Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк» через свого представника звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 1035904,27грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 15538,56грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач заначив, що 12 вересня 2013 року укладений договір кредиту № 700АІ10130912001, згідно з яким Відповідачу-1 надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 690172,00грн., зі сплатою 16,10% річних на перших три роки користування кредитом, тобто строком до 31.08.2016р. На кожний наступний річний період процентна ставка за Кредитом, встановлювалася в порядку визначеному п. 2.7 Договору. Комісія за договором повинна сплачуватися в розмірах та в строки, що визначені в Додатку № 1 до Договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості по Кредиту до 11.12.2018р. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Toyota, модель Land Cruiser 200, рік випуску 2013, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № ВДиА-0003/235 від 23.08.2013р., укладеним з ТОВ «ВіДі Автострада». В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором, укладено договір поруки з [PERSON], а саме 12 вересня 2013 року між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі за текстом - Відповідач-2) укладено договір поруки № 700А110130912001-ПОР, згідно умов якого Відповідач-2 зобов'язався перед Позивачем солідарно відповідати за виконання Відповідачем-1 умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту № 700AI10130912001 від 12.09.2013р. Всізобов'язання Позивача, визначені у договорі про надання кредиту № 700АІ10130912001 від 12.09.2013р., виконані належним чином та в повному обсязі. Згідно з умовами п.п 1.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування відсотків, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних 700АІ10130912001 від 12.09.2013р. Пункт 1.2 Договору встановлює, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь їх положень не має. Станом на 17.03.2016р. загальний розмір заборгованості Відповідача-1, складає 1035904,27грн. В порушення умов договору кредиту, Відповідач протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Виходячи з наведеного, Позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з Відповідачів примусово, оскільки ним та поручителем порушено умови виконання кредитного договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та поросить його задовольнити у повій мірі. Відповідачі судове засідання не з'явились, але надали до суду письмові заперечення до позову, згідно яких вважають заявлені позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, а сам позов таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях, а саме: у [PERSON] були обов'язки сплачувати заборгованість за кредитом за використання матеріального блага - транспортного засобу, марки Toyota, модель Land Cruiser 200, чорного кольору, рік випуску 2013 на купівлю якого було отримано цільовий кредит, які відповідач сумлінно сплачував до настання страховою випадку, а саме - викрадення. 04 травня 2014 року настав страховий випадок за страховим ризиком викрадення, з цього моменту у ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виникли обов'язки перед Вигодонабувачем ПАТ «УКРСОЦБАНК» сплатити грошові кошти відповідно до Договору страхування наземного транспорту АС № 008248 від 10.09.2013р., який був укладений на вимогу ПАТ «УКРСОЦБАНК» між ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] та додатком до Договору № 10 про співробітництво від 15 лютого 2008 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ». Вигодонабувач ПАТ «УКРСОЦБАНК» не визначив умови перерахування на його користь грошових коштів за результатом страхового випадку від ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», та не надав лист, який би погоджував виплати страхового відшкодування. Таким чином порушив зобов'язання ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на виплати, які останній зобов'язаний був сплатити на користь Вигодонабувача ПАТ «УКРСОЦБАНК» страхового відшкодування у розмірі 864301,97грн. за відрахуванням франшизи за ризиком Викрадення 7%, що становить 803800,83грн. Отже, порушення зобов'язань ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на виплату страхової суми у розмірі 803800,83грн. сталося з вини кредитора, а саме ПАТ «УКРСОЦБАНК». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в особі начальника Київського відділення ПАТ «Укрсоцбанку», [PERSON], що діє на підставі Статуту та фізичною особою - громадянином України [PERSON], 12 вересня 2013 р. був укладений договір кредиту № 700АІ10130912001, згідно з яким Відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 690172 (шістсот дев'яносто тисяч сто сімдесят дві) грн. 00 коп., зі сплатою 16,10 (шістнадцять цілих десять десятих)процентів річних на перших три роки користування кредитом, тобто строком до 31.08.2016 року. На кожний наступний річний період процентна ставка за Кредитом встановлюється в порядку визначеному п. 2.7 Договору. Комісія за договором повинна сплачуватися в розмірах та в строки, що визначені в Додатку № 1 до Договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості по Кредиту до 11.12.2018 року. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався Відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Toyota, модель Land Cruiser 200, рік випуску 2013, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № ВДиА-0003/235 від 23.08.2013р., укладеним з ТОВ «ВіДі Автострада». Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно з ч. 1, 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором, 12 вересня 2013 року між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (Відповідач-2) укладено договір поруки № 700АІ10130912001-ПОР, згідно умов якого Відповідач-2 зобов'язався перед Позивачем солідарно відповідати за виконання Відповідачем-1 умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту № 700AI10130912001 від 12.09.2013р. Зобов'язання Позивача, визначені у договорі про надання кредиту № 700АІ10130912001 від 12.09.2013р., а саме п. 2.1, виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 97 від 12.09.2013р. Згідно з умовами п.п 1.1. Договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування відсотків, комісії, а також можливих штрафних санкцій(пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортних 700АІ10130912001 від 12.09.2013р. Пункт 1.2 Договору встановлює, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь їх положень не має. Станом на 17.03.2016р. загальний розмір заборгованості Відповідача-1, складає 1035904,27грн., що підтверджується відповідним розрахунком. 21 квітня 2016 року Позивачем подано позовну заяву до постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській організації «Союз інвесторів України» про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] у розмірі 1035904,27грн. Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській організації «Союз інвесторів України» від 08 лютого 2016 року у справі № 154/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] [PERSON] позовні вимоги банку задоволено. У червні 2016 року Відповідач звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 08 лютого 2016 року у справі № 154\\15. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2016р. заяву Відповідача про скасування рішення третейського суду, задоволено. 09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилила та ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року залишила без змін. Також судом встановлено, що Відповідно до Договору 10 «Про співробітництво» від 15 лютого 2008 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» було укладено Договір страхування наземного транспортного засобу АС Х2 008248 від 10.09.2013р. Відповідно до умов даного договору, ПАТ «УКРСОЦБАНК» є Вигодонабувачем у разі виникнення страхового випадку. При цьому страхові ризики відповідно до розділу 3 укладеного договору страхування визначені: ДТП, ПДТО, пожежа, стихійні лиха, викрадення, тощо. Так відповідно до п. 3.2.6 договору страхування ВИКРАДЕННЯ - незаконне заволодіння транспортними особами, а отже пошкодження або знищення ТЗ внаслідок ДТП при незаконному заволодінні. Вартість транспортного засобу на .момент страхування відповідно до вищезазначеного договору склала 864301,97грн. Відповідно до п. 7.4.2 Страховик зобов'язаний протягом 2 (двох) робочих днів, після того як стане відомо про настання страхового випадку вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування. Відповідно до п. 7.4.3 Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Відповідно до п. 9.5.2 якщо сума страхового відшкодування більше 20% від страхової суми виплата страхового відшкодування здійснюється за письмовим погодженням з Вигодонабувачем на підставі листа від Вигодонабувача. Для цього Страховик зобов'язаний направити до Вигодонабувача запит з метою з'ясування порядку та способу сплати страхового відшкодування. Вигодонабувач зобов'язується зазначити в листі, яким погоджується виплата страхового відшкодування, один з наступних виплат страхового відшкодування визначених п. 9.5.2.1 договору страхування. Листом від 21.07.2014р. за вих. № 15/04/8.01/0640.14 ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», повідомила ПАТ «Укрсоцбанк», що 03.05.2014р. сталася подія за ризиком «ВИКРАДЕННЯ», що має ознаки страхового випадку. Відповідно до витягу з кримінального провадження № 12014100070003042 та Повідомлення про початок досудового розслідування від 04.05.2014р. граничний термін для виконання зобов'язань по виплаті по страховому випадку за ризиком «ВИКРАДЕННЯ» на користь Вигодонабувача ПАТ «Уксоцбанк» від ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» становив 04.07.2014р. та відповідно до п. 9.6.6 договору страхування, та п. 7.4.3, яким визначено те, що саме Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) на .доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що суперечать закону і пов'язані; з володінням, користування та розпорядженням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страховою випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить укладений сторонами договір про надання послуг, оскільки ним установлена ціна договору - страхова сума. Крім того, стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Отже, правовідносини, шо склалися між сторонами на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту є грошовим зобов'язанням і на них поширюється дія частини другою статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання (постанова під 6 червня 2012 р. № 6-49цс12 ). 04 травня 2014 року настав страховий випадок за страховим ризиком викрадення, з цього моменту у ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виникли обов'язки перед Вигодонабувачем ПАТ «УКРСОЦБАНК» сплатити грошові кошти відповідно до Договору страхування наземного транспорту АС № 008248 від 10.09.2013р., який був укладений на вимогу ПАТ «УКРСОЦБАНК» між ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] та додатком до Договору № 10 про співробітництво від 15 лютого 2008 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ». Вигодонабувач ПАТ «УКРСОЦБАНК» не визначив умови перерахування на його користь грошових коштів за результатом страхового випадку від ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та не надав лист, який би погоджував виплати страхового відшкодування. Таким чином, позивач порушив зобов'язання ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на виплати, які останній зобов'язаний був сплатити на користь Вигодонабувача ПАТ «УКРСОЦБАНК» страхового відшкодування у розмірі 864301,97грн. за відрахуванням франшизи за ризиком Викрадення 7%, що становить 803800,83грн. Суд дійшов до висновку, що порушення зобов'язань ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на виплату страхової суми у розмірі 803800,83грн. сталося з вини кредитора, а саме ПАТ «УКРСОЦБАНК», яким не було доведено обставин порушення Відповідачами зобов'язань, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, а тому відсутні підстави для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed