Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позиція сторін у справі У грудні 2020 року ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулось із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завдано в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 97 075,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Фольксваген Тігуан» д/н [NUMBER] , сталася ДТП. ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 97 075,50 грн. На момент настання страхового випадку водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК щодо придбання права вимоги за грошовим зобов`язанням, яке виникло у ПрАТ «СК «Саламандра» до [PERSON] . Таким чином, відповідач має сплатити позивачу відшкодування у розмірі 97 075,50 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до позовної заяви додав клопотання про вирішення справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] 09.08.2019 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві на мосту Патона, керуючи автомобілем «Фольксваген Тігуан» д/н [NUMBER] , під час здійснення маневру, а саме розвороту, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження двох транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року у справі №757/42805/19-п [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. За приписами частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до умов укладеного між ПрАТ «СК «Саламандра» і [PERSON] договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №0153.0001017 від 13 лютого 2019 року, страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля «Фольксваген Кадді», д/н [NUMBER] . На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 09 серпня 2019 року та страхового акту №0023420.08.19/5 від 06.02.2020, ПрАТ «СК «Саламандра» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 97 075,50 грн. На момент настання страхового випадку водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК щодо придбання права вимоги за грошовим зобов`язанням, яке виникло у ПрАТ «СК «Саламандра» до [PERSON] . Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. За змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Саламандра» (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, а право грошової вимоги за вказаним зобов`язанням перейшло ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу, то позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.

Outcome: approved