Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно набутого майна. Свої вимоги мотивував тим, що на обліку в\~Головному управлінні\~Пенсійного фонду\~України у\~Львівській області\~перебуває [PERSON] \~як одержувач\~пенсії за\~по інвалідності\~відповідно до\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування». В ході проведеної перевірки стажу відповідача встановлено, що архівна документація по обліку і нарахуванню заробітної плати працівника ОП «Галицький ринок» протягом 1986-1991 років на [PERSON] відсутні. Відтак, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та орендного підприємства «Галицький ринок» надміру виплачені кошти в розмірі 38 491,65 грн. Рух справи в суді. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2021 року відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Позиція сторін по справі. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі №461/5025/21, та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідачів, однак повернулись у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Встановлені судом фактичні обставини справи. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебуває [PERSON] як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 року за № 1077/32529 затверджено Порядок проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ. Як вбачається із матеріалів пенсійної справи для призначення пенсії [PERSON] було надано довідку від 30 березня 2011 року № 28, видану на ім`я [PERSON] про роботу в ОП «Галицький ринок» за період з 01 квітня 1986 року по 15 лютого 1991 року. В ході проведеної перевірки директором та бухгалтером Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, складено акт позапланової перевірки достовірності даних про підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 31 січня 2019 року. Згідно вказаного акту відомості, зазначені в довідці про підтвердження наявного трудового стажу від 30 березня 2011 року № 28, а саме, відповідно до наказів по організації, [PERSON] прийнятий по сумісництву слюсарем-механіком по ремонту та обслуговуванні холодильного обладнання з 01 квітня 1986 року та звільнений з роботи 15 лютого 1991 року, що первинними документами не підтверджено. Архівними документами по обліку і нарахуванні заробітної плати працівникам ОП «Галицький ринок» протягом 1986 - 1991 дані на [PERSON] відсутні. Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області зверталось до [PERSON] з проханням прибути до Галицького відділу обслуговування громадян у м. Львові для вирішення питання надмірно сплачених коштів. Мотиви прийняття рішення судом. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надмір, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року № 19-1 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 року за № 1077/32529 затверджено Порядок проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ (далі - Порядок № 19-1). Вказаний порядок визначає механізм проведення інвентаризації пенсійних справ одержувачів пенсій (щомісячного грошового утримання), формування електронних пенсійних справ, а також оформлення результатів інвентаризації. Під час проведення інвентаризації пенсійних справ перевіряються, зокрема, документи про стаж та/або заробітну плату, які стали підставою для обчислення розміру пенсії. Згідно п. 6 розділу II Порядку № 19-1, якщо при обчисленні пенсії враховано заробітну плату за сумісництвом, перевіряється наявність документів, що підтверджують роботу за сумісництвом. Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.05.2003 за № 374/7695 (далі - Порядок № 6-4). Відповідно до п. 3 Порядку № 6-4 суми пенсії виплачені надміру можуть бути повернені пенсіонером добровільно або стягнені на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц вбачається, що положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Відповідно до постанови ВС від 16 червня 2020 року у справі №756/6984/16-а зазначено: згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону №1058-IV та статтею 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Так, суд зазначає, що зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходи, з презумпції дійсності документів, наданих для призначення / перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом». Позивачем не надано доказів недобросовісності з боку відповідача [PERSON] . Оскільки, позивач, в супереч наведеним нормам ЦПК України, ЦК України та правовим позиціям Верховного Суду у конкретних аналогічних судових справах, не зазначає та не надає суду конкретних доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про будь-які зловживання з боку відповідача [PERSON] на отримання пенсії без законних для цього підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] суми переплати пенсії слід відмовити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки довідку з недостовірною інформацією видано ОП «Галицький\~ринок»,\~ доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про будь-які зловживання з боку відповідача [PERSON] на отримання пенсії без законних для цього підстав, тому суму переплати пенсії у розмірі 38491,65 грн. слід стягнути з ОП «Галицький ринок», оскільки переплата коштів відбулась саме з вини даного закладу. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ОП «Галицький ринок» підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2270 грн.

Outcome: partial