Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у сумі 21 339 грн 80 коп., суми виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, причиненої кронавірусом SARS-CoV-2 у сумі 1 000 грн та понесені судові витрати у сумі 2 270 грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачка [PERSON] , перебувала на обліку в Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та отримувала з 25 квітня 2019 року тимчасову державну соціальну допомогу, як непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в період з 25 квітня 2019 року по 24 жовтня 2019 року. 28 жовтня 2019 року Управлінню соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області стало відомо, що [PERSON] в червні 2019 року отримала офіційний дохід, що є підставою припинення виплат тимчасової допомоги. Після розірвання трудового договору, відповідачка 07 вересня 2020 року повторно звернулася до Управлінню соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про призначення їй тимчасової державної соціальної допомоги. Після розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачці було призначено тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 07 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 рік. Відповідно до розпорядження від 11 вересня 2020 року з відповідачки проводилися відрахування у розмірі 20% з нарахованої тимчасової державної допомоги в наступні періоди, в рахунок відшкодування неправомірно отриманих коштів з раніше нарахованої допомоги. У подальшому тимчасова державна соціальна допомога Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надавалась [PERSON] , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період з 07 березня 2021 року по 30 квітня 2021 року, автоматично. Відповідачка своєчасно не повідомила позивача про цивільно-правові відносини у період з 08 квітня 2019 року по 20 листопада 2019 року, що призвело до надміру виплачених коштів у сумі 22 339 грн 80 коп. З метою досудового врегулювання спору відповідачці було направлено листи від 21 квітня 2021 року, 28 травня 2021 року, 05 липня 2021 року та 18 серпня 2021 року, якими їй пропонувалось повернення надмірно отриманих сум тимчасової державної соціальної допомоги в добровільному порядку, проте дані листи відповідачкою були проігноровані. Посилаючись на те, що надмірна виплата мала місце внаслідок недобросовісності з боку набувача коштів, позивач просив стягнути на його користь заявлену суму позову та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.33). У судове засідання сторони не з`явилися. Представниця позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час і місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалася. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 квітня 2019 року, 25 жовтня 2019 року та 07 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату(а.с.6,13,29). Згідно декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] доходів немає (а.с. 9,15). Рішенням про призначення допомоги від 04 травня 2019 року [PERSON] призначено тимчасову державну соціальну допомогу, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у сумі 1 497 грн на період з 25 квітня 2019 року по 24 жовтня 2019 рік (а.с.12) та рішенням від та 29 жовтня 2019 року у сумі 1 469 грн 83 коп. (а.с.19). Згідно довідки ТОВ «Савле файне Україна», відповідачка у період з 08 квітня 2019 року по 20 листопада 2019 року перебувала у цивільно правових відносинах з вказаним товариством на підставі договору №329060 від 08 квітня 2019 року. (а.с.31). Згідно форми ОК-7 виданої Пенсійним фондом України сума фактичного заробітку (доходу), [PERSON] у 2019 року усього становила 1 245 грн 20 коп. з них 565 грн 02 коп. у червні місяці та 680 грн 18 коп. у жовтні місяці (а.с. 26). Відповідно до розпорядження від 29 жовтня 2019 року [PERSON] припинили виплату тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01 червня 2019 року у зв`язку з її працевлаштуванням (а.с.21). Згідно протоколу від 30 жовтня 2019 року, постановлено утримати з [PERSON] переплату за період з 01 червня 2019 року по 24 жовтня 2019 рік у сумі 7 399 грн 84 коп. з наступних виплат допомоги до повного погашення (а.с. 21). Протоколом від 06 листопада 2019 року з [PERSON] постановлено утримати переплату за період з 01 червня 2019 року по 24 жовтня 2019 року у сумі 7 399 грн 84 коп. з наступних виплат допомоги у 20 % розмірі, щомісячно. Відповідно до розпорядження від 22 листопада 2019 року, [PERSON] здійснено перерахунок тимчасової державної соціальної допомоги з 01 грудня 2019 року та установлено розмір допомоги з 01 грудня 2019 року по 24 квітня 2020 року у сумі 1 543 грн 83 коп.(а.