overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1996 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначив, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені через суттєві суперечки на побутовому ґрунті з травня 2012 року. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про місце проживання неповнолітньої дитини та майнового спору між ними не має, просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась з травня 2012 року, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження. У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, в якому зазначив, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними не має, просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечувала, надавши заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає відповідачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2005 року, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У січня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2015 року через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, спорів про місце проживання дітей та поділ майна між ними не виникає, просила суд розірвати шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені обставини, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. При розірванні шлюбу суд залишає позивачці прізвище [PERSON]. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004 року, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. У липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з червня 2015 року через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, майнового спору між ними не має, просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1993 року, від даного шлюбу дітей не мають. У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначив, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з 1993 року через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, майнового спору між ними не має, просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надали суду заяву с проханням розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] в своїй заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують достатньо тривалий час, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з жовтня 2013 року через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, майнового спору між ними та спору про місце проживання дитини не має, просила суд розірвати шлюб, залишивши їй прізвище без змін. В судове засідання позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка [PERSON] в своїй заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки не вважає причину неявки відповідача поважною, у зв'язку з тим, що відповідач не надав підтверджуючих документів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачці прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2012 року, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними не має, просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач та відповідач уклали кредитний договір 08.08.2007 року згідно, якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 10659,42 доларів США, з сплатою процентів з кінцевим терміном повернення 07.08.2012 року. Відповідач належним чином не виконав зобов'язання, станом на 06.08.2013 року має заборгованість в сумі 18298,90 доларів США, яка складається з наступного: 6988,46 доларів США заборгованість за кредитом ; 5477,30 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 435,60 доларів США - заборгованість по комісії, 5397,54 доларів США - пеня. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, не заперечував про ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час судового розгляду справи, шляхом публікації в пресі. Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи і відповідними розрахунками. Факт укладання кредитного договору підтверджується кредитним договором 08.08.2007 року.(а.с.10-15). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором складає 18298,90 доларів США (а.с.6-9). Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону . Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит по кредитному договору та сплатити проценти . Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі та згідно ст.88 ЦПК України судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач та відповідач уклали кредитний договір 28.10.2005 року згідно, якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 2000 грн., з сплатою процентів 48 % на рік. Відповідач належним чином не виконав зобов'язання, станом на 12.05.2014 року має заборгованість в сумі 12837,69 грн., яка складається з наступного: 1510,64 грн. заборгованість за кредитом; 10239, 54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф ( фіксована складова), 587,51 штраф ( процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позов в повному обсязі, не заперечував про ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час судового розгляду справи. Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи і відповідними розрахунками. Факт укладання кредитного договору підтверджується кредитним договором (а.с.11-22). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором складає 12837,69 грн. (а.с.8-10). Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит по кредитному договору та сплатити проценти. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі та згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач та відповідач уклали шлюб 28 жовтня 2010 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 1665. Подружжя має спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття, зазначивши, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя і ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують, шлюб між ними існує лише формально. Крім цього, позивачка зазначила, що відповідач не допомагає їй матеріально в утриманні дитини, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути без її участі (а.с. 21). Відповідач в судове засідання також не з`явився. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх сина. За таких обставин позов [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу слід задовольнити. Судом також встановлено, що подружжя має спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати малолітнього сина, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач, Таврійський державний агротехнологічний університет в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про переселення до іншого житлового приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач та її представник в судовому засіданні просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком в [ADDRESS], так як відповідач з липня 2011 року в спірному житловому будинку не проживає, будинок залишив добровільно, вселятися не намагався, перешкод в користуванні житловою площею йому не чинилося, оплату житла не проводить, речей його в будинку немає, в 2013 році подарував будинок позивачці, обіцяв на протязі року знятися з реєстрації, але в в добровільному порядку це не бажає зробити. Просять позов задоволити, так як відповідач втратив право користування житлом. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився по невідомій причині, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, викликався в суд через оголошення в пресі,не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки,її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], який отримала в дар від відповідача [PERSON], згідно договору дарування від 31 жовтня 2013 року (а.с. 4). В будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.15 ). Згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Свідки [PERSON], [PERSON] суду підтвердили, що відповідач [PERSON] більше трьох років не проживає в будинку, виїхав на роботу в Росію і не повернувся, перешкод у проживанні в будинку йому ніхто не чинив. Суд вважає, що відповідач не проживає у будинку, належному позивачу? на праві приватної власності, без поважних причин понад один рік,? іншої домовленість між ним та позивачем не було, тому згідно ст. 405 ЦК України [PERSON] втратив право на користування житлом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач та її представник звернулись до суду з позовом, який в подальшому уточнили про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, неповнолітній син знаходяться на її повному утриманні, часто хворіє, вона потребує грошової підтримки яку бажає отримувати від відповідача як батька дитини. Аліменти іншим особам відповідач не виплачує. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав частково, згодний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він офіційно працевлаштований, але отримує незначну заробітну плату, вказане підтверджує довідками, які долучив до відзиву. Заслухавши сторін, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON] (а.с. 10). Згідно з ч.2 ст. 182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує наступні обставини, які були встановлені в судовому засіданні: відповідач не сплачує аліменти іншим особам, є фізично здоровою особою, працевлаштований та отримує зарплатню. Та обставина, що [PERSON], [INFO], є хворобливою дитиною не має вирішального значення для розгляду даного позову предметом якого є щомісячне утримання дитини до досягнення повноліття, а може бути підставою для позовних вимог про стягнення додаткових витрат яких потребує дитина на утриманн. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved