Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач через свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 23.08.2011 встановлено, що 11.07.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «SUBARU LEGACY» державний номерний знак [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту складає 28937,67 грн. Відповідач на дату ДТП не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. На підставі заяви власника пошкодженого автомобіля позивачем здійснено 26.09.2013 виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 28937,67 грн, виконавши таким чином покладений на позивача Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому, на думку позивача, відповідно до чинного законодавства, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Представником позивача [PERSON] подано до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх, а також просить суд розглядати справу за відсутності позивача та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 35). Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так постановою Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2013 року по справі № 635/6835/13-п встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 11.07.2013 з вини відповідача, пошкоджено автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 7). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 256/08/2013 від 31.08.2013 складає 28937,67 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 8-9). Відповідач на дату ДТП не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. На підставі заяви потерпілого [PERSON], позивачем здійснено 26.09.2013 виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 28937,67 грн, яка перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ «ВВ Автогрун» (а.с. 23), яке являється представником потерпілого (а.с. 19). Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, що підтверджується листом від 30.09.2013 № 3/1-05/26718 за номером справи МТСБУ 21241 нз (а.с. 22), але відповіді на даний лист відповідач не надав, в добровільному порядку не сплатив суму відшкодування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2).

Outcome: approved