Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач Харківський Національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення фактичних витрат, пов'язаних з навчанням, у розмірі 14558,46 гривень, посилаючись на те, що наказом Національного університету внутрішніх справ від 30.07.2002 року № 178 о/с [PERSON] було зараховано до складу курсантів Національного університету внутрішніх справ. 06.09.2003 року між Національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] була укладена угода про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування, відповідно до якої відповідач зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. Після закінчення ХНУВС відповідача було відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Харківській області, проте наказом ГУМВС України в Харківській області від 13.08.2008 року № 261 о/с лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умови угоди позивач просив суд стягнути з нього фактичні витрати, пов'язані з навчанням, у розмірі 14558,46 гривень. Представник позивача Дверницький В.Г. в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, проти позову заперечував посилаючись на пропуск позивачем строків звернення до суду і пред'явив зустрічний позов про визнання угоди про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ недійсною, посилаючись на те, що у порушення вимог п. 1.2 Порядку підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування, затвердженого наказом МВС України від 30.08.1999 року № 660, угода НУВС укладена з неповнолітнім на той час відповідачем. Крім того, НУВС порушено пункт 1 самої Угоди щодо зобов'язання забезпечити навчання відповідача за спеціальністю «міжнародна правоохоронна діяльність». Суд, вислухавши сторони та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, виходить з наступного. 06.09.2003 року між Національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладена угода про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування. Відповідно до пунктів 2.5, 3, 6 вказаної угоди відповідач зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі за порушення дисципліни відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. Після закінчення ХНУВС, згідно з наказом ХНУВС від 05.07.2007 року № 311 о/с лейтенанта міліції [PERSON] відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Харківській області, проте наказом ГУМВС України в Харківській області від 13.08.2008 року № 261 о/с лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. «Є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 08.04.2013 року, що підтверджується конвертом поштового відправлення. Порушення прав позивача настало з дня звільнення відповідача з ОВС тобто 13.08.2008 року. Разом з тим одержання позивачем інформації про звільнення відповідача зі служби 13 серпня 2008 року з листа ГУМВС України в Харківські області від 07.08.2012 року № 7/2976, направленого навчальному закладу на виконання наказу МВС України від 12 липня 2012 року № 618 «Про стан реалізації в органах внутрішніх справ державної кадрової політики, підвищення професіоналізму працівників міліції, забезпечення належного стану дисципліни та законності» на є підставою для визнання, що лише з цього часу позивач міг довідатись про звільнення молодого спеціаліста з органів внутрішніх справ ГУМВС України в Харківській області. При цьому суд враховує ту обставину, що з метою захисту свого порушеного права позивач міг протягом трьох років направити запит для встановлення осіб, що були звільнені з органів внутрішніх справ та не виконали умов укладеної з ним угоди, проте не зробив цього без наявності на це поважних причин, що не є підставою для виникнення права звернення до суду з позовом про відшкодування витрат на навчання відповідача майже через п'ять років після його звільнення з органів внутрішніх справ. Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на навчання та зустрічні вимоги відповідача про визнання угоди недійсною заявлені після спливу трирічного строку позовної давності, та відповідач не ставить питання про його поновлення, а також враховуючи те, що сторони по справі наполягають на застосуванні строку позовної давності та просять суд відмовити в задоволенні позову на підставі спливу вказаного строку, суд вважає за необхідне в задоволенні позову Харківського національного університету внутрішніх справ та зустрічного позову [PERSON] відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed