Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Укргаз» звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання договору, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та [PERSON] був укладений Договір бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж, відповідно до умов якого замовник зобов'язався повністю оплатити та пред'явити забудовнику до погашення 5482 штук емітованих іменних бездокументарних цільових облігацій серії В, а ТОВ «Укргаз» зобов'язався збудувати та передати замовнику в погашення облігацій квартиру [ADDRESS]. 19 грудня 2007 року замовник ТОВ «Укргаз» відповідно до договору участі у будівництві об'єкту уклав з ТОВ «КУА Ексінор» договір купівлі-продажу облігацій № Б-509/81-06-2/2007/001, відповідно до якого купив облігації. Згідно умов п. 4.2.4 договір участі у будівництві об'єкту замовник зобов'язався передати забудовнику облігації до погашення упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск облігацій ТОВ «Укргаз», зареєстрованою ДКЦПРФ і опублікованою в офіційному виданні «Дивіденти інформ» за № 256 (592) від 25 жовтня 2006 року. Пунктом 14.1 Інформації про випуск облігацій передбачено, що дата початку погашення облігацій - 02 вересня 2009 року, але не раніше дати введення будинку [ADDRESS] в експлуатацію. Внаслідок тривалого порушення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, ТОВ «Укргаз» зазнав значної шкоди. Будучи балансоутримувачем квартири ТОВ «Укргаз» зобов'язаний сплатити за її утримання житлово-комунальні послуги в розмірі 17 532,51 грн. Внаслідок непогашення облігацій ТОВ «Укргаз» не може отримати розпорядження НКЦПФР про скасування реєстрації випуску облігацій серії Б, та анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій № 663/2/06 від 24 жовтня 2006 року, у зв'язку з чим ТОВ «Укргаз» вимушено несе додаткові витрати на подачу обов'язкової звітності до НКЦПФР. Внаслідок порушення [PERSON] умов п. 4.2.4. договору бронювання ТОВ «Укргаз» поніс значні матеріальні затрати і не може виконати умови договору в частині передачі квартири, у зв'язку з чим на підставі вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України позивач просив розірвати укладений договір бронювання. В квітня 2017 року позивач ТОВ «Укргаз» у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України подав заяву, в якій уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та [PERSON] був укладений Договір бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж від 11 грудня 2007 року, відповідно до умов якого замовник [PERSON] зобов'язався повністю оплатити та пред'явити забудовнику до погашення 5482 штук емітованих ТОВ «Укргаз» іменних бездокументарних цільових облігацій серії С, а ТОВ «Укргаз» зобов'язався збудувати та передати замовнику в погашення облігацій квартиру [ADDRESS]. Термін пред'явлення облігацій для погашення закінчився 24 червня 2013 року, однак [PERSON] не пред'явила облігацій до погашення, чим порушила умови п. 4.2.4 договору. ТОВ «Укргаз» направив на адресу [PERSON] вимогу про невиконання умов договору в частині пред'явлення облігацій до погашення, однак вказана вимога була залишена без виконання. ТОВ «Укргаз» відповідно до п. 4 Гл. 1 Р. 4 Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємства, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу, затвердженого рішенням НКЦПФР 27 грудня 2013 року № 2998, не може по сьогодні отримати розпорядження НКЦПФР про скасування реєстрації випуску облігацій серії С та анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій 705/2/07 від 18 жовтня 2007 року. Внаслідок порушення [PERSON] умов п. 4.2.4. договору бронювання ТОВ «Укргаз» поніс значні матеріальні затрати і не може виконати умови договору в частині передачі квартири, у зв'язку з чим на підставі вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України позивач просив розірвати укладений договір бронювання. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Укргаз» просив розірвати укладений з [PERSON] договір бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж від 11 грудня 2007 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» до [PERSON] про розірвання договору задоволено, розірвано Договір № 8/2/11/138/Ж участі у будівництві об'єкту від 11 грудня 2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» і [PERSON] та стягнуто на користь позивача судові витрати. 14.02.2018 відповідач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення від 26.06.2017 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду від 26 червня 2017 року в справі за позовом ТОВ «УКРГАЗ» до [PERSON] про розірвання договору скасовано і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні до участі в справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ТОВ «КУА «Ексінор», ПАТ «КБ «Надра». Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача ТОВ «Укргаз» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав та просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «КУА «Ексінор» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПАТ «КБ «Надра» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та [PERSON] був укладений Договір участі у будівництві об'єкту № 8/2/11/138/Ж, відповідно до умов п. 2.1 якого за цим договором визначається порядок виконання замовником та забудовником обов'язків, які передбачені договором та Інформацією про випуск облігацій, а також порядок погашення Лоту облігацій і передачі об'єкта нерухомості замовнику. Згідно п. 2.3 договору об'єкт будівництва передається замовнику у строки, зазначені у цьому договорі, однак в будь-якому випадку після прийняття об'єкта нерухомості в експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, переданих Інформацією про випуск облігацій та цим договором. Відповідно до умов п. 2.4 договору об'єкт будівництва розташований за адресою, визначеною у п. 1.2 договору: будинок [ADDRESS], загальною площею 54,82 кв.м.. Пунктом 3.1 договору передбачено, що умовою передачі об'єкту будівництва замовнику є передача останнім повністю оплаченого Лоту облігацій до погашення. Передача Лоту облігацій забудовнику здійснюється шляхом перерахування Лоту облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий забудовником. Відповідно до умов п. 4.2.4 договору участі у будівництві об'єкту замовник зобов'язаний передати забудовнику Лот облігацій до погашення упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск, з урахуванням положень п. 3.10 та п.3.11 Договору. Також, 11 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та [PERSON] був укладений Договір бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж, відповідно до умов п. 2.1 якого забудовник бронює за замовником об'єкт будівництва, що будується за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. 2.2 договору об'єкт будівництва розташований за адресою, визначеною у п. 1.2 договору: будинок [ADDRESS], загальна площа якої 54,82 кв.м.. Умовами п. 3.1 договору передбачено, що умовою передачі об'єкту будівництва замовнику є передача останнім повністю оплаченого лоту облігацій до погашення. Передача Лоту облігацій забудовнику здійснюється шляхом перерахування лоту облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий забудовником. Відповідно до умов п. 3.2 договору упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск облігацій як термін для погашення лот облігацій та погашає такий лот облігацій передачею замовнику об'єкту будівництва у порядку, передбаченому цим договором та Інформацією про випуск. Умовами п. 4.3.3 договору бронювання об'єкту будівництва забудовник має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку порушення замовником строків та порядку оплати лоту облігацій, які визначені у договорі купівлі-продажу облігацій та у разі виникнення порушень виконання договору купівлі-продажу облігацій. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області № 5 від 18 січня 2008 року «Про присвоєння адреси об'єктам житлового масиву ТОВ «Украгз» в [ADDRESS]» присвоєно адреси об'єктам, запроектованим на масиві [ADDRESS]. Згідно сертифіката відповідності серії КС № 10000428 від 14 жовтня 2009 року, видане Інспекцією ДАБК у Київській області вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] був введений в експлуатацію 14 жовтня 2009 року. Однак, в порушення умов договору бронювання об'єкту будівництва відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання та не оплатила повну вартість лоту облігацій у встановлений договором строк, і не передав забудовнику лот облігацій. Відповідно до умов п. 7.2. договору бронювання об'єкту будівництва передбачено, що цей договір діє до моменту передачі замовнику об'єкту будівництва за актом прийому-передачі об'єкту будівництва. Дія договору може бути достроково припинена з одночасним припиненням усіх прав замовника на об'єкт будівництва у випадках, передбачених договором та/або чинним законодавством. Датою припинення договору вважається дата поштового відправлення відповідного листа про припинення дії договору забудовником. Звертаючись з позовом до суду, позивач ТОВ «Укргаз» зазначив, що через неналежне виконання відповідачем умов договору, ТОВ «Укргаз» вимушено несе додаткові витрати, які пов'язані з обов'язковою подачею звітності до НКЦПФР, оскільки внаслідок непогашення облігацій відповідно до п. 4 глави 1 розділу 4 Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій позивач несе щоквартально витрати на подачу обов'язкової звітності НКЦПФР у розмір 15 000 грн., а також позивач ТОВ «Укргаз», як балансоутримувач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS]. Згідно листа-відповіді Голови правління Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (Центральний депозитарій) № 610/09 від 05.04.2017 року, ПАТ «КБ НАДРА» 24.05.2016 року передало Центральному депозитарію, як уповноваженому на зберігання баз даних інформацію та документи, передбачені Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.04.2013р № 431. Цим листом підтверджується, що [PERSON] має рахунок в цінних паперах, на якому обліковується 4488 штука облігацій іменних цільових ([NUMBER]), емітентом яких є ТОВ «Укргаз». Відповідно до пункту 5.4 договору бронювання об'єкту будівництва у випадку невиконання Замовником своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, дія цього Договору припиняється. Відповідно до вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. В даному випадку знаходження облігацій на рахунку відповідача [PERSON] підтверджує факт їх непред'явлення до погашення емітенту на час розгляду справи в суді. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови договору бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж від 11 грудня 2007 року, чим порушила права позивача ТОВ «Укргаз», що є підставою для розірвання договору. Положеннями ст.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що цінні папери - це документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов'язань згідно з умовами їх розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам. Цінні папери за порядком їх розміщення (видачі) поділяються на емісійні та неемісійні. Емісійні цінні папери - це цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов'язання (емітент). До емісійних цінних паперів належать, зокрема, облігації підприємств. У відповідності до п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України» реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України», депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках, депонентів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України. Набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку (ч.2 ст.4 Закону України «Про депозитарну систему України»). Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України», підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Отже, знаходження облігацій на рахунку Відповідача підтверджує факт їх непред'явлення до погашення емітенту на час розгляду справи в суді. Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Відповідно до вимог ст.вк 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до пункту 5.4 у випадку невиконання замовником своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, дія цього Договору припиняється. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укргаз» до [PERSON] про розірвання договору підлягають задоволенню, у зв'язку з чим укладений між сторонами договір бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж від 11 грудня 2007 року підлягає розірванню. В квітні 2018 року відповідач [PERSON] подала заяву про застосування строку позовної давності, в якій посилалась на те, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України закінчився строк позовної давності. Відповідно до умов договору від 11 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ «Укргаз» та [PERSON] бронювання об'єкту будівництва № 8/2/11/138/Ж застосовується строк позовної давності три календарні роки з моменту укладення вказаного договору. Тому строк позовної давності сплинув 11 грудня 2010 року, а з позовом позивач звернувся до суду в грудні 2016 року. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укргаз». Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інте\-ресу судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). Слід зазначити, що строк позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов свисновку, що підстави для застосування строку позовної давності, що було заявлено [PERSON], відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Ургаз» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «КУА «Ексінор», ПАТ «КБ «Надра», про розірвання договору підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн..

Outcome: approved