overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 13.07.2013 року уклали шлюб. У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, відсутнє порозуміння, у сторін різні погляди на життя. Шлюбні стосунки припинені з серпня 2019 року, спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 239. Ухвалою суду від 09.01.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між та [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2013 року було зареєстровано шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 239. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.7). У сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 15.08.2008 року уклали шлюб, під час якого у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має різні погляди на життя. З серпня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету і мешкають за окремими адресами. На даний час сім`я існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 15.08.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 110. Ухвалою суду від 17.12.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15.08.2008 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 110. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 17.04.2010 року уклали шлюб. У сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спір про місце проживання дітей відсутній. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 17.04.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 28. Ухвалою суду\~від 11.12.2019\~року було\~відкрито провадження,\~вирішено здійснювати\~розгляд за\~правилами загального\~позовного провадження\~та призначено\~підготовче судове\~засідання. Ухвалою суду від 13.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2010 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 28. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). У сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8, 9, 10). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 17.09.2011 року уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з березня 2019 року не проживають разом, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 17.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 153. Ухвалою суду від 27.12.2019 відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17.09.2011 року було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 153. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 22.07.2000 року уклали шлюб. У сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що духовні та будь-які інші відносини між ними відсутні, спільне господарство не ведеться, вважає, що перебування у шлюбі не має сенсу, а подальше існування подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.07.2000 року у Виконавчому комітеті Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 3. Ухвалою суду від 04.12.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22 липня 2000 року було зареєстровано шлюб у виконкомі Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.10). У сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8-9). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач у грудні 2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 09.04.2015 року між сторонами був укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №441. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач у грудні 2020 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 12.02.1999 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м.Києва, актовий запис № 153. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач у грудні 2020 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 грудня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 2067. Від сумісного життя сторони спільних дітей не мають. Сторони тривалий час не проживають разом, подружнє життя не скалося, подружні стосунки фактично розірвано. Збереження сім`ї неможливе. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи без його участі та без участі його представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки. 29.03.2021 судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 2067 (а.с. 16). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що тривалий час подружжя проживає окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач у грудні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 19.09.2018 р. у сумі 50 623,18 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19.09.2018 р. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.09.2018 р. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку документи, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 20 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.05.2020 р. має заборгованість в сумі 50 623,18 грн. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 50 623,18 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2020 р. у справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу без присутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату судового засідання, проте в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Однак у судовому засіданні 09.02.2021 р. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. За таких обставин, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач у грудні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом до відповідачки, який мотивував тим, що 25.01.2013 він з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, у них відсутні спільні інтереси та наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 25.01.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08. Ухвалою суду від 29.12.2020 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та відповідачка у судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить не вирішувати питання про стягнення з відповідачки понесених ним судових витрат. Відповідачка також подала до суду заяву у якій просила суд справу розглянути без її участі та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 25.01.2013 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач у грудня 2020 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 17.12.1994 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської обл. України, актовий запис №532. Від шлюбу сторони мають двох дітей, зокрема неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved