overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 13231, 09 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно особового рахунку [NUMBER] надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS]. Втім, відповідачі свої зобов'язання протягом опалювального періоду з 01.10.2009 р. - 01.08.2013 р. щодо оплати отриманих послуг виконував неналежним чином, у зв'язку з чим його заборгованість, пред'явлена у справі до стягнення склала 13231,09 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає та просить розгляд справи провести за його відсутністю (а.с.24). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що є підставою для розгляду справи за їх відсутності у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] разом зі своїми доньками [PERSON], [PERSON] (а.с. 7), а отже згідно відкритому особовому рахунку [NUMBER] є споживачами послуг з теплопостачання зазначеної квартири. Оскільки зобов'язання відповідачі як користувачі послуг теплопостачання в частині їх оплати виконували неналежним чином, станом на 01.08.2013 р. їх заборгованість перед позивачем склала 13231,09 грн. та у подальшому погашена не була, відповідно до наданого позивачем розрахунків (а.с.8-9), правильність якого відповідачами не спростована. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 14411,34 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно особового рахунку № [NUMBER] надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS]. Втім, відповідачі свої зобов'язання протягом опалювального періоду з 01.11.2005 р. - 01.08.2013 р. щодо оплати отриманих послуг виконував неналежним чином, у зв'язку з чим його заборгованість, пред'явлена у справі до стягнення склала 14411,34 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає та просить розгляд справи провести за його відсутністю (а.с.25). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що є підставою для розгляду справи за їх відсутності у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), а отже згідно відкритому особовому рахунку № [NUMBER] є споживачами послуг з теплопостачання зазначеної квартири. Оскільки зобов'язання відповідачі як користувачі послуг теплопостачання в частині їх оплати виконували неналежним чином, станом на 01.08.2013 р. їх заборгованість перед позивачем склала 14411,34 грн. та у подальшому погашена не була, відповідно до наданого позивачем розрахунків (а.с.9-10), правильність якого відповідачами не спростована. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 38 387, 68 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNXRRX07090263 від 27.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 1 706, 40 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 387, 68 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання у справі не з'являлась, про час і місце їх проведення повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNXRRX07090263 від 27.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 1 706, 40 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 27.01.2014 року за нею склала 38 387, 68 грн., у тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 817, 94 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 72, 50 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26 193, 06 грн.; штраф (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штраф (процентна складова) - 1 804, 18 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначав, що 19.10.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя. Протягом двох років вони з відповідачем вже не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечитиме його інтересам, зокрема, зустріти іншу людину і побудувати з нею повноцінну сім'ю. Однак відповідач відмовляється розірвати шлюб за взаємною згодою, що змушує його звертатися до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити, уточнивши, що шлюбні стосунки фактично припинені приблизно 1рік 8 місяців тому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву від 16.06.2014 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 жовтня 2001 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 553. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки приблизно 1 рік вісім місяців тому. У наданий судом для примирення строк не помирилися. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згодна на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що [PERSON] (далі-Відповідач) є батьком [PERSON], [INFO] Сторони перебували в шлюбі. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина аліменти не сплачує, добровільно матеріальну допомогу не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання дитини. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходиться на утриманні позивача. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом третього курсу Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» денної форми навчання, термін навчання: до 30.06.2015 року (а.с.3). Оскільки Відповідач, як батько повнолітнього, кошти на його утримання не надає в добровільному порядку, суд вважає за можливо стягнути з відповідача аліменти на утримання його сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], копією довідки Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» №626 від 09.01.2014 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.. На підставі ст. ст. 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 11 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя у них не склалося і подальше спільне проживання є неможливим, шлюбні відносини між ними припинено з 01.01.2013 року. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею, та [PERSON], який зареєстровано 11.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис за № 51. Після розірвання шлюбу просить повернути їй прізвище « [PERSON]». Стягнути з відповідача судові витрати на її користь. В судове засідання позивач не з'явилася, подала на адресу суду заяву , якою просить суд позов задоволити та провести розгляд справи без її участі вказуючи на підтримання позовних вимог, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач на виклик суду двічі в судове засідання не з'явився , про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений про що свідчать розписки про вручення йому повісток, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавав, що є підставою для винесення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Позивач не заперечує проти такого порядку, про що зазначено у її письмовій заяві. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд , ознайолмившись із позовною заявою та дослідивши письмові докази , вважає , що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 11 серпня 2012 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 51 ( а.с.3). Позивач у позовній заяві вказала суду , що протягом останнього часу в сім'ї відсутні повага та взаєморозуміння , з 01.01.2013 року між подружжям припиненні сімейно-шлюбні відносини та вони разом не проживають. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін . Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них . Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач у лютому2014 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 26 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, тепер між ними припинені сімейно - шлюбні відносини. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 41. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви, якими просять суд провести розгляд справи без їх участі, на підставі наявних матеріалів справи ( а.с.13-14). Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію сторін, викладену у їх письмових заявах та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 26 липня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 41 (а.с.5). Від шлюбу подружжя має спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося. Між ними припинені сімейно- шлюбні відносини. Спору про поділ спільного майна між подружжям не має. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач у лютому 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO] народила сина [PERSON]. Позивач зазначив, що їх з відповдіачкою одруження виявилось невдалим через постійні сварки та непорозуміння, у звязку з чим на протязі тривалого періоду часу він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачкою, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, при цьому просив не змінювати його прізвище «[PERSON]», яке він набув після реєстрації шлюбу з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач у лютому 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року. Від даного шлюбу відповідачака [INFO] народила сина [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання, як подружжя. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачкою, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved