Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2002833325 від 01 березня 2013 року в розмірі 32 520,57 гривень та 1378 гривень судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2002833325 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 12 168,00 гривень для придбання товару, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 20 місяців. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2002833325 від 01.03.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Оскільки відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, виникла заборгованість по договору, що станом на 14.11.2016 року становить 32520,57 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася. Викликалася належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що 01 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2002833325 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 12 168,00 гривень для придбання товару, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 20 місяців. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2002833325 від 01.03.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Оскільки відповідач не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Також, згідно розділу 2 (п. 2.1-2.28) відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок в гривнях та видано кредитну картку типу Master Card Standard. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14.11.2016 року становить 32520 грн. 57 коп., в тому числі заборгованості за договором № 2002833325 складає: - залишок заборгованості за кредитом - 7 297, 32 грн.; - відсотки за користування кредитом - 0,77 грн.; - комісія за РО - 4 572,02 грн. та заборгованості за договором № 2002833325 (Credit Cards) складає: - залишок заборгованості за кредитом - 17 872,84 грн.; - відсотки за користування кредитом - 2, 777,62 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримала, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32520 грн. 57 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved