Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач у лютому 2017 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 12.02.2011 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 13000 грн. 04.01.2016 року [PERSON] помер. Станом на дату смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором у розмірі 6983,51 грн., яка складається з наступного: 14316,02 грн. заборгованості за кредитом, 2868,71 грн. нараховані проценти за користування кредитом, з них 10210,22 грн. внесено коштів на погашення заборгованості. Відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять кредитні зобовязання померлого позичальника Просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним б/н від 12.02.2011 року у розмірі 6983,51 грн., судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 12 лютого 2011 року уклав з позивачем кредитний договір б/н, який складається із анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата підписання позичальником заяви. 04 січня 2016 року [PERSON] помер. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Позивачем не надано доказів отримання [PERSON] будь-яких коштів за кредитним договором б/н від 12.02.2011 року, доказів сплати коштів [PERSON] за даним кредитним договором, продовження строку дії картки, встановлення кредитного ліміту на картку. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідачки не стягуються.

Outcome: dismissed