Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 грудня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р20.179.71481. Відповідно до умов укладеного кредитного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 92\~055 грн., зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором і графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору та надав позичальнику кредитні кошти. Станом на 30.09.2016 року [PERSON] не повернула банку в строк отримані кредитні кошти. У відповідності до вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу позичальника. Сума боргу [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила в загальному розмірі 112\~315,63 грн., яка складається із заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями 30\~749,38 грн., заборгованість за тілом кредиту 81\~566,25 грн.. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 112\~315,63 грн. та судовий збір у розмірі 1\~762 грн.. У судове засідання представник позивача ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню\~частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р20.179.71481, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 92\~055 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у термін встановлений Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором та видав [PERSON] кредитні грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № Р20.179.71 від 20.12.2013 року на суму 92055 грн.. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №29/12-1, згідно умов якого якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Рантье». В подальшому між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «ФК «Серет», назва якого була змінена на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», було укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № V01.220.71462 від ТОВ «ФК «Рантье» до ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Як вбачається з матеріалів справи, відповідача [PERSON] було повідомлено про зміну кредитора у кредитних зобов`язаннях за кредитним договором № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року, та направлено відповідне повідомлення про зміну первісного Кредитора, а також 04.01.2018 року було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року. Станом на 22.02.2018 року відповідачу нараховано заборгованість за кредитним договором № Р20.179.71481 від 20.12.2013 року в загальному розмірі 112\~315,63 грн., яка складається із заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями 30\~749,38 грн., заборгованість за тілом кредиту 81\~566,25 грн.. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог представником відповідача було надано письмові пояснення, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Представник відповідача посилався на те, що матеріали цивільної справи містять докази здійснення оплати відповідачем [PERSON] заборгованості згідно умов укладеного договору. А оскільки зарахування банком здійснювались неправильно, оскільки банком нараховувались помилково комісії, суми сплачені відповідачем є сплатою на погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам. Представник відповідача зазначав, що після сплати суми на погашення боргу, відповідна сума мала б бути зарахована до суми погашення по тілу кредиту, зменшуючи його розмір. А потім вже на зменшений розмір мали б нараховуватись відсотки за договором. Позивач заявив вимогу про погашення всієї суми боргу 08.01.2018 року, та направив вимогу про сплату всієї суми заборгованості, яка була вказана не правильно, тому саме з цієї дати позивач мав би нараховувати відсотки за умовами договору. Також представник відповідача посилався на те, що стягнення за укладеним кредитним договором нарахованої комісії за обслуговування кредиту є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1054 ЦК України, Закону України «Про банку та банківську діяльність», а тому суми, які були сплачені кредитором мають зараховуватись на користь виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором, що передбачає необхідність перерахунку суми заборгованості. Відповідач [PERSON] у наданих до суду письмових поясненнях заперечувала суму заборгованості, яка була нарахована. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 549 ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,0500 % від початкової суми кредиту. Відповідно до умов п.2.1 Договору позичальник повертає кредит разом з процентами за кредитне обслуговування в 60 щомісячних внесках щомісячно до 20дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків. Судом встановлено, що банк виконав зобов`язання за договором та надав позичальнику кредитні кошти. Проте відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача за кредитним договором, що станом на 22.02.2018 року загальному розмірі становить 112\~315,63 грн.. Згідно із\~ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень\~ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч.1\~ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно із ч. 1\~ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, порушувала умови кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості, суд вважає, що є підстави для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 81\~566,25 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, комісіями у розмірі 30\~749,38 грн., то суд відмовляє в їх задоволення, оскільки з наданого позивачем розрахунку не можливо встановити за який період нараховану вказану заборгованість, та в яких розмірах окремо нараховано відсотки та комісії. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial