Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ВПК-Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 01 березня 2016 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу кошти в розмірі 100000 грн., термін повернення до 01 червня 2016 року, що підтверджується копією боргової розписки. Позивач посилається на те, що працюючи на посаді представника торгівельного [PERSON] 01.03.2016 року звернувся із заявою про надання грошової позики в сумі 100000 грн., в звязку з важким матеріальним становищем. 01.03.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ВПК-Україна» було укладено договір безпроцентної грошової позики на суму 100000 грн. Розписка, надана відповідачем в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] В розписці чітко зазначені всі обовязкові реквізити: дата складання, П.І.Б. позичальника, його паспортні дані та місце проживання, найменування позикодавця, його реквізити, сума боргу, вказівка про зобовязання повернути борг до конкретної дати. Вказує, що грошові кошти згідно вищевказаного Договору, [PERSON] отримав особисто з каси ТОВ «ВПК-Україна», про що свідчить видатковий касовий ордер від 01.03.2016 року, підписаний директором ТОВ «ВПК-Україна» та [PERSON] особисто, в присутності свідків. Відповідно до п.2.3. Договору, Розписки та заяви про надання грошової позики від 01.03.2016 року, остаточною датою повернення позики є 01.06.2016 року. Відповідно до п.3.4. Договору, по настанні дати вказаної в п.2.3 цього Договору, Позичальник зобовязується протягом одного банківського дня повернути суму позики. Відповідно до п.4.2 Договору, якщо Позичальник не поверне позичену суму грошей (відповідну їх частину) до вказаного строку, Позикодавець має право, починаючи з наступного дня після цього строку, предявити договір до стягнення у встановленому законом порядку. Однак, у вказаний в розписці строк, а саме 01 червня 2016 року відповідач борг не повернув. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ВПК-Україна» суму боргу за договором безпроцентної позики від 01.03.2016 в сумі 100000 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1500 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та надав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився втретє, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим, та такими, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 березня 2016 року між ТОВ «ВПК-Україна» та [PERSON] укладено договір безпроцентної грошової позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 100000 грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 01 червня 2016 року, що підтверджується копією боргової розписки (а.с.7) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідач у визначений сторонами строк позику не повернув. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Під час розгляду справи за клопотанням [PERSON] по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, з метою зясування питання ким [PERSON], чи іншою особою виконано підпис: в договорі безпроцентної грошової позики від 01.03.2016 року, в заяві про надання позики від 01.03.2016 року, на видатковому касовому ордері № 28 від 01.03.2016 року, оскільки [PERSON] стверджує, що договір позики з ТОВ «ВПК-Україна» не укладав та підписував, позику не отримував. Одночасно сторонам розяснено про наслідки ухилення від участі в експертизі, визначені ст. 146 ЦПК України. В силу вимог ст. 146 ч. 1 ЦПК України, «1. У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні». Оскільки відповідач [PERSON] ухилився від проведення ескпертизи, що відповідно до вимог 146 ч. 1 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведенитм той факт, що [PERSON] підписував та отримав кошти за договром безпроцентної позики від 01.03.2016 року. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобовязання у вказаний строк не виконав і борг не повернув, то з нього необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором безпроцентної позики в розмірі 100000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved