Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN РАSSАТ, легковий седан, синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та звільнити даний автомобіль з під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2012 року він купив в [PERSON] автомобіль марки VOLKSWAGEN РАSSАТ, легковий седан, синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заплативши йому 50 тисяч гривень. Зазначає, що змінити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і поставити на облік автомобіль на своє ім'я в той час він не мав фінансової змоги. Тому, 16.09.2012 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу на його ім'я була оформлена довіреність № 4220 на право управляти, розпоряджатися, продавати даним транспортним засобом, проте коли 29.05.2016 року даний автомобіль зупинили працівники УПП у м. Львові ДПП в с. Великосілки, Кам'янка-Бузького району Львівської області, з'ясувалося, що автомобіль перебуває в розшуку згідно постанови Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ № 28647230. Даний автомобіль вилучили на поставили на спецмайданчик, у звязку з чим він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе проводити розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України у відсутності відповідачів. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Судом встановлено, що позивач отримав у користування автомобіль марки VOLKSWAGEN РАSSАТ, легковий седан, синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], з правом повного ним розпорядження згідно довіреності № 4220 на право управляти, розпоряджатися, продавати даним транспортним засобом оформлена 16.09.2012 р. в м. Івано-Франківськ приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] заплатив [PERSON] 50.000 грн. за автомобіль марки VOLKSWAGEN РАSSАТ, легковий седан, синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією розписки від 10.09.2012 р., доданої до матеріалів справи. Крім цього, [PERSON] більше трьох років володів та користувався даним транспортним засобом, а тому є всі підстави вважати, що він набув право власності на даний автомобіль. Згідно статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з розясненнями наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини. Оскільки спірний автомобіль знаходиться в м.Камянка-Бузька Львівської області, даний спір слід розглядати Камянка-Бузьким районним судом. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року „Про судову практику в справах про виключення майна з опису за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Із представлених суду документів, встановлено, що згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29.05.2016 р., автомобіль марки VOLKSWAGEN РАSSАТ, легковий седан, синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 29.05.2016 року було зупинено працівниками УПП у м. Львові ДПП в с. Великосілки, Кам'янка-Бузького району Львівської області, оскільки спрацювала автоматизована система «Рубіж» код-4 та з'ясувалося, що автомобіль перебуває в розшуку згідно постанови Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ № 28647230, і такий було вилучено на спецмайданчик. Суд вважає, що арешт автомобіля, накладений у ході проведення виконавчих дій обмежує право [PERSON], як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий.

Outcome: approved