Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач у своїй заяві зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2013 року, виданого нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у відповідності до заповіту від імені [PERSON], яка померла [INFO] року. При виготовлені технічної документації на дану квартиру було встановлено, що площа квартири [NUMBER] є більшою на 12 квадратних метри, ніж передбачено правовстановлюючими документами. Як виявилося, в 1995 році була пожежа сусідньої квартири [NUMBER] яка належала [PERSON], від якої залишилася лише одна кімната, і [PERSON] відмовилася від залишеної після пожежі кімнати на користь [PERSON], яка в свою чергу об'єднала частину кімнати, розміром 12 квадратних метри зі своєю квартирою. [PERSON] померла, але цю частину кімнати в порядку спадкування ніхто не прийняв. Починаючи з 24.03.1999 року спадкодавець [PERSON], а позивач починаючи з 13.04.2013 року, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіли та користувалися чужим майном, а саме: частиною кімнати розміром 12 квадратних метри квартири [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS], яка належала [PERSON]; утримували дане майно, сплачували комунальні платежі, підтримували в належному стані. Позивач просить задоволити позов про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та пояснив про обставини, що описані вище. Представник відповідача - Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без їх участі, позов визнають. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2013 року, виданого нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у відповідності до заповіту від імені [PERSON], яка померла [INFO] року. При виготовлені технічної документації на дану квартиру було встановлено, що площа квартири [NUMBER] є більшою на 12 квадратних метри, ніж це передбачено правовстановлюючими документами. В 1995 році була пожежа сусідньої квартири [NUMBER] яка належала [PERSON], від якої залишилася лише одна кімната, а точніше кухня. Як зазначено в розписці від 24.03.1999 року [PERSON] відмовилася від залишеної після пожежі кімнати на користь [PERSON], в свою чергу остання об'єднала частину кімнати, розміром 12 квадратних метри зі своєю квартирою, за рахунок цього і збільшилася загальна площа квартири, як зазначається в Технічному паспорті. Після смерті [PERSON] цю частину кімнати в порядку спадкування ніхто не прийняв. Дану обставину підтвердила свідок [PERSON] і додала, що [PERSON] померла в 2002 році. Після пожежі вона продала частину кухні одним сусідам, а іншу частину - іншим сусідам. Взамін цього помешкання [PERSON] отримала інше житло. Протягом часу з 1995 року ніхто на колишнє житло [PERSON] не претендував і не претендує. В судове засідання надійшли додаткові письмові докази, згідно до яких [PERSON] померла [INFO] року, а спадкова справа щодо її майна не заводилася. Також відсутні заповіти від її імені. Отже, починаючи з 24.03.1999 року спадкодавець [PERSON], а позивач починаючи з 13.04.2013 року, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіли та користувалися чужим майном, а саме: частиною кімнати розміром 12 квадратних метри квартири [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] яка належала [PERSON]. Вони утримували дане майно, сплачували комунальні платежі, підтримували в належному стані. Відповідно до розписки від 24.03.1999 року, [PERSON] відмовилася від залишеної після пожежі кімнати на користь [PERSON], яка відтоді володіла, користувалися та утримувала дане майном. Згідно з ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 344 ЦК України, зазначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Таким чином в судовому засіданні були встановлені обставин, які дають підставу для задоволення заявленого позову. Виходячи з положень ст. 16, ч.2 ст. 328, ст. 344, ст. 392 ЦК України суд вважає, що позов є доведеним, і підлягає до задоволення.

Outcome: approved