Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2004 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, спільне господарство не ведуть, між ними відсутні почуття любові, взаємодопомоги та підтримки. [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча зобовязаний. Просить суд: розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягувати з моменту звернення до суду з цим позовом та досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 14.02.2004 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, зроблено запис № 09 /а.с.6/. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду 16.03.2017 р. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., а на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved