Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач у грудні 2017 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.06.2017 на автодорозі ПСО м. Київ- с. Требухів з вини відповідача, що керував автомобілем «Джилі» д.н.з. [NUMBER], сталася ДТП, в результаті якої зазнав пошкоджень належний позивачу автомобіль «Сіат» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Бориспільського районного суду Київської області відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення. Відповідно до звіту від 07.07.2017, розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 204 745,58 грн. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Галицька» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5785826 від 13.05.2017 р. та №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р., ліміт відповідальності за кожним з договорів складає по 100 000,00 грн. 23.06.2017р. позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 23.07.2017 р. позивачем за власні кошти проведено ремонтні роботи автомобіля, вартість відновлювального ремонту склала 192 296,00 грн. ПАТ «СК «Галицька» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 100 00,00 грн. та 1 986,00 грн. пені за прострочення виплати страхового відкшкодування за договором добровільного страхування АК/5785826 від 13.05.2017 р. Проте, зобов'язання за договором добровільного страхування №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р. страхова компанія не виконує, відшкодування в розмірі 92 296,00 грн. не здійснює. З огляду на викладене, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів кошти в розмірі 92 296,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 27.01.2018 р. позовну заяву з підстав наявності недоліків, залишено без руху. Ухвалою суду від 28.03.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.09.2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачам надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. 09.10.2018 р. ПАТ «СК «Галицька» надіслало заперечення на позовну заяву, проти позовних вимог заперечує з підстав необгрунтованості та безпідставності, посилаючись на те, що страхова компанія не заподіювала шкоди позивачу, як потерпілій особі, а тому не несе солідарну відповідальність за ч. 1 ст. 1190 ЦК України. Страховою компанією в повному обсязі виконано cвої зобов'язання за договором, здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 100 000,00 грн. за договором №АК/5785826 від 13.05.2017 р. За договором №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р. страховиком прийнято відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки даний договір укладався не з відповідачем, а з [PERSON], який не надав страховику відомості про допущення до керування автомобілем «Джилі» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в установлений строк заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, а тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, стягнення спірної суми з ПАТ «СК «Галицька», з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль «Сіат» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8). 11.06.2017 р. о 23:20 на автодорозі ПСО м. Київ - с. Требухів, перехрестя з с. Дударків, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Джилі» д.н.з. [NUMBER], не впевнившись в безпеці, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю «Сіат» д.н.з. [NUMBER], що перебував під керуванням [PERSON], в результаті чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 14.07.2017 р., 01.08.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 9-10). Згідно звіту від 07.07.2017 р. матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Сіат» д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження, складає 204 745,58 грн. (а.с. 15-18). Відповідно до акту виконаних робіт №23/0717 від 23.07.2017 р. (а.с. 34), позивачем сплачено 192 296,00 грн. за ремонт автомобіля, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с. 35). На момент скоєння ДТП, автомобіль «Джиллі» д.н.з. [NUMBER] застрахований в ПАТ «СК «Галицька» на підставі полісу №АК/5785826 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.05.2017 р. ліміт відповідальності 100 000,00 грн. (а.с. 60). Також 12.05.2017 р. з ПАТ «СК «Галицька» укладено договір 002451/ДЦВ добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. Відповідальність за цим договором настає тоді, коли розмір збитку, завданого страхувальником третім особам, перевищить ліміт відповідальності згідно полісу №АК/5785826 від 13.05.2017 р. Пунктом 13.1.2 договору страхувальник має право з письмової згоди страховика, до настання страхового випадку, допустити до керування транспортним засобом іншого водія ніж зазначений в договору страхування (а.с. 59). Позивач зазначає, а відповідач ПАТ «СК «Галицька» підтвердив факт виплати потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., відповідно до полісу №АК/5785826 від 13.05.2017 р. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Вказані положення узгоджуються з правовм висновком Верховного суду України від 20.01.2016р. Судом встановлено що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП щодо автомобіля Джиллі» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Галицька» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5785826 від 13.05.2017 р. та №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р., ліміт відповідальності за кожним з договорів складав по 100 000,00 грн. Страхова компанія здійснила виконання свого зобов'язання за одним з таких договорів (№АК/5785826 від 13.05.2017 р.), виплатила страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. По договору №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р. відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування з підстав ненадання страховику власником застрахованного автомобіля відомостей про допущення до керування автомобілем «Джилі» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] Проте, суд з даним обгрунтуванням страховика щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, не погоджується, оскільки договором №002451/ДЦВ від 12.05.2017 р. визначено право, а не обов'язок страхувальника надати згоду про допущення до керування транспортним засобом. Договором передбачено причини відмови у виплаті страхового відшкодування, з яких судом не встановлено наявність підстав ПАТ «СК «Галицька» для відмови у виплаті страхового відшкодування. З огляду на викладене, судом встановлено що страхова компанія не виконала в повному обсязі своїх зобов'язань за договором добровільного страхування цивільної-правовї відповідальності власників наземних транспортних засобів, в повному обсязі не сплатила страхове відшкодування, а тому сума шкоди в розмірі 92 296,00 грн. підлягає стягненню з ПАТ «СК «Галицька». На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial