Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 07.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2701Р, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 07.06.2010 року. Згідно п. 3.3 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 417,00 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 46383 грн. 09 коп., із яких 15000,00 грн. - тіло кредиту, 9412,15 грн. - відсотки та комісійні доходи, 21970,94 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 2701Р від 07.06.2007 року, згідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед первісним кредитором за порушення обов'язків за кредитним договором, як солідарний боржник. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 1 від 25.12.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 2701Р від 07.06.2007 року. З метою урегулювання спору позивач направив на адресу відповідачів попередження щодо позасудового врегулювання спору з погашення боргу та пропонував погасити заборгованість у добровільному порядку. Станом на дату звернення до суду досудова вимога ТОВ «Колекторське Агентство «Фактор» не виконана, а спір не вирішений. Просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 46383 грн. 09 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Разом з тим, зазначив, що відповідачка згодна заплатити суму боргу первісному кредитору, оскільки брала кредит саме в банку, а перехід права вимоги є неправомірним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлені наступні обставини. 07.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2701Р, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 07.06.2010 року (а.с. 6-7). Згідно п. 3.3 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 417,00 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 46383 грн. 09 коп., із яких 15000,00 грн. - тіло кредиту, 9412,15 грн. - відсотки та комісійні доходи, 21970,94 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 2701Р від 07.06.2007 року, згідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед первісним кредитором за порушення обов'язків за кредитним договором, як солідарний боржник (а.с. 9). Відповідно до умов договору про відступлення пав вимог № 1 від 25.12.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника за кредитним договором № 2701Р від 07.06.2007 року, що підтверджується витягом з додатку № 1 реєстру заборгованості за кредитними договорами до договору про відступлення права вимог № 1 від 25.12.2008 року (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Враховуючи, що договір про відступлення прав вимог № 1 від 25.12.2008 року на теперішній час є діючим, суд приходить до висновку про те, що до позивача правомірно перейшло право вимоги за кредитним договором № 2701Р від 07.06.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки щодо права боржника, яке передбачено ч. 2 ст. 517 ЦК України, а саме не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, з тих підстав, що [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів по справі щодо сплати вказаного боргу первісному кредиторові. З метою урегулювання спору позивач направив на адресу відповідачів попередження до щодо позасудового врегулювання спору з погашення боргу та пропонував погасити заборгованість у добровільному порядку (а.с. 17). До теперішнього часу відповідачами борг не погашено. Суд враховує приписи ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 463,83 гривень, сплачені в якості судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 536, 543, 554 ЦК України та

Outcome: approved