Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «БТА БАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БТА Банк» заборгованість за кредитним договором № 012/026/08-22-4 від 27 червня 2008 року по донарахованих процентах та штрафних санкціях в загальному розмірі 246 896,69 гривень; судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 червня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «БТА Банк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «БТА Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 012/026/08-22-4. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику у строкове платне користування (кредит) грошові кошти в сумі 75 000 гривень 00 копійок строком кредитування починаючи 27 червня 2008 року по 27 червня 2010 року включно. В свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 33,5 відсотків річних, а також виконувати належним чином інші умови кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 012/026/08-22-4 (ДП -1). З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 012/026/08-22-4 (ДП-2). В порушення умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання, а саме: не здійснює своєчасне погашення кредиту та процентів за користування ним; не сплачує позивачу пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, на підставі якої Дніпровським районним судом м. Києва 04 лютого 2011 року ухвалено рішення № 2-276/11 про стягнення заборгованості, що виникла станом на 11 серпня 2010 року, в загальному розмірі 75 466,81 гривень, яка включає: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі - 57 972,52 гривень, строкову заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 863,14 гривень, прострочену заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 16 631,15 гривень. На сьогоднішній день вищевказане рішення суду не виконано. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та рішення суду сума заборгованості щоденно змінюється в сторону збільшення. Станом на 29 листопада 2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по процентам та штрафних санкціям за кредитним договором складає 246 896,69 гривень, яка включає: прострочену заборгованість за сплатою відсотків в розмірі - 50 399,20 гривень, інфляційні витрати за несвоєчасне погашення відсотків - 8 424,41 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 7947,15 гривень, пеню, нараховану за несвоєчасне погашення відсотків - 180 125,93 гривень. Представник позивача в судовому засіданні 19 червня 2014 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. В подальшому, в судове засідання не з'явився, подав до суду пояснення, заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19 червня 2014 року позов не визнала, з підстав викладених у запереченні (а.с. 119-120), просила в задоволенні позову відмовити. В подальшому, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки не повідомила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012/026/08-22-4, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 75 000 гривень 00 копійок на цілі, зазначені в пункті 1.4. цього договору, а позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредит банку (а.с. 7-10). Відповідно до п. 1.2. Статуту, Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування ВАТ «БТА Банк» та приведення його статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» (а.с. 69-71). Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. ст. 1 кредитного договору, розмір процентів за користування кредитом складає 33,5 відсотків річних. Позичальник зобов'язаний повернути кредит банку до 27 червня 2010 року включно, частинами - у розмірах та у строки згідно з Графіком повернення кредиту, зазначеного у Додатку № 1 до цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з боку [PERSON], 27 червня 2008 року між ВАТ «БТА Банк» та [PERSON], [PERSON]було укладено договір поруки № 012/026/08-22-4 (ДП-1). Також, 27 червня 2008 року між ВАТ «БТА Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 012/026/08-22-4 (ДП2). Відповідно до умов вказаних вище договорів поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору № 012/026/08-22-4 від 27 червня 2008 року, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися крім іншого порукою. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані вимоги кредитного договору в частині надання кредитних коштів [PERSON], що підтверджується заявою на видачу готівки № 33864 від 27 червня 2008 року (а.с.13). Згідно п. 8.1. ст. 8 кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути банку кредит у термін, зазначений у пункті 1.3. цього договору згідно з графіком повернення кредиту, зазначеного у Додатку № 1 до цього договору. Повернення кредиту до цього терміну вважається достроковим. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ПАТ «БТА Банк» вже зверталося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2011 року, позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» були задоволені, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «БТА Банк» прострочену заборгованість по кредиту - 57 972,52 гривень, строкову заборгованість по процентам - 863,14 гривень, прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 631,15 гривень, судовий збір - 754,66 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 120,00 гривень, а всього 76 341 гривень 47 копійок. В подальшому, позивачем було отримано виконавчий лист та звернуто його до виконання. Згідно інформації з виконавчого провадження, державним виконавцем в ході виконання рішення суду від 04 лютого 2011 року про стягнення з відповідачів суми боргу було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майно боржника не розшукано на протязі року з моменту оголошення розшуку. Таким чином, стає очевидним, що з боку відповідачів має місце порушення вимог кредитного договору щодо повернення кредиту, відсотків за його використання та не виконання рішення суду, що свідчить про порушення прав позивача. Згідно п. п. 10.1., 10.2. ст. 10 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплачувати банку неустойку (пеню): за порушення строку повернення кредиту, який визначений ст. 8 цього договору - у розмірі 0,5 відсотка, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення від простроченої суми за кожний день прострочення; за порушення строку повернення загальної заборгованості за кредитом за вимогою банку в достроковому порядку, який визначено в ст. 8 цього договору - у розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожний день прострочення; за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, які визначені ст. 6 цього договору - у розмірі 0,5 відсотка, але неменше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення від простроченої суми за кожний день прострочення. За несвоєчасне виконання будь-якого із грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує банку 3,0 % річних від простроченої суми. Відповідно до п. п. 3.1. п. 3 договорів поруки, у випадку невиконання (у тому числі часткового) поручителем своїх зобов'язань за цим договором, поручитель поручає банку направити належні йому (поручителю) кошти, які знаходяться у володіння або користуванні у банка на підставі будь-яких цивільно-правових договорів або угод, в рахунок виконання зобов'язань поручителя перед банком за цим договором. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 29 листопада 2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по процентам та штрафних санкціям за кредитним договором складає 246 896,69 гривень, яка включає: прострочену заборгованість за сплатою відсотків в розмірі - 50 399,20 гривень, інфляційні витрати за несвоєчасне погашення відсотків - 8 424,41 гривень, 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 7947,15 гривень, пеню, нараховану за несвоєчасне погашення відсотків - 180 125,93 гривень. Відповідно до частини першої статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає обов'язкової процесуальної співучасті. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, у цій справі лише від поручителів, які відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачами не надано суду доказів щодо спростувань вимог позивача в частині нарахування заборгованості по процентам та штрафним санкціям за кредитним договором, в тому числі доказів, що ними виконуються зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню з відповідачів заборгованості по сплаті прострочених відсотків, 3 % річних за несвоєчасне повернення відсотків, інфляційних витрат та пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному статтею 16 ЦК України, а відповідно позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідачів солідарно підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість на загальну суму 246 896,69 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2470 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved