Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12847,42 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 25.06.2010року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість. З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 12847.42 грн. та судові витрати у розмірі 1600.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 25.06.2010року [PERSON] отримала кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 28.02.2017 року за ним склала 12847.42, у тому числі: -заборгованість за кредитом - 431.56 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 8427.89 грн.; -заборгованість за пенею та комісією - 2900.00 грн.; -штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; -штраф (процентна складова) - 587.97 грн. Так, відповідач згідно анкети-заяви від 25.06.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», отримала від позивача кредит в розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 25.06.2010 року, відповідач погодилась, що вказана «Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved