Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що її мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. [INFO] [PERSON] народила дівчинку [PERSON], [INFO], яку відмовилася забирати з пологового будинку. З моменту залишення новородженої дитини, мати жодного разу не поцікавилася її здоров'ям та місцезнаходженням. На даний час дитина перебуває у КЗ «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради. Посилаючись на ст.ст.164, 166 Сімейного кодексу України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини та стягнути на утримання дитини аліменти. В судове засідання представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Згодна на позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів заперечила, у зв'язку з відсутністю у неї коштів. Представники Новотроїцького районного центру первинної медичної допомоги та Новотроїцької районної центральної лікарні в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представники орган опіки та піклування виконавчого комітету Воскресенської сільської ради, ПТУ №27, та КЗ «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради в судове засідання не з'явилися, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, враховуючи доводи позивача в обґрунтування позову, та часткового визнання позову відповідачем, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є [PERSON]. На підставі розпорядження голови Новотроїцької РДА від №255 від 08 серпня 2016 року дитина передана до КЗ «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради, у зв'язку з тим, що відповідач покинула дитину в пологовому будинку, про що складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, батьки якої відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 03 серпня 2016. Згідно заяви про відмову забирати дитину з пологового будинку від 03 серпня 2016 року мати дитини [PERSON] покинула дитину в пологовому будинку. Державна реєстрація народження [PERSON], [INFO] у Новотроїцькому РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, актовий запис № 132 від 02 серпня 2016 року, проведена згідно з розпорядженням голови Новотроїцької РДА від 04 серпня 2016 № 252. Відомості про батька дитини [PERSON], записані згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09 листопада 2016 року №00017303173. Згідно висновку Органу піки та піклування Новотроїцької РДА, встановлено, що [PERSON] покинула дитину в пологовому будинку. Долею доньки не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. Згідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. З роз'яснень викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON], [INFO], без поважних причин понад шість місяців не опікується дитиною, яку залишила в пологовому будинку, не цікавиться її станом здоров'я та подальшою долею, тому вимога позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд вважає за доцільне стягнути аліменти в розмірі 1/4 доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180, 181 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року

Outcome: approved