Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач через свого представника звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків в порядку регресу і просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в порядку регресу у розмірі 29 793,90 грн та судові витрати. В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 27.08.2010 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «ГАЗ 3302-415», власником якого є позивач та автомобілем марки «Тойота». Постановою суду у скоєнні ДТП 27.08.2010 винним визнано водія автомобіля «ГАЗ 3302-415». Автомобіль потерпілого «Тойота» на час ДТП був застрахований в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», тому остання виплатила власнику пошкодженого автомобіля «Тойота» страхове відшкодування в розмірі 26 797,16 грн. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус». Рішенням Господарського суду м. Києва було вирішено стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» 24 990,00 грн страхового відшкодування, 3 273,10 грн пені, 1 530,80 грн судових витрат. Однак відповідач у вказаний законом строк та порядок протягом трьох робочих днів з настання ДТП письмово не звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Статус» з інформацією про настання страхового випадку. У зв'язку з цим ПрАТ «Страхова компанія «Статус» отримало право зворотної вимоги (регресу) до власника автомобіля «ГАЗ 3302-415», тобто до [PERSON] Вказане право вимоги перейшло до позивача на підставі укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Статус» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» Договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у запереченні на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Оболонського районного суду від 14.08.2010 о 10 годині 45 хвилин [PERSON] 27.07.2010, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302-415», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок порушення п.10.1 ПДР здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів (а.с.9). Власником «ГАЗ 3302-415», реєстраційний номер [NUMBER], є відповідач [PERSON] Автомобіль потерпілого «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], на час ДТП був застрахований в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» (а.с.11-12). 08 жовтня 2010 року ПрАТ Акціонерна страхова компанія «Омега» виплатила власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 26 797,16 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3892 (а.с.26). Полісом № ВЕ/3959287-59-02-802-10 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (договір страхування), укладеним між відповідачем та ПрАТ «Страхова компанія «Статус», передбачено, що автомобіль марки «ГАЗ 3302-415», реєстраційний номер [NUMBER], є забезпеченим транспортним засобом. Строк дії договору з 22.04.2010 по 21.04.2011 року. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність автомобіля «ГАЗ 3302-415», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», рішенням Господарського суду м. Києва від 17 вересня 2012 року було стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» 24 990,00 грн страхового відшкодування, 3 273,10 грн пені, 1 530,80 грн судових витрат (а.с.27-30). На виконання вимог вищезазначеного рішення 16 жовтня 2012 року ПрАТ «СК «Статус» сплатило на користь ПрАТ «АСК «ОМЕГА» страхове відшкодування у розмірі 24 990,00 грн, 4 803,90 грн пені та судових витрат, про що свідчать платіжні доручення за №3397 та 3398 (а.с.34, 38). У страховому акті №7590-12-559-02 складеного ПрАТ «СК Статус» про наслідки розслідування події, щодо сталася 27.07.2010 року у п.2.2 зазначено про те що страховика про подію письмово не повідомлено (а.с. 35). Згідно пп. 38.1.1 п. 38 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На підставі зазначеного ПрАТ «СК Статус» звернулась з регресною вимогою від 28.01.2013 р за вих. №138 до [PERSON] на суму 29793,90 грн. Вказане право вимоги перейшло до позивача на підставі укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Статус» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» 28.04.2014 Договору про надання фінансових послуг факторингу (а.с.42-45). Позивачем не було додано до матеріалів справи додатків до зазначеного договору факторингу, а саме акту прийому - передачі з переліком документів які передавались від ПрАТ «СК «Статус» до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», які стосуються страхових справ, зокрема справи відповідача. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка працювала з серпня 2006 року по квітень 2014 року спеціалістом по страхуванню у ПрАТ «СК «Статус», повідомила суду, що з 2007 року відповідач неодноразово страхував свої автомобілі у ПрАТ «СК «Статус», тобто був постійним клієнтом страхової компанії. Влітку 2010 року відповідач зателефонував особисто їй, оскільки вона безпосередньо, як представник страхової компанії контактувала з [PERSON], та повідомив про настання страхового випадку. Свідок зазначила, що вона повідомила відділ урегулювання збитків про страховий випадок відповідача та проконтролювала, щоб секретар страхової компанії зробила запис у журнал вхідної кореспонденції, щодо дзвінка відповідача. Секретар зробила відповідний запис, проте про місцезнаходження журналу вхідної кореспонденції, який би міг письмово підтвердити щодо телефонного повідомлення відповідача про страховий випадок, у [PERSON] немає відомостей. Свідок [PERSON], який працював начальником юридичного департаменту ПрАТ «СК «Статус», повідомив суд, про те, що у страховому акті складеного ПрАТ «СК Статус» про наслідки розслідування події, щодо сталася 27.07.2010 року у п.2.2 членами комісії, до числа яких він входив, зазначено про те що страховика про подію не повідомлено саме письмово. Виконавцем письмової регресної вимоги до [PERSON] стосовно ДТП від 27.07.2010 року був не він особисто, як зазначено у документі, а його підлеглий, і він не може зазначити чи перевіряв інформацію у журналі вхідної кореспонденції, щодо телефонного повідомлення відповідача про страховий випадок страхову компанію. Зазначив, про те що журнали такі у СК Статус були заведені, але чи передавались вони до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» йому особисто не відомо Відповідно до пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 16.11.2008 - чинній на час настання спірних правовідносин) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач на підтвердження своїх доводів, про те, що відповідач не повідомляв про настання страхового випадку у встановленому законом порядку, зокрема у телефоному режимі, як це також передбачає норма закону, яка діяла на час страхового випадку, Посилання позивача на норму ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, суд не може взяти до уваги, оскільки зазначена норма була прийнята та набула чинності вже після настання ДТП. Дослідивши матеріали справи разом з долученими до них доказами, вислухавши пояснення сторін, свідків, з урахуванням вищезазначеного, а саме того, що на час настання ДТП не діяла норма про обов'язок страхувальника наземного транспортного засобу повідомляти про настання страхового випадку страховика саме письмово, а діяла норма, яка зобов'язувала повідомити страховика без уточнення, яким саме способом, враховуючи той факт, що показами свідка, доведено, що відповідач повідомив страховика про настання страхового випадку у телефонному режимі, тобто дотримуючись імперативів чинного на той час законодавства, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1077 ЦК України, ст.ст. 33, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed