Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач у січні 2019 р. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2013 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки у зв'язку з навчанням в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Відповдіач належним чином рішення суду не виконує, аліментів не сплачує, у зв'язку з чим згідно розрхунку заборгованості по аліментах від 27.08.2018 р. заборгованість становить 12 602,39 грн., розмір пені за період з 09.2016 р. по 2018 р. становить 59 594,71 грн. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в розмірі 12 602,39 гр.н та пеню в розмірі 12 602,39 грн. Ухвалою суду від 07.02.2019 р. розгляд справи вирішено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 19-20). 22.02.2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме, щодо стягнення заборгованості по аліментам на суму 6950,44 грн., проти інших вимог заперечує, з огляду на те, що 20.02.2019 р. державним виконавцем видано довідку-перерахунок заборгованості по аліментам, згідно якої борг на момент закінчення виконавчого провадження становить 6950,44 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню, а не 12 602,39 як зазначає позивач. До моменту отримання довідки по заборгованості зі сплати аліментів, відповідачу не було відомо про існування даної заборгованості, оскільки державним виконаівцем раніше було письмово повідомлено відповідача про відсутність боргу. З огляду на викладене, нарахована пеня не обгрунтована та відсутня можливість її сплачувати, оскільки на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, дружина, яка не працює, оскільки доглядає за дитиною-інвалідом. Примусове стягнення пені за прострочення сплати аліментів призведе до того, що інші діти будуть позбавлені матеріального забезпечення (а.с. 23-25). 04.03.2019 р. позивач подала заперечення на відзив, зазначила, що 26.02.2019 р. вона звернулася до державного виконавця щодо надання довідки-перерахунку заборгованості по аліментам, за результатами якої вбачається, що заборгованість складає 11 427,85 грн., а тому твердження відповідача про існування заборгованості в розмірі 6528,02 грн. не відповідає дійсності. Наявність на утриманні інших дітей не є підставою для ухилення від утримання першої дитини. Надана позивачем довідка про догляд за дитиною-інвалідом не підтерджує статус інваліда дитини, а лише надається матерям для догляду за дитиною в домашніх умовах, крім того, строк дії довідки закінчився. Позивач в повному обсязі підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити (а.с. 38-39). 05.03.2019 р. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що 04.03.2019 р. державним виконавцем видано довідку-перерахунок заборгованості по аліментам, згідно якої борг на момент закінчення виконавчого провадження, а саме, станом на 27.08.2018 р., складає 4925,59 грн., а тому відповідач просить стягнути дану суму як заборгованість зі сплати аліментів. З урахуванням того, що державним виконавцем письмово було поінформовано про відсутність боргу по аліментам, а в подальшому постійно змінювалась сума, яка підлягає сплаті, відповідач заперечує факт того, що заборгованість виникла з його вини, а тому відсутні підстави для стягнення пені (а.с. 45-47). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2013 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку з її навчанням в розмірі по 1/6 частцівсіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 13.05.2013 р. до 30.07.2017 р., але не пізніше, ніж до припинення навчання (а.с. 8). 11.10.2017 р. головним державним виконавцем Святошинським районним ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Маціборук В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54890766 (а.с. 9). 27.08.2018 р. головним державним виконавцем Маціборук В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Постановою встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, дитина досягла 18-річного віку (а.с. 26). Довідкою-перерахунком заборгованості по аліментам, складеною головним державним виконавцем Маціборук В.О. зазначено, що станом на 27.08.2018 р. заборгованість по аліментам відсутня, надмірно сплачені кошти складають 1300,48 грн. (а.с. 27). 19.09.2018 р. головним державним виконавцем Маціборук В.О. складено довідку-перерахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої станом на 27.08.2018 р. заборгованість по аліментах становить 12 602,39 грн. (а.с. 10). Відповідно до довідки-перерахунку заборгованості по аліментам від 20.02.2019 р., складеного головним державним виконавцем Маціборук В.О., борг на момент закінчення виконавчого провадження становить 6950,44 грн. (а.с. 28-30). 26.02.2019 р. державним виконавцем складено довідку-перерахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої борг на закінчення виконавчого провадження становить 11 427,85 грн. (а.с. 40-42). 04.03.2019 р. головним державним виконавцем Маціборук В.О. складено довідку-перерахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої борг на момент закінчення виконавчого провадження становить 4925,59 грн. (а.с. 48-50). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частиною 1, 2 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СУ України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. Відповідно до ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Судом встановлено, що державним виконавцем неодноразово здійснювався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, а тому суд приймає до уваги та за основу останній розрахунок від 04.03.2019 р., який, в силу ч. 13 ст. 71Закону України «Про виконавче провадження», є дійсним. Згідно довідки-перерахунку заборгованості по аліментам від 04.03.2019 р., борг на момент закінчення виконавчого провадження становить 4925,59 грн. А тому суд дійшов висновку, що з відповідача в судовому порядку підлягає заборгованість зі сплати аліментів саме в розмірі 4925,59 грн. Щодо вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Постановою державного виконавця від 27.08.2018 р. закінчено виконавче провадження щодо стягнення аліментів. Державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано в повному обсязі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, на підтвердження чого відповідачу видано довідку-перерахунок про відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Про існування заборгованості зі сплати аліментів відповідач дізнався з позовної заяви. До цього часу відповідачу не було відомо про існування будь-якого боргу, що підтверджується матеріалами справи. Позивачем не доведено наявності вини платника аліментів за прострочення їх сплати, що є обов'язковою умовою застосування відповідальності у вигляді стягненню пені з відповідача. З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів необхідно відмовити. Враховуючи вищенаведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за сплати аліментів в розмірі 4925,59 грн., у задоволенні інших вимог - відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 180, 195, 196 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial