованні, у сина в 2013 році була травма, він знаходився на лікуванні, хворів та потребував батьківської турботи, але відповідач жодного разу не зателефонував до сина, не переймався його станом здоров'я та фізичним розвитком. Жодної матеріальної допомоги на лікування сина не надавав. Протягом всього періоду навчання сина в школі з першого по одинадцятий клас відповідач жодного разу до школи не навідувався, не цікавився ні навчанням, ні поведінкою, ні здоров'ям сина. Орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, вивчивши її заяву про доцільність позбавлення відповідач батьківських прав вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]., що стверджується висновком за № 01-28-1562 від 11.08.2014 року. 25 лютого 2014 року син [PERSON] змінив прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]», що стверджується копією свідоцтва про зміну імені від 25.02.2014 року, видане відділом ДРАЦС PC Кагарлицького РУЮ у Київській області. Відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому вона вважає, що за таких обставин його необхідно позбавити батьківських прав. У відповідності до ч. 1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України «мама, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини». Оскільки відповідач від батьківських обов'язків відносно свого [PERSON], [INFO] ухиляється, вона вважає, що відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення з відміткою - за зазначеною не проживає, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Прокурор підтримав позовні вимоги позивача та просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши позивача, представника позивача, Кагарлицького міжрайонного прокурора та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 1997 року сторонами було укладено шлюб, який 16.02.2001 року було розірвано, про що зроблено запис відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Кагарлицька районна державна адміністрація вивчивши питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо дитини [PERSON], [INFO], встановила, що батько не проживає та не спілкується з сином з грудня 2000 року по даний час. 17 січня 2001 року рішенням Кагарлицького районного суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю [PERSON], яка до цього часу дбає про здоров'я та утримує його фінансово. 8 листопада 2007 року Кагарлицький районний суд розглянув цивільну справу про зміну розміру аліментів із [PERSON] на користь сина [PERSON]. На даний час батько аліментів не сплачує.Під час лікування дитини (2007, 2013 роки) батько матеріально дитину не підтримував. Протягом навчання сина у загальноосвітній школі батько жодного разу до школи не з'являвся, навчанням та поведінкою сина не цікавився. У вчинках [PERSON] вбачається повне ігнорування обов'язків щодо утримання та виховання сина. Беручи до уваги невиконання громадянином України [PERSON] обов'язків щодо виховання та утримання свого неповнолітнього сина, злісне ухилення від спілкування з дитиною, від надання матеріальної підтримки, Кагарлицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Принципом 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного та гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові та зрозумілості. Вона повинна зростати на утриманні й за відповідальністю батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. При цьому найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому полягає відповідальність за його освіту і навчання. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» регламентує, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Аналогічну норму містять приписи ст. 150 СК України. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, та про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду має бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, також вказані обставини підтверджується позитивним висновком Служби у справах дітей Кагарлицької районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Таким чином на думку суду, наведені докази у своєї сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, та свідоме нехтування ним своїми обов'язками щодо дитини, а тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Враховуючи наведені обставини справи, суд доходить висновку про те, що відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкуються з ним, не цікавиться умовами його виховання та станом здоров'я, матеріально не допомагає, тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення і позбавляє [PERSON], 1966 року народження, уродженця с. Городок Рівненського району Рівненської області, батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO], уродженця м. Кагарлик Київської області. На підставі СК України,

Outcome: approved