Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав заяву б/н від 12.02.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.07.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 24 066,46 гривень, а саме: 11 833,30 гривень заборгованість за кредитом, 3 557,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 173,83 заборгованість за пенею та комісією, 1\~050 нараховано штрафів, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 1 122,21 гривень штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 24\~066,46 гривень та 1 378,00 гривень судового збору. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Проте як вбачається з рекомендованих повідомлень від 28.10.2016 року, 24.11.2016 та 26.01.2017 року про вручення поштового відправлення відповідач відмовився від отримання судової повістки, що свідчить про обізнаність його про час і місце розгляду справи, проте свідоме небажання приймати участь у її розгляді. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав заяву б/н від 12.02.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк умови кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредит. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.02.2010 року, [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.07.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 24 066,46 гривень, а саме: 11 833,30 гривень - заборгованість за кредитом, 3 557,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 173,83 заборгованість за пенею та комісією, 1\~050 нараховано штрафів, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 1 122,21 гривень штраф (процентна складова), з яких погашено 2\~170,87 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідно до 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Одночасно, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобовязань передбачених договором, зокрема є сплата неустойки. Як зазначено у правовій позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Сторонами у п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 120 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Тобто сторонами у договорі штрафні санкції передбачені також за порушення позичальником строків платежів, що відповідно до вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України та наведених вимог закону є неприпустимим, оскільки є подвійною відповідальністю за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1050,00 грн. штрафів, 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 1\~122,21 гривень штрафу (процентна складова), є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач, внаслідок невиконання зобовязань по умовах кредитного договору, станом на 11.07.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 21\~394,25 грн. (з урахуванням часткової сплати боргу у розмірі 2\~170,87 грн.), а тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 1 378,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial