Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2008 року у відділі записів актів громадянського стану по Первореченському району адміністрації міста Владивостока зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 230. Під час сумісного життя у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON] Зазначив, що після перенесеної ним хвороби відношення [PERSON] до нього погіршилося, вона припинала з ним спілкування та подружні стосунки та наполягала на окремому проживанні, у зв'язку з чим, з листопада 2016 року він та відповідач не проживають разом. Шлюбні відносини фактично припинились, спільне господарство не ведеться, шлюб між ними існує формально, на підставі чого просив розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 05.05.2017 року просив суд\~ розгляди справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 04 квітня 2008 року відділом запису актів громадянського стану у Первореченському районі адміністрації м Владивостока, актовий запис №230, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження - Евальд. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВС № 788210, виданим відділом запису актів громадянського стану у Первореченському районі адміністрації м. Владивостока, у якому батьками дитини зазначено позивача та відповідача. Судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Причиною розпаду сім'ї є припинення між сторонами сімейних та подружніх відносин, втрата почуттів взаємною любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2016 року. При ухвалені рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір про майно відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved