Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором 315/ФКВ-07 від 15.10.2007 року в сумі 314777,81 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 15.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (відповідач - 1) було укладено кредитний договір № 315/ФКВ-07 (далі - Кредитний договір). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, таким чином ПАТ «Дельта Банк» (далі - позивач/Банк) набуло права вимоги за Кредитним договором. Згідно Кредитного договору відповідач - 1 отримав кредитні кошти в розмірі 21825,74 дол. США, з розрахунку 10,4%, річних на строк з 15.10.2007 року по 14 жовтня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідача 1 перед Банком, було укладено договір поруки від 15.10.2007 року (далі - договір Поруки), відповідно до якого [PERSON] (далі - відповідач 2) взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача 1, які виникають з умов Кредитного договору. Відповідачі систематично ухиляються від виконання зобов'язань по Кредитному договору та договору Поруки, у зв'язку з чим станом на 10.04.2014 року у них перед Банком виникла заборгованість на загальну суму 314777,81 гривень, яку відповідачі у добровільному порядку не погашають, що змусило позивача звернутись із даним позовом до суду. 08 липня 2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області винесено заочне рішення у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено повністю. 23 липня 2014 року на адресу суду надійшла заява [PERSON], [PERSON] про перегляд заочного рішення, в якій вони просили скасувати заочне рішення від 08.07.2014 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Ухвалою суду від 10.09.2014 року заяву [PERSON], [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скаасувано заочне рішення суду від 08.07.2014 року у цивільній справі №285/1862/14-ц та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судовому засіданні надали суду пояснення, які зводяться до того, що досудову вимогу про погашення заборгованості вони не отримували, як і не були повідомлені про передачу активів: жодних повідомлень від банків вони не отримували. Вважають, що жодних зобов'язань перед позивачем у них не виникало, оскільки позивачем не доведено факту, що він отримав право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки. Копії наданих Банком договорів належним чином не завірені, зміст певних пунктів прихований, та містяться розбіжності у примірниках банківських договорів та тих, які знаходяться у відповідачів. Відсутній розрахунок заборгованості, а з наданої банком довідки неможливо вставити на якій підставі відповідачам нараховувалась заборгованість по договору. За таких обставин, просили в задоволенні позову відмовити. Окрім того, подали заяву про застосування строку позовної давності, стверджуючи, що строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом сплив. Просили в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], відповідачем - 1 у справі, укладено кредитний договір № 315/ФКВ-07, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21825,74 дол. США з розрахунку 10,4 %, річних на строк з 15.10.2007 року по 14 жовтня 2014 року (а.с.6-12, 139-141, 169-171). При укладенні Кредитного договору відповідач-1 був повідомлений про умови кредитування в банку. Порядок і строки повернення кредиту, неустойки і комісій визначені договорі. 15 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] - відповідачем 2, укладено договір Поруки, відповідно до якого, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату як основного боргу так і відсотків (а.с.13). 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Відповідно до якого Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» набуває прав вимоги, в тому числі і до відповідача-1 за Кредитним договором № 315/ФКВ-07 від 15 жовтня 2007 року (а.с.25, 26-30). Як вбачається з позовної заяви, в порушення умов Кредитного договору та договору Поруки відповідачі своїх договірних зобов'язань належним чином не виконували, у зв'язку з чим, за даними обліку позивача, станом на 10 квітня 2014 року у [PERSON] та [PERSON] перед Банком виникла заборгованість на суму 314777,81 гривень, яка складається з тіла кредиту в сумі 216054,49 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 89757,47 грн. та заборгованості за комісіями на суму 8965,85 грн. (а.с.20, 129). 15.03.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» на адресу відповідачів надсилались письмові вимоги про дострокове повне виконання зобов'язань (а.с.132). Листи направлені рекомендованим відправленням (а.с.176) та отримані відповідачами у 2010 році. Позивачем на адресу відповідача-1 направлялось письмове повідомлення про передачу відповідних прав вимоги (а.с.128). Лист направлений згідно списку № 6490-447-367 з відбитком пошти від 09.07.2010 року (а.с.127), однак відомості про отримання відповідачем повідомлення (повідомлення про вручення поштового відправлення) позивачем до матеріалів справи не надані. Позивачем на адресу відповідачів надсилались письмові досудові вимоги, в яких зазначалось про передачу відповідних прав вимоги, наявну заборгованість та необхідність погасити заборгованість по кредиту. Листи направлені згідно списку поштових відправлень 24.04.2014 року (а.с.21-24); відомості про отримання відповідачами вимог не долучені. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією Кредитного договору від 15.10.2007 року (а.с.6-11, 139-141, 196-171), копією Додаткового договору (а.с.12), копією договору Поруки від 15.10.2007 року (а.с.13), копією паспорта відповідачів по справі та картки про одержання ідентифікаційного номера (а.с.14-19), довідкою про заборгованість від 10.04.2014 року (а.с.20), копією досудової вимоги та доказами відправлення (а.с.21-24), витягом з додатку до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань (а.с.25), копією договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку (а.с.26-30), копією статуту та копією свідоцтва про державну реєстрацію Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» (а.с.31-34), копією акту звірки (а.с.123-127), копією повідомлення та доказів відправлення (а.с.127-а,128), розрахунком заборгованості (а.с.129), копіями матеріалів кредитної справи (а.с.164-168, 176). Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.ст. 553 і 554 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Згідно з ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається із позовної заяви, внаслідок укладення 30 червня 2010 року Договору про передачу активів до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги до боржників ТОВ «Укрпромбанк» за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і до відповідача-1 за договором Кредитним договором № 315/ФКВ-07 від 15 жовтня 2007 року. Відповідно до п. 4.8. договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» (а.с.28), сторони погодили наступний порядок повідомлення боржників про передачу активів: 4.8.1. Дельта Банк та Укрпромбанк зобов'язані письмово повідомити боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою у всіх істотних аспектах впродовж 5 робочих днів з дати укладання цього договору. Згідно з п. 4.8.2 цього Договору повідомлення, вказані в п. 4.8.1. направляються рекомендованими листами з повідомленнями про вручення або цінними листами з описом вкладення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача-1 направлялось письмове повідомлення про передачу відповідних прав вимоги (а.с.128). Лист направлений згідно списку № 6490-447-367 з відбитком пошти від 09.07.2010 року (а.с.127), однак докази про отримання відповідачем повідомлення (повідомлення про вручення поштового відправлення) позивачем до матеріалів справи не надані. Разом з цим, позивачем порушено встановлений договором строк направлення відповідачу повідомлення, який сплив 07.07.2010 року. Як встановлено судом, позивачем на адресу відповідачів надсилались також письмові досудові вимоги, в яких зазначалось про передачу відповідних прав вимоги, наявну заборгованість та необхідність погасити заборгованість по кредиту. Листи направлені згідно списку поштових відправлень 24.04.2014 року (а.с.21-24); Однак, докази про отримання відповідачами цих вимог до матеріалів справи не долучені. Тобто, відповідно до умов п.п. 4.8.1., 4.8.2. Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрпромбанк» погодили порядок повідомлення боржників про передачу права вимоги. Однак, доказів про виконання даних вимог Договору ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрпромбанк» суду не надано. Відповідачі стверджували, що досудову вимогу про погашення заборгованості вони не отримували, як і не були повідомлені про передачу активів: жодних повідомлень від позивача не отримували. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. З положень ч. 4 ст. 612 ЦК України вбачається, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до положень ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. З аналізу зазначених положень закону вбачається, що до моменту надання інформації про уступку та відповідних документів, що її підтверджують, боржник може тимчасово не виконувати свого зобов'язання перед новим кредитором. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази про направлення письмового повідомлення про передачу відповідних прав вимоги з отриманням підпису боржника, саме в п'ятиденний термін та докази отримання відповідачами (боржником такого повідомлення). Виходячи з встановлених по справі обставин не вбачається, що первісний кредитор та позивач, який є новим кредитором у зобов'язанні на підставі Договору про передачу активів від 30 червня 2010 року, надали відповідачу-1, як позичальнику, в порядку визначеному зазначеним Договором докази переходу до позивача, як нового кредитора прав у зобов'язанні та своєчасного повідомлення позичальника про відступлення прав вимоги, а тому посилання позивача на невиконання відповідачами свого обов'язку перед ним, як новим кредитором є необґрунтованим та передчасним. Разом з цим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у нього права грошової вимоги до відповідачів. Копія договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» - належним чином не завірена, зміст певних пунктів прихований. Окрім того, відсутній актприймання-передачі документації, акт приймання-передачі реєстру боржників і т.п. Разом з цим, суд не може прийняти до уваги наданий акт звірки №1, оскільки такий неналежно засвідчений, а тому не може бути допустимим доказом по справі. Судом запропоновано позивачу усунути вказані неточності, однак позивачем вони були проігноровані. Оригінал або належним чином завірена повна копія зазначеного договору представником у судовому засіданні не надано, як і не надано інших документів. Окрім того, як встановлено у судовому засіданні під час огляду оригіналу та копій кредитного договору № 315/ФКВ-07 від 15 жовтня 2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], у примірниках банківських договорів (а.с. 169, 51) та тих, які знаходяться у відповідачів (а.с.139) містяться розбіжності, зокрема у номерах банківських рахунків. Так, у наданій позивачем до позову копії та оглянутому у засіданні оригіналі вказані різні номери рахунків, а у поданій відповідачем копії кредитного договору такі рахунки взагалі не зазначені. На підставі чого, суд приходить до висновку, що відповідні відомості було внесено банком уже після підписання договору сторонами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Подана відповідачами заява про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки в даній справі йдеться про зобов'язальні правовідносини з визначеним строком виконання зобов'язання, а саме: у п.1.3. Кредитного договору встановлено дату повернення кредиту - 14.10.2014 року. Таким чином, посилання відповідачів на те, що строк позовної давності у даному випадку починає свій перебіг від дня пред'явлення вимоги кредитором про негайне виконання зобов'язання, тобто з 2010 року - спростовуються вищенаведеним, оскільки таке правило застосовується до зобов'язань, строк виконання яких не визначений, або визначений моментом вимоги. Згідно з вимогами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: dismissed