Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення надміру виплачених грошових коштів, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач [PERSON] з 16.01.2015 року перебуває на обліку в УСЗН як внутрішньо переміщена особа. 30.03.2015 року він вперше звернувся до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі чого йому було призначено грошову допомогу на період з 30.03.2015 по 29.09.2015року в сумі 949,00грн. щомісячно. Обставин, які б перешкоджали призначенню допомоги, не зазначив. 28.09.2015року він вдруге звернувся з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, яка йому була призначена на період з 30.09.2015 по 29.03.2016року в сумі 1074,00грн. щомісячно. Такий же розмір допомоги відповідачу було нараховано за його заявою і на період з 30.03.2016 по 17.09.2016року. В подальшому в ході перевірки було встановлено, що у відповідача є депозитні банківські рахунки, відкриті на його ім'я 21.05.2015року і 13.01.2016року, суми яких перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, про які він не повідомив УСЗН при подачі заяв про нарахування йому адресної допомоги та наявність яких не надавала йому права на її отримання. Зазначаючи на тому, що відповідачу за період з 28.09.2015 по 31.08.2016року державна допомога в сумі 11729,66 грн. була нарахована незаконно, всупереч Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з'явилися. Представником позивача на адресу суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, який до судового засідання не з'явився двічі і про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надіслав, що дозволяє суду зі згоди позивача розглянути справу у заочному судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилася з м.Донецька до м.Мирноград, що підтверджується довідкою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Мирноградської міської ради №1455012537 від 16.01.2015 року (арк.спр.18). 30.03.2015року він вперше звернувся до позивача з заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги як особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказавши в заяві, що у його володінні і володінні членів його сім'ї відсутні депозитні банківські рахунки у сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с.6). Рішенням УСЗН Димитровської міської ради від 02.04.2015року відповідачу [PERSON], як переміщеній особі, була призначена допомога за його зверненням від 30.03.2015року на період з 30.03.2015року по 29.09.2015року в розмірі 949.00грн. щомісячно (а.с.7). Вдруге за призначенням адресної допомоги відповідач звернувся до відповідача 28.09.2015року, власноруч підтвердивши в заяві відсутність встановлених Порядком надання щомісячної адресної допомоги перешкод для її призначення (а.с.10). Рішенням УСЗН від 01.10.2015року відповідачу призначено допомогу на період з 30.09.2015року по 29.03.2016року в розмірі 1074,00грн. щомісячно (а.с.9). Втретє відповідачу була призначена допомога за його заявою від 30.03.2016року на період з 30.03. по 17.09.2016року в розмірі 1074,00грн. відповідно до рішення УСЗН від 04.04.2016року (а.с.10,11). Рішенням позивача від 20.09.2016року відповідачу за датою звернення від 28.09.2015року у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання на підставі п.6 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги було відмовлено у зв'язку з наявністю у нього на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, і направлено на його адресу повідомлення про повернення виниклої переплати, яка утворилася з 28.09.2015 по 31.08.2016року у розмірі 11729,66грн. (а.с.12-14). Виниклу переплату відповідач позивачу в добровільному порядку не повернув. Порядок надання та механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Постановою Кабінету Міністрів від 01.10.2014 року №505, якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Відповідно до п. 2 Порядку (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 5 Порядку визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). Згідно п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Як встановлено судом, саме наявність у відповідача депозитних рахунків, відкритих на його ім'я в Ощадбанку 21.05.2015року (депозит у сумі 278526,3грн.) та 13.01.2016року (депозит у сумі 18613,40 грн.) стала для підставою для припинення виплати адресної грошової допомоги (а.с.16). Пунктом 11 вищезазначеного Порядку визначено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови повернення надміру перерахованих коштів грошової допомоги в добровільному порядку вони стягуються у судовому порядку. Згідно ст.1212 Цивільного Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісної з боку набувача, інше майно; якщо це встановлено законом. Оскільки дослідженням доказів встановлено, що переплата грошової допомоги відповідачу виникла внаслідок його недобросовісної поведінки, яка виразилася в неповідомленні УСЗН про наявність у нього на депозитних банківських рахунках коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у суду є підстави вважати про безпідставність її набуття. З огляду на це вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь безпідставно сплаченої адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 28.09.2015 по 31.08.2016року у розмірі 11729,66грн є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами та враховуючи, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави за ставкою, визначеною статтею 4 цього Закону для юридичних осіб на час звернення з заявою, що становить 1600 грн. На підставі ст.ст. 1212,1215 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved