Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості і просить стягнути з останньої суму боргу за договором оренди у розмірі у розмірі 116 393,66 грн, пені в розмірі 13 573,55 грн та 3% річних в розмірі 1 638,09 та судові витрати. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір оренди, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Київради від 15.03.2007 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно для торгівлі непродовольчими товарами, а саме частину вестибюлю (переходу), яка знаходиться за адресою: станція метро «Петрівка», загальною площею 8,0 кв.м., визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря та відповідно до проектної документації, розробленої ДП «Укрметротунельпроект». У 2015 році у зв'язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов'язання за умовами договору, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовами про виселення з об'єкту оренди та стягнення боргу та штрафних санкцій з ФОП [PERSON] Вказані вимоги судом задоволено та зобов'язано виселити відповідача з об'єкту оренди і демонтувати огороджуючі конструкції на орендованій площі на станції метро «Петрівка». Відповідачем добровільно об'єкт оренди повернуто не було, то у відповідності до умов договору та норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата нараховувалась до 17.11.2016, тобто до закриття виконавчого провадження щодо виселення відповідача з об'єкту оренди. Позивач зазначає, що відповідач добровільно сплатити заборгованість за договором оренди майна не хоче, тому він звертається до суду. У судовому засіданні представник позивача зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (далі - орендодавець) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі - орендар) було укладено Договір оренди від 25.12.2007 № 164-Упр(ДВ)-07 (далі - договір) (а.с.10-12). Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та пункту 4.2. договору визначено, орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі. У 2015 році у зв'язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов'язання за умовами договору щодо звільнення об'єкту оренди та оплати боргу по договору за період з квітня 2015 року до жовтня 2015 року, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовами про виселення з об'єкту оренди та стягнення боргу та штрафних санкцій з ФОП [PERSON] (а.с.35-52). Позови були задоволені та в свою чергу на виконання відповідних наказів суду Державною виконавчою службою було проведено виконавчі дії. Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби 27.12.2016 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №51453524 після проведення виконавчих дій 17.11.2016, про що складено відповідний акт у судовій справі №910/24958/15 щодо виселення відповідача з об'єкту оренди та зобов'язання демонтувати огороджуючі конструкції на орендованій площі на станції метро «Петрівка» (а.с.23-24). Нарахування орендної плати по договору проводилось орендодавцем та повинна була сплачуватись орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди. Оскільки відповідачем добровільно об'єкт оренди повернуто не було, то у відповідності до умов договору та розрахунку позивача орендна плата була нарахована до 17.11.2016 (а.с.22). Відповідно до пункту 3.5 договору оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі (додаток № 1 до Договору). Останнє нарахування орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Пунктом 3.1 договору встановлено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 №34/91. Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже, враховуючи те, що останні стягнення з відповідача за орендну плату були стягненні в жовтні 2016 року, які встановив Господарський суд міста Києва, а орендар використовував нерухоме майно до повного його виселення виконавчим органом до 17 листопада 2016 року, суд вважає, що за цей період часу відповідач повинен сплатити суму бору за договором оренди у розмірі 116 393 грн. 66 коп. Відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, та не сплатив орендну плату у встановлені договором строки, КП «Київський метрополітен» має право на стягнення не тільки боргу, але й пені та 3% річних за час прострочення за вказаний вище періодом. Згідно розрахунку суми 3% річних, що здійснюється за період з 11.01.2016 по 23.12.2016, відповідач має сплатити 1 638,09 грн. Відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у позивача є всі правові підстави для нарахування пені за невиконання відповідачем договірних зобов'язань за період з січня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 13 573 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 975 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене, ст. 509, 549, 551, 611, 612, 625, 629 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 267, 280, 281 ЦПК України, суд, -,

Outcome: approved