Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] ПРИВАТБАНК /далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК/ звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19533,49 грн. за кредитним договором №DNH4KS50740946 від 29.10.2005 року, яка складається з наступного: 2046,96 грн. заборгованість за кредитом, 6984,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 9095,84 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина та 906,36 грн. - процентна складова, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідно до укладеного договору № DNH4KS50740946 від 29.10.2005 року відповідач [PERSON] 29.10.2005 року отримала кредит у розмірі 3210,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.04.2009 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 12.10.2012 року має заборгованість 19533,49 грн., яку, разом з понесеними судовими витратами - судовим збором в розмірі 214,60 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Проти застосування строку позовної давності заперечує, оскільки кінцевий строк повернення заборгованості закінчується 29.04.2009 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, довірила представництво своїх інтересів адвокату [PERSON] /а.с.86-88/. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні спочатку не визнав позовні вимоги про стягнення пені та штрафу, оскільки позивачем пропущений спеціальний строк позовної давності. В ході судового розгляду, після ознайомлення з матеріалами справи, представник позивача зробив усну заяву про застосування строку позовної давності до всіх позовних вимог, оскільки, строк звернення до суду позивачем пропущений. Також зазначив, що вимога про застосування строку позовної давності була викладена в письмовій заяві про скасування заочного рішення. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON], ще 29.10.2005 року уклали кредитний договір №DNH4KS50740946. Згідно договору, відповідач [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 3210,36 грн. на придбання побутової техніки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.04.2009 року (а.а.с.7-16). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 12.10.2012 року має заборгованість на загальну суму 19533,49 грн., яка складається з наступного: 2046,96 грн. заборгованість за кредитом; 6984,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9095,84 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 906,36 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.4-6). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобовязань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобовязань. У судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання відповідачем. При цьому судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено відповідне клопотання щодо його застосування. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як встановлено п.5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до положень ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяву про застосування строку позовної давності представник позивача [PERSON] зробив в судовому засіданні, а письмове клопотання відповідача про застосування строку позовної давності викладено в заяві про перегляд заочного рішення /а.с.52-53/. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів. Як встановлено судом, моментом виникнення у позивача права на позов є 25.05.2007 року, оскільки це дата останньої сплати по заборгованості /а.с.5/, а позовна заява ПАТ КБ ПРИВАТБАНК надійшла до суду тільки 29.11.2012 року, тобто з порушення строку позовної давності. Крім того, на неодноразові пропозиції суду позивач свої позовні вимоги не уточнив, уточнюючого розрахунку не надав, причини не звернення до суду з 2007 року не повідомив. За відсутності належної інформації суд позбавлений можливості зробити правильні розрахунки. Крім того, приймаючи до уваги, що відповідно до ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed