Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач, ТзОВ «Компанія Управління Активами «Прімоколект-Капітал» 22 листопада 2017 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 600004747 від 30.09.2008 року у розмірі 63 235,2 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1 600 грн. Вимоги мотивує тим, що 30.09.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 600004747. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши останньому грошові кошти. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 18.12.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 63 235,2 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 25 278,9 грн., заборгованості по відсоткам - 37 956,3 грн., заборгованості по штрафних санкціях (пені) - 0,00 грн. 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1. 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог. Відповідно до умов Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», включно і до [PERSON] Позивач вказує, що станом на 23.11.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 63 235,2 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 25 278,9 грн., заборгованість по відсоткам - 37 956,3 грн., заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 0,00 грн. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язань стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати у відповідача сплати суми боргу. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 11 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року, прийнято справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Управління Активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, до провадження Солом'янського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.а.с. 49-50). У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як убачається із матеріалів справи, 30.09.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір № 600004747 про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією (- кредитний договір) /а.с.а.с. 16-17/. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 /а.с.а.с. 19-28, 10/. 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог /а.с.а.с. 29-41/. Відповідно до п. 1.1. договору, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає сукупність належних Кредиторові прав грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників (Портфель Заборгованості). Згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників від 27 грудня 2012 року до Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 600004747 від 30.09.2008 року укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] /а.с. 9/. Таким чином, відповідно до умов Договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», включно і до [PERSON] Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Умовами кредитного договору обумовлено, що з моменту укладення Договору про Картку позичальник зобов'язаний в порядку та терміни, обумовлені Умовами по Карткам, що є невід'ємною частиною Договору про Картку сплачувати Банку комісії та інші платежі відповідно до діючих в Банку Тарифів по Карткам, а у випадку отримання кредиту в рамках Договору про Картку шляхом встановлення ліміту кредитної лінії зобов'язується повернути кредит по картці відповідно до Договору про Картку, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором про Картку. Як встановлено з матеріалів справи, Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Кредитного договору. Але позичальником умови договору належним чином не виконувалися, не здійснювалося щомісячне погашення кредиту та не сплачувалися відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 23.11.2017 року виникла заборгованість у розмірі 63 235,2 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 25 278,9 грн., заборгованості по відсоткам - 37 956,3 грн., заборгованості по штрафних санкціях (пені) - 0,00 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості, наданого позивачем /а.с. 18/. Листом від 20.11.2017 року за вих. № 41 позивачем було повідомлено [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» по кредитному договору та необхідності погасити наявну /а.с.а.с. 7-8/. Вказана вимога відповідачем виконана не була. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, порушує вимоги умов Договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved