Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство Альфа-Банк у позові \~\~просив стягнути \~з відповідача [PERSON] 24032 грн. 86 коп. заборгованості за кредитним договором від 14.04.2015 року №500975478, яка складається з: заборгованості по кредиту \~у розмірі 17900 грн.76коп.; заборгованості по відсотках за користування кредитом \~у розмірі 535грн.05 коп., заборгованості за комісією у розмірі 3997 грн. 05коп., \~штрафу - 1600 грн.00коп., мотивуючи тим, \~що взяті відповідачем зобовязання по вчасному поверненню кредиту істотно порушені, у зв»язку з чим станом на 23.02.2016 року утворилася вищезазначена заборгованість, що дає підстави достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, а також \~просив стягнути \~з відповідача 1378 грн. 00коп. у повернення сплаченого \~судового збору. Позивач свого представника у судове засідання не направив, \~але \~до суду надійшло клопотання, підписане представником позивача \~[PERSON], у якому викладено прохання справу розглянути \~без її участі, та у випадку повторної неявки відповідача ухвалити заочне рішення (а.с.21). \~Згідно \~копії довіреності на а.с. 20 представнику позивача [PERSON] позивачем надано право підписувати \~заяви та позовні заяви від імені позивача. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився. Судові повістки, якими відповідач викликався в судове засідання, повернулися неврученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин та відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що відповідач про час розгляду справи повідомлений і так як від нього не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого представник позивача письмово не заперечувала, та відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, \~суд \~приходить до слідуючого \~\~висновку. Відповідно до пунктів 2.1-2.5, 2.8 розділу 1 кредитного договору, банк зобов»язався надати відповідачу [PERSON] для погашення існуючих заборгованостей за іншими кредитними договорами та для власних потреб 18844грн.98 коп. кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, зазначений позивачем у п. 2.5 кредитного договору, з кінцевим терміном повернення суми кредиту та інших оплат не пізніше 15.04.2018 року, яка є і датою припинення нарахування відсотків та комісій, на умовах сплати процентів за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 15,99% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,19% щомісяця, а [PERSON], у свою чергу, зобов»язався прийняти кредит на зазначених умовах. Відповідно до п.2.6 розділу 1 кредитного договору платежі повинні вноситися щомісяця, рівними частинами у сумах, в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору та є його невід»ємною частиною. У випадку повного або часткового прострочення повернення кредиту (процентів, комісій) позичальник - відповідач, відповідно до п. 4 розділу 1 кредитного договору, зобов»язався сплатити штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене прострочення, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу, у випадку ж якщо прострочення триває п»ять і більше календарних днів, додатково до такого розміру штрафу, позичальник зобов»язується сплатити ще 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. З виписки по особових рахунках на а.с. 14 убачається, що свої зобов»язання позивач виконав, перерахувавши обумовлену кредитним договором суму на рахунок, зазначений у його тексті. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Про невиконання відповідачем взятих зобовязань свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с. 13, яка жодними доказами з боку відповідача не спростована. Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено право позикодавця, в разі прострочення повернення чергової частини позики, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому відсотків. З огляду на встановлене суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі, та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 грн.00 коп. у повернення сплаченого судового збору (меморіальний ордер на а.с. 4).

Outcome: approved