с.22). Відповідно до розпорядження від 21 квітня 2020 року, [PERSON] продовжено строк виплати тимчасової державної соціальної допомоги до 01 червня 2020 року та установлено розмір допомоги з 25 квітня 2020 року по 31 травня 2020 року у сумі 1 543 грн 83 коп. (а.с.22). Відповідно до розпорядження від 14 травня 2020 року, [PERSON] продовжено строк виплати тимчасової державної соціальної допомоги та установлено розмір допомоги з 25 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року у сумі 1 543 грн 83 коп. (а.с.24). Відповідно до розпорядження від 18 червня 2020 року, [PERSON] продовжено строк виплати тимчасової державної соціальної допомоги та установлено розмір допомоги з 25 квітня 2020 року по 31 липня 2020 року у сумі 1 543 грн 83 коп. (а.с.24). Розпорядження від 17 липня 2020 року, [PERSON] тимчасово припинено виплати тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (а.с.25). Розпорядження від 21 серпня 2020 року, [PERSON] припинено виплати тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01 вересня 2020 року у зв`язку з працевлаштуванням (а.с.28). Відповідно до розпорядження від 11 вересня 2020 року постановлено утримати з [PERSON] переплату у сумі 14 152 грн за період з 25 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року з наступних виплат допомоги у 20 % розмірі, до повного погашення (а.с.33) Згідно протоколу від 17 вересня 2020 року постановлено утримати з [PERSON] залишок переплати за період з 01 червня 2019 року по 24 жовтня 2019 року у сумі 4 569 грн 34 коп. з наступних виплат допомоги у 20 % розмірі. (а.с.33). Відповідно до розпорядження від 23 лютого 2021 року, [PERSON] продовжено строк виплати тимчасової державної соціальної допомоги та установлено розмір допомоги з 01 березня 2021 року по 30 квітня 2021 року у сумі 1 769 грн (а.с.34). Розпорядження від 26 березня 2021 року, [PERSON] зупинено виплати тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01 квітня 2021 року (а.с.34). Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір надміру виплаченої допомоги відповідачці за період з квітня 2019 року по липень 2020 року та з березня 2021 року по квітень 2021 року становить 26 544 грн 22 коп. (а.с.40), разом з тим позивач користуючись своїм……. Правом прохає стягнути з відповідачки надмірно виплачену тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплат у сумі 21 339 грн 80 коп. Відповідно до відомості про нарахування, [PERSON] була надана одноразової грошова допомога у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, причиненої кронавірусом SARS-CoV-2 у сумі 1 000 грн (а.с.41) Листами від 21 квітня 2021 року, 28 травня 2021 року, 05 липня 2021 року та 18 серпня 2021 року, в порядку досудового врегулювання, позивач напрявляв на адресу відповідачки письмову вимогу про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, однак відповідачкою грошові кошти в добровільному порядку повернуто не було (а.с.35,36,37). Відповідно до ч.ч.1,2 «Порядоку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату» затвердженого постановою КМУ №1098 від 27 грудня 2017 року (далі Порядок) особи, які досягли віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набули права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю відповідного страхового стажу, за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу мають право звернутися до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчих органі в рад об`єднаних територіальних громад за призначенням тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набрав права на пенсійну виплату. Право на тимчасову допомогу мають непрацюючі особи, середньомісячний сукупний дохід яких на дату звернення за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням (продовженням) допомоги, не перевищує розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність. У разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу(ч.8 Порядку) Змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України визначається, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 1215 ЦК України встановлені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача. Суд вказує, що бездіяльність відповідачки, яка вчасно не повідомила орган, що призначив та виплачував тимчасову державну соціальну допомогу, непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату та одноразову грошову допомогу у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, причиненої кронавірусом SARS-CoV-2 та , про настання обставини, за якою допомога припиняється, за прийнятого зобов`язання такого повідомлення, є протиправною з боку набувача платежів. З урахуванням зазначеного суд вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved