Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 14 вересня 2007 року між [PERSON] (відповідач 1) та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу 1 кредит в розмірі 356 150,00 доларів США із встановленням плаваючої відсоткової ставки 4,99% + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Додатковим договором від 20 січня 2015 року відбулася заміна валюти зобов'язання з долару США на українську гривню, а саме розмір кредиту склав 4 419 412,98 грн. Однак, відповідачем 1 не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 22.06.2016 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором складає 5 240 700,38 грн з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4 419 412,98 грн; заборгованість по відсоткам у сумі 816 294,16 грн; заборгованість по штрафним санкціям у сумі 4 993,24 грн. Для забезпечення виконання відповідачем 1 боргових зобов'язань за кредитним договором від 14.09.2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] (відповідач 2) було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що прострочка по кредитному договору почалася з січня 2015 року, а Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості лише в липні 2016 року, тобто з пропуском 6-ти місячного строку звернення до суду з позовом до фінансового поручителя [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 вересня 2007 року між [PERSON] (відповідач 1) та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, був укладений Кредитний договір №ML-001/092/2007, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу 1 кредит в розмірі 356 150,00 доларів США із встановленням плаваючої відсоткової ставки 4,99% + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) (а.с.17-21). Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу 1 кредитні кошти. Додатковим договором №4 від 20 січня 2015 року до Кредитного договору №ML-001/092/2007 сторони замінили валюту зобов'язання з долару США на українську гривню, а саме розмір кредиту склав 4 419 412,98 грн. Також додатковим договором було встановлено дату остаточного повернення кредиту 14 вересня 2037 року (а.с.49-51). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідач 1 належним чином не виконувала зобов'язань, які покладені на неї умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 22.06.2016 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №ML-001/092/2007 від 14.09.2007 складає 5 240 700,38 грн з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4 419 412,98 грн; заборгованість по відсоткам у сумі 816 294,16 грн; заборгованість по штрафним санкціям у сумі 4 993,24 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором №ML-001/092/2007, 14 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-001/092/2007, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з цих окремо, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Щодо заперечень проти позову представника відповідачів з підстав припинення дії поруки [PERSON] суд вбачає необхідним зазначити наступне. Верховний суд у цивільній справі №6-990цс 15 дійшов висновку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно із умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Проте, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. 09 лютого 2016 року позивач звернувся до поручителя з письмовою вимогою про дострокове повернення боргу, а остання отримала вказану вимогу 15 лютого 2016 року, що підтверджується відповідним зворотнім повідомленням (а.с.9-10). З огляду на вказані вимоги ЦК України, враховуючи те, що відповідач 1 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, виконання якого було забезпечено порукою відповідача 2, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення на користь позивача судові витрати з відповідача 1 в сумі 39 305,26 грн та з відповідача 2 в сумі 39 305,26 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату. На підставі викладеного,

Outcome: approved