Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

позов зареєстрований судом 16.09.2020 року і мотивований тим, що позивач та відповідач є рідними братом та сестрою по матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.12.1995 року виконкомом Вінницької міської ради, 1/2 частка двокімнатної квартири [ADDRESS] належить [PERSON] [PERSON] є власницею іншої 1/2 частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2020 року № 127/7369/20 було задоволено позов [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Виділено в користування [PERSON] кімнату площею 16,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м., виділено в користування [PERSON] кімнату площею 13,8 кв.м. В спільному користуванні залишено кухню 5,7 кв.м., ванну 2,0 кв.м., вбиральню 1, 0 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу. Наразі позивачем понесені додаткові витрати на ремонт приміщень, що залишені в спільному користуванні: купівлю водонагрівача, водозмішувача, кахлів, будівельних матеріалів тощо, що підтверджено товарними чеками та видатковими накладними на загальну суму 6834,07 грн. Відповідач відмовляється добровільно брати участь у розподілі витрат на оплату комунальних послуг, на утримання квартири, проведення поточного ремонту тощо, ігнорує пропозиції мирно врегулювати дані питання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Зазначаючи правовою підставою даного позову ст. ст. 322, 360 ЦК України [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь збитки, пов`язані з витратами на утримання спільного майна та проведення поточного ремонту квартири, в загальній сумі 6 834, 07 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Огородник О.М. позов підтримав за викладених у ньому обставин, просив вимоги позивача задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що квартира потребує ремонту. З метою покращення житлових умов позивач за власні кошти придбав замок для вхідних дверей, водонагрівач, крани, кахлі, будівельні матеріали (цемент, пісок) деталі, необхідні для встановлення водонагрівача і кранів. Ремонт позивач робить сам. Відповідач не приймає участі у придбанні необхідних будівельних матеріалів, у проведенні ремонту позивачеві не допомагає. Як співвласник [PERSON] зобов`язана нести витрати на утримання спільного майна, тому просив стягнути з неї на користь позивача 6834,07 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених у ньому обставин, просив його вимоги задоволити в повному обсязі. Суду пояснив, що рішенням суду йому було виділено в користування кімнату площею 16, 6 кв.м. з балконом площею 0, 9 кв.м., а сестрі [PERSON] - кімнату площею 13,8 кв.м. В спільному користуванні залишено кухню, ванну, вбиральню, коридор, вбудовану шафу. Через неналежний стан труб неодноразово було затоплення сусідів. З метою покращення житлових умов влітку 2020 року він за власні кошти придбав водонагрівач, крани, кахлі, будівельні матеріали, механізми, необхідні для встановлення водонагрівача і кранів. Також він придбав замок для вхідних дверей. Ремонт він робить своїми силами, відповідач не допомагає. Позивач також визнав, що водонагрівач і один водозмішувач він встановив у своїй кімнаті, однак труби виведені до кухні і в душову. [PERSON] може користуватись гарячою водою у душі та у кухні. Під час новорічних свят він сам зробив ремонт у ванній кімнаті, змурував душову кабіну, заштукатурив і обклав плиткою, замінив труби. На кухні він замінив кран та сантехніку. Відповідач [PERSON] позов визнала частково на суму 312 грн. Суду пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] і займає кімнату площею 13, 8 кв.м., що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину та виділена їй рішенням суду. Кімнату площею 16,6 кв.м. з балконом займає [PERSON] . Інші приміщення квартири знаходяться в їх спільному користуванні. Квартира була в нормальному житловому стані, капітального ремонту не потребувала. Однак, в 2018 році [PERSON] все зруйнував: відключив газ, воду, сантехніку, побив унітаз. Він не узгоджував з нею питання щодо відключення від мереж водопостачання і проведення ремонтних робіт, придбання будівельних матеріалів, сантехніки та їх встановлення. Вважає, що позивач робить ремонт неякісно, труби, які він встановив, не придатні для використання, крани і вентилі позивач взагалі перекрив. Він встановив водонагрівач і кран в своїй кімнаті і вона не може користуватись ні холодною ні гарячою водою, ходить до сусідів по воду, митися і прати одяг. У душовій кабіні він встановив старий водозмішувач. На кухні він також встановив змішувач, але старий був у робочому стані і заміни не потребував. Вважає, що позивач свідомо погіршує умови проживання у квартирі, ремонтні роботи з нею не узгоджує, тому кошти йому сплачувати не зобов`язана. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пунько І.В. позов визнала частково, на суму, що складає половину вартості придбаної позивачем і встановленої у ванній кімнаті плитки - 312 грн. Суду пояснила, що квартира, співвласниками якої є сторони у справі, доведена позивачем до нежитлового стану і [PERSON] не може нормально користуватись житлом. Позивач навмисно створює перешкоди відповідачу для спільного проживання. Проведення ремонтних робіт, відключення водо- та газопостачання, придбання будівельних матеріалів, сантехніки, з відповідачем не погоджувалось. Вважає, що позивач не довів позовних вимог і на момент подання позову сантехніка та будівельні матеріали, що начебто були придбані позивачем, ще не були встановлені у спільних приміщеннях, тому їх вартість не підлягає відшкодуванню відповідачем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідкою сторін у справі. Вона оглядала спірну квартиру в листопаді 2020 року і підписала акт, до якого додавались фотографії, які відповідали дійсному стану квартири та даті складення акту. На той момент ремонту в кухні та ванній не було, був зламаний унітаз, зруйновані стіни, підлога. [PERSON] перекрив крани і [PERSON] не мала доступу до води. Вважає, що до цього квартира була в нормальному житловому стані і ремонту не потребувала. Чи купував позивач будматеріали, сантехніку, чи використовував їх для ремонту в квартирі - не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сторони у справі - її сусіди. Вона підписувала акт від 11.11.2020 року, оскільки бачила стан квартири. Всюди була розруха: унітаз побитий, води і бойлера не було, всюди сміття. Сантехніки, будматеріалів, нових труб вона не бачила. Як виглядає квартира станом на цей день - їй не відомо. [PERSON] доступу до води не має, тому свідок дозволила їй приходити до неї по воду, прати білизну і митися. Свідок [PERSON] сусідка сторін. Вона підписувала акт від 11.11.2020 року, оскільки в ході огляду бачила стан, в якому знаходилась їх квартира. На той момент все було зруйноване у приміщеннях загального користування, стіни побиті до цегли. Чи був на той час встановлений нагрівач води - не знає, але відповідач не мала доступу до води. У кухні не було навіть плити і крану. Нових будівельних матеріалів свідок також не бачила. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.12.1995 року виконкомом Вінницької міської ради, 1/2 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 7, 8). У даній квартирі позивач проживає та зареєстрований з 13.01.1998 року (а.с.18, зворот 15). [PERSON] є власницею Ѕ частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 19). [PERSON] з липня 2018 року проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] (а.с. 17). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2020 року № 127/7369/20 було задоволено позов [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Виділено в користування [PERSON] кімнату площею 16,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м., виділено в користування [PERSON] кімнату площею 13,8 кв.м. В спільному користуванні залишено кухню 5,7 кв.м., ванну 2,0 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2020 року № 127/16859/20 було задоволено позов [PERSON] про розподіл особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг. Розділено особові рахунки з оплати житлово-комунальних послуг за утримання квартири [ADDRESS] відповідно до встановленого порядку користування з оформленням особового рахунку на ім`я [PERSON] на 17, 5 кв.м. (які складаються з 16,6 кв.м. - житлової площі кімнати та 0,9 кв.м. - балкону) та особового рахунку на ім`я [PERSON] на 13,8 кв.м. (кімнату). В спільному користуванні залишено кухню 5,7 кв.м., ванну 2,0 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., коридор 4,3 кв.м., вбудовану шафу - пропорційну частку допоміжних приміщень (не житлової площі) на кожного співвласника квартири. Позивач одноосібно поніс витрати на утримання квартири та купівлю матеріалів для ремонту на загальну суму 6 834, 07 грн., про що надав докази: - товарний чек від 16.08.2020 року (замок для вхідних дверей на загальну суму 980,00 грн.) - видаткова накладна № МТ-0007273 від 20.08.2020 року (водонагрівач, НВ кран шар та МРВ зажим на загальну суму 3 325, 15 грн.) - видаткова накладна № МТ-0007382 від 25.08.2020 року (змішувач для кухні, трійник, зажим, наст.коліно зажим, коліно зажим, коліно зажим, КРВ зажим, трійник нік ННН, трійник нік ВВН, обойма фум. стрічка, прокладка силіконова, прокладка гумова, на загальну суму 1 264, 92 грн.) - видаткова накладна № 200825-069 від 25.08.2020 року (мрамор (кахлі) синій 20х30 на загальну суму 624,00 грн.) - видаткова накладна №Бор-004466 від 25.08.2020 року (цемент армо, церезит СМ-11, пісок річковий на загальну суму 640,00 грн.) Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] повідомив, що оскільки він поніс витрати на поліпшення, ремонт та утримання спільного майна на суму 6 834,07 грн., відповідач витрати відмовляється компенсувати, дана сума підлягає стягненню з неї в примусовому порядку. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено: власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно вимог частин 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до вимог статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] поніс витрати на ремонт приміщень в квартирі, що перебувають у спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] та надав відповідні докази, що підтверджують придбання обладнання і будівельних матеріалів на загальну суму 3 508,92 грн.: витрати позивача за товарним чеком від 16.08.2020 року (купівля дверного замка на загальну суму 980,00 грн.); за видатковою накладною № МТ-0007382 від 25.08.2020 року (купівля змішувача для кухні, трійник, зажим, наст.коліно зажим, коліно зажим, коліно зажим, КРВ зажим, трійник нік ННН, трійник нік ВВН, обойма .фум стрічка, прокладка силіконова, прокладка гумова, на загальну суму 1 264,92 грн.); за видатковою накладною № 200825-069 від 25.08.2020 року (купівля мрамору (кахлів) 20х30 на загальну суму 624,00 грн.); за видатковою накладною №Бор-004466 від 25.08.2020 року (купівля цементу армо, церезит СМ-11, піску річкового на загальну суму 640,00 грн.). В судовому засіданні достовірно було встановлено, і дані обставини визнали сторони, що водонагрівач і водозмішувач встановлені в кімнаті позивача, і гарячою водою та краном може користуватись лише позивач. Співвласник квартири - [PERSON] доступу до водонагрівача не має. Сторони не надали доказів того, що решта приміщень загального користування (кухня, ванна, вбиральня) обладнані трубами і забезпечені гарячою водою від водонагрівача. Тому суд вважає, що витрати позивача на придбання водонагрівача, НВ крану шар та МРВ зажиму на загальну суму 3 325, 15 грн. за видатковою накладною № МТ-0007273 від 20.08.2020 року не є витратами на утримання спільного майна, тому позовні вимоги щодо стягнення цих коштів задоволенню не підлягають. Відповідач [PERSON] визнала також, що замок на вхідних дверях, кран на кухні позивач [PERSON] замінив, в ванній кімнаті він змурував душову кабіну і поклав плитку, тому суд вважає доведеним факт використання позивачем придбаних матеріалів на суму 3 508,92 грн. на утримання і ремонт спільного майна. Заперечення відповідача і твердження, що [PERSON] здійснював ремонт і придбавав матеріали без її згоди, що квартира взагалі не потребувала ремонту, суд вважає безпідставними і такими, що не підтверджені належними доказами. Про стан квартири [ADDRESS] , свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 11.11.2020 року був складений акт-фототаблиця (а.с. 45-50). На фото зображені приміщення квартири, що перебувають в спільному користуванні сторін в стані ремонту (оббиті до цегли стіни, стеля, відсутні труби водопостачання, крани, будівельне сміття). До початку з`ясування обставин у даній справі 13.01.2021 року судом було роз`яснене право на призначення будівельної експертизи у даній справі, проте відповідне клопотання не надійшло, тому суд оцінює надані учасниками докази в їх сукупності відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач довів належними доказами витрати на утримання і ремонт приміщень квартири, що перебувають в спільній власності сторін на суму 3 325,15 грн., Ѕ частку суми витрат слід стягнути з відповідача на користь позивача, що становить 1754,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] задоволений на 25% (1754?100%?6834 = 25%) з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі, що пропорційна розміру задоволених вимог - 210,20 грн. (840,80?25%?100). На підставі викладеного,

Outcome: approved