Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18209 грн. 54 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-20121-200713 від 20.07.2013 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка склала 18209,54 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заперечень проти позову не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне: 20.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДельтаБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-20121-200713. Згідно п.п. 2.1; 2.2.; 2.5 частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п.2.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. У відповідності до п. 2.5 частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка склала 18209,54 грн., яка складається з: · 12413,51 грн. - тіло кредиту; · 3618,51 грн. - заборгованість за відсотками; · 2177,52 грн. - прострочене тіло кредиту; · 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог закону. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved