Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] збитків завданих порушенням умов Договору у розмірі 1744 грн. 72 коп., посилаючись на те, що 01.04.2013 року між Позивачем, Відповідачем та Вінницьким Вищим професіональним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір підрозділу Державної служби охорони з працівником (кандидатом на роботу в підрозділі ДСО на посаді, що комплектується особами, які не мають спеціальних звань), і навчальним закладом № 177. У відповідності з умовами Договору, з 25.03.2013 по 15.04.2013 відповідач пройшов навчання в Училищі та отримав свідоцтво про початкову підготовку від 15.04.2013 серія АВ №30005707. Відповідно довідки наданої бухгалтерією позивача на навчання відповідача в Училищі було витрачено 2 109 грн. 14 коп. (без ПДВ). З 21.10.2013 Відповідач перестав виходити на роботу без поважних причин. Наказом Позивача від 19.12.2013 № 1148 о/с Відповідача було звільнено за п.4 ст. 40 Кодексу Законів про працю України (за прогули без поважних причин). В зв'язку з викладеними обставинами Позивач просить стягнути з Відповідача завдані порушенням умов Договору збитки у розмірі 1744 грн. 72 коп. та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Петімко О.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення представник не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії витягу із наказу № 525/о/с від 20.03.2013 року позивачем було прийнято [PERSON], інкасатором спеціального підрозділу служби інкасації, охорони та перевезення валютних цінностей, з 20.03.2013 року, з строком випробовування один місяць. (а.с. 8). 01.04.2013 року між позивачем, відповідачем та Вінницьким Вищим професіональним училищем ДДСО при МВС України (далі - Училище) було укладено Договір підрозділу Державної служби охорони з працівником (кандидатом на роботу в підрозділі ДСО на посаді, що комплектується особами, які не мають спеціальних звань), і навчальним закладом № 177 (далі - Договір). Відповідно до умов пунктів 1.2 - 1.4.1 Договору, Позивач зобов'язався оплатити у повному обсязі Училищу вартість навчання Відповідача за спеціальністю інкасатор, а також призначити Відповідача на посаду, забезпечити речовим майном з урахуванням раніше виданого, заробітною платою відповідно до займаної посади згідно з чинними нормами. Відповідач зобов'язувався згідно з пунктами 2.1 - 2.4 Договору пройти у повному обсязі навчання в Училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до Позивача та відпрацювати у Позивача на призначеній посаді не менше трьох років (пункт 2.4 Договору). У відповідності з умовами Договору, з 25.03.2013 по 15.04.2013 відповідач пройшов навчання в Училищі та отримав свідоцтво про початкову підготовку від 15.04.2013 серія АВ №30005707. Відповідно довідки наданої бухгалтерією Позивача на навчання Відповідача в Училищі було витрачено 2 109 грн. 14 коп. (без ПДВ). Відповідно до Наказу позивача № 1148 о/с від 19.12.2013 відповідача було звільнено на підставі п.4 ст. 40 Кодексу Законів про працю України (за прогули без поважних причин). Як вбачається з витягів наказів позивача, час перебування Відповідача на посаді інкасатора спеціального підрозділу служби інкасації та перевезення валютних цінностей (на правах окремого батальйону) після отримання свідоцтва про початкову підготовку склав 06 місяців 05 днів, а недопрацьований в порушення пункту 2.4 Договору відповідачем час на вказаній посаді склав 02 роки 05 місяців 24 дні. Пунктом 2.5 Договору був передбачений обов'язок відповідача компенсувати всі витрати, які здійснив позивач у зв'язку з навчанням та утриманням відповідача у навчальному закладі, у випадку дострокового звільнення відповідача з роботи (раніше трьох років). Письмове звернення позивача від 28.03.2014 № 48/9-991 про відшкодування завданих збитків залишилося відповідачем без задоволення. Відповідно до довідки заступника головного бухгалтера [PERSON] загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 1744,72 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 14). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Вимогами ч. 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріальних збитків завданих порушенням умов Договору в розмірі 1744,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved