Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 15 лютого 2014 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], яких на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2017 року було позбавлено батьківських прав відносно їх дитини. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, з 2016 року подружжя разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, оскільки відповідача на підставі вироку Київського районного суду м. Харкові від 14.04.2016р. засуджено до чотирьох років позбавлення волі і на даний час він відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Клопотання з боку відповідача до суду не надходили. Позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу надійшла та була зареєстрована Харківським районним судом Харківської області 02 листопада 2017 року. 03 листопада 2017 року на підставі ухвали судді було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено по справі судове засідання на 11 грудня 2017 року о 09 год. 00 хв. Також, відповідачу було направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано подати у строк до 11 грудня 2017 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. В звязку з неявкою позивача та не надходження заперечень від відповідача, який відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», судове засідання було перенесено на 29 січня 2018 року о 09год. 00хв. Також, позивачу було направлено судову повістку про виклик останньої в судове засідання на 29 січня 2018 року о 09год. 00хв. та здійснено повідомлення відповідача про час, день та місце слухання справи через адміністрацію Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)». Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити і судові витрати у вигляді судового збору залишити за її рахунок. Також, позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав через адміністрацію Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 року, який зареєстрований в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ за № 218299. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої серії І-ВЛ за № 378132. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, з 2016 року подружжя разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, оскільки відповідача на підставі вироку Київського районного суду м. Харкові від 14.04.2016р. засуджено до чотирьох років позбавлення волі, а позивач зустріла іншого чоловіка та бажає з ним створити нову родину. В звязку з вищезазначеним, суд вважає, що зберегти сімю сторін не уявляється можливим, оскільки сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сімєю не проживають. На примирення сторони не згодні. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Враховуючи, що позивачем надана до суду письмова заява, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати залишити за рахунок позивача, згідно її письмової заяви.

Outcome: approved