Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 17 квітня 2019 року по 29 лютого 2020 року у розмірі 4575.59 гривен. Ухвалою від 19.03.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 09.04.2020 року о 14:00 годині. Ухвалою суду від 09.04.2020 року судовий розгляд по справі відкладено та повторно призначено на 12 травня 2020 року о 14:00 годині. Позивач у судове засідання не прибула, про час та місце проведення розгляду повідомлялась згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.30). Відповідач про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.17), та за адресою свого фактичного місця проживання: [ADDRESS] . Усі поштові листи повернулися до суду без вручення з відміткою, що «Адресат відсутній» (а.с.20-21), «За закінченням терміну зберігання» (а.с.28-29). Надалі суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.26). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.30). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якої є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , актовий запис № 186 (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів були задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, з урахуванням мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №497/581/19 від 09.07.2019 року. На даний час виконавче провадження перебуває у Болградському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8-9). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного заступником начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби І.С. Чебана, заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання дитини за виконавчим листом № 497/581/19 від 09.07.2019 року станом на 29.02.2020 року складає 14 993,47 гривень (а.с.10). Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом (ч. 3 ст. 195 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою, яка викладена в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №334/7702/16 та постанові Великої Палати Верховного Суду 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17.04.2019 року по 29.02.2020 року. З огляду на зазначене, розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином: - пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2019 року : 682,97 грн. х 30 днів (з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року ) х1%= 204,89 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2019 року : 1463,50 грн. х 31 днів (з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року ) х1%= 453,69 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2019 року : 1463,50 грн. х 30 днів (з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року ) х1%= 439,05 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2019 року : 1572,25 грн. х 31 днів (з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року ) х1%= 487,40 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2019 року : 1572,25 грн. х 31 днів (з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року ) х1%= 487,40 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2019 року : 1572,25 грн. х 30 днів (з 01.09.2019 року по 30.09.2019 року ) х1%= 471,68 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2019 року : 1572,25 грн. х 31 днів (з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року ) х1%= 487,40 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2019 року : 1572,25 грн., з них сплачено 1194, 50 грн., заборгованість по аліментам - 377,75 х 30 днів (з 01.11.2019 року по 30.11.2019 року ) х1%= 113,33 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 року : 1572,25 грн. х 31 днів (з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року ) х1%= 487,40 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2020 року : 1572,25 грн. х 31 днів (з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року ) х1%= 487,40 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 року : 1572,25 грн. х 29 днів (з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року ) х1%= 455,95 грн; Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 17.04.2019 по 29.02.2020 пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 4 575.59 гривен. Частиною 1 ст.196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Прострочення сплати аліментів з вини відповідача стало підставою для вимог позивачки про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, яка за розрахунком останньої за з 17.04.2019 по 29.02.2020 року становить 4575,59 грн. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч.1 ст.196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Відповідач не підтвердив, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка від суми несплачених аліментів в розмірі 4575,59 гривень. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved