Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.02.2012 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.08.2018 року. За інформацією Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON] . 15.10.2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцем не виконана. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача, як із спадкоємця позичальника, заборгованість за кредитним договором в сумі 7761 грн. 85 коп., яка складається з тіла кредиту 7761,85 грн. та судові витрати, понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідача проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установленому судом строку заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,згідно ст.277 ч.4 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Як встановлено матеріалами справи, 29.02.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку, а також зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № б/н від 29.02.2012 року, за яким отримав кредит в сумі 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України . АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк». Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 11.12.2019 року заборгованість по кредитному договору склала 7761,85 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Так як [PERSON] не виконав зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позивачем доведена наявність у нього заборгованості за кредитом. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). З наведених норм випливає, що зазначений борг [PERSON] входить до складу спадщини, оскільки має майновий характер і не пов`язаний нерозривно з особою спадкодавця (ст. 1219 ЦК України). Як вбачається з копії спадкової справи №, відкритої Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою, до майна померлого [INFO] [PERSON] , вказана спадкова справа містить претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 29.02.2012 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , щодо включення заборгованості [PERSON] перед банком в сумі 7790,00 грн. до спадкової маси. Крім того, в претензії заявник просив повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком на вказану суму, а також надіслати на адресу банку інформацію про звернення до нотаріальної контори спадкоємців з заявою про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини та відомості про осіб, які прийняли спадщину чи відмовились від неї. 02.02.2019 року [PERSON] подав заяву про прийняття у спадщину майна двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . 04.03.2019 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому засвідчено, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем майна квартири [ADDRESS] частка якої належала спадков\\давцю [PERSON] , інша 1/2\~ частка цієї квартири належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1ст. 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно зі ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а отже, згідно ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі кредитне зобов`язання за договором № б/н від 29.02.2012 року, який був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Таким чином, позов підлягає задоволенню шляхом стягнення суми заборгованості з відповідача у розмірі 7761 гривень 85 копійок, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту 7761 грн. 85 коп. Таким чином, належить стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість за кредитним договором та відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved