Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Представника позивача [PERSON] адвоката Гнатюк Анастасії Іванівни звернулася до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду посилається на те, що мати позивача [PERSON] уклала договір позики з [PERSON] , сума позики за даним договором склала 86\~000 доларів СМА. Станом на момент смерті [PERSON] , [INFO] , сума боргу залишилась 55\~000 доларів США. [PERSON] продовжувала виплачувати борг. Після смерті [PERSON] 27.01.2016 року у Другій черкаській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справі №59200236. Спадкоємцями за законом є дочка [PERSON] та син [PERSON] . Для з`ясування наявності виконавчих проваджень щодо майна яке успадковується, позивач звернулась до Придніпровського ВДВС м. Черкаси та отримала відповідь, що виконавчі провадження відносно [PERSON] були завершені, проте ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено зняття виконавцем арешту з майна боржника у даний спосіб. А також надано копії постанов постанов про арешт майна боржника. 26.02.2020 року нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори Демиденко О.А., було розглянуто заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру та відмовлено у видачі свідоцтва до зняття арештів. ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини. Ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження зазначається, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначає, що терміни виконання виконавчих листів сплив, діючі виконавчі провадження відсутні, обтяження втратило свою актуальність, Придніпровський ВДВС м. Черкаси не може зняти арешт на майно, тому у позивача відсутній механізм захисту свого права, окрім як звернення з даним позовом до суду. А тому просить суд скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений в рамках виконавчого провадження №4806648 та №43233910. Ухвалою суду від 24.03.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Другої черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про день і час розгляду справи. 05.01.2021 року до суду надійшла заява від нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. про розгляд справи без участі представника Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Був належним чином повідомленим про день і час розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. \~Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Як встановлено в судовому засіданні на виконання у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (на той час - Придніпровському відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції) перебували виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] : № 43233910 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Черкасигаз» заборгованості в сумі 1370,78 грн.; та ВП № 48066484 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 372\~800,00 грн. В рамках виконання вказаних проваджень державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.20215 у ВП № 43233910 та від 31.07.2015 у ВП № 48066484, якими накладено арешт на майно [PERSON] , в тому числі на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2016. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За заявою [PERSON] від 08.07.2016 відкрита спадкова справа №336/2016 після померлої [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 59200236), наданий Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.07.2016 за 44391701. Постановою нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Демиденко О.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва по право на спадщину на майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до зняття арештів. Оскільки з`ясувалось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існують арешти на все майно, накладені на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48066484 від 31.07.2015, яка винесена Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області. Обтяження зареєстроване за № 10702746 від 06.08.2015. Також арешт накладено на спадкову квартиру [ADDRESS] згідно постанови про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, ВП № 43233910 від 27.03.2015. Обтяження № 9644402 від 13.05.2015. Відповідно до листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 379 від 02.12.2019 вбачається, що перевіркою бази даних АСВП встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області станом на 19.11.2019 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно гр. [PERSON] , [INFO] . Також зазначено, що відносно [PERSON] було відкрито ряд виконавчих проваджень, в тому числі і виконавчі провадження, в ході виконання, яких накладено вищевказані арешти. Зокрема, 27.03.2015 виконавче провадження ВП № 43233910, з примусового виконання судового наказу № 2-н/711/383/13 від 13.05.2013 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу в розмірі 1370,78 грн. з гр. [PERSON] на користь ПАТ «Черкасигаз» було завершено на підставі п. 5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Борг, виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено. 27.09.2016 виконавче провадження АСВП № 48066484 з примусового виконання виконавчого листа № 2-254/11від 25.06.201, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу в розмірі 372800,00 грн. з гр. [PERSON] на користь [PERSON] було завершено на підставі п. 3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено. Крім того за повідомленням державної виконавчої служби, виконавчі провадження АСВП № 8406611, 39109303, 43233910, 43850329, 48066484 знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання в архіві відділу, а фактична їх відсутність унеможливлює відновлення виконавчих проваджень та проведення по них будь-яких виконавчих дій. Як зазначено в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту» у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Крім того,\~в\~п.\~11\~вищезгаданої\~постанови\~роз`яснено,\~що\~при\~розгляді позову\~про\~визнання\~права власності\~на\~арештоване\~майно та/або\~зняття\~арешту з майна\~судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті\~77,\~78 ЦПК України). У разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів суд з урахуванням положення частини п`ятої\~статті 12 ЦПК\~сприяє їм у цьому за наявності відповідного клопотання. Статтею 59\~Закону\~України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Представник позивача [PERSON] адвокат Гнатюк А.І. обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду посилається на те, що після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Проте, при перевірці відсутності заборони або арешту на спадкове майно, відповідно Інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, отриманого шляхом безпосереднього доступу до нього, нотаріусом Демиденко О .А. було виявлено вищевказані арешти, в зв`язку з цим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] було відмовлено. В свою чергу, Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції на звернення позивача надано відповідь про те, що перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало ряд виконавчих проваджень, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, матеріали виконавчих проваджень знищені, тому це унеможливлює відновлення виконавчих проваджень та проведення по них будь-яких дій. Враховуючи викладене, зважаючи на положення частини 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», запропоновано питання щодо зняття арешту з майна вирішити у судовому порядку. Відповідно до ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] накладено арешт, на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції № 48066484 від 31.07.2015 та № 43233910 від 27.03.2015. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вищевказаних ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно положень частин другої ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має право передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинене нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 15,16, 386, 391 ЦК гарантовано власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач, вважаючи себе спадкоємцем за законом, не може здійснити своє право на спадкування, що зумовлює вирішення питання про відновлення порушених прав позивача шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] , проте вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування на майно [PERSON] не заявляла. Крім того, державний виконавець, при винесенні постанови про накладення арешту на спірну квартиру, керувався виконавчими листами, виданими Придніпровським районними судом м. Черкаси, слід дійти висновку, що арешт на майна було накладено в межах справ, в якій однією із сторін була померла мати позивача [PERSON] . До того ж, позивачем не визначений повний склад сторін, інтереси яких можуть бути порушені при винесенні рішення щодо скасування існуючого арешту на майно. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов представника позивача [PERSON] адвоката Гнатюк Анастасії Іванівни до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа на стороні позивача [PERSON] , третя особа на стороні позивача Друга черкаська державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed