Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач у травні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] року у її доньки, [PERSON] народився син [PERSON]. Відповідач разом сином, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає разом з батьками: [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере. Всі питаннящодо виховання вирішуються позивач разом з її чоловіком та дідусем дитини - [PERSON] та тіткою дитини, [PERSON], самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитиназнаходиться на повному їхньому утриманні, батька син відповідача не має. Мати не спроможна забезпечити достатній фізичний та духовний розвиток дитини в силу свого нестійкого психічного стану та відсутності почуття материнського обов'язку. Крім того, спосіб життя, який вона веде, не дозволяє виконувати свої материнські обов'язки відносно малолітнього сина. Відповідно до характеристики Комунального дошкільного навчального закладу «Калинка» Тростянецької міської ради Всеволодзавжди охайний, гарний зовнішній вигляд, одяг чистий. Хлопчик завжди у гарному настрої, в дитячий садочок ходе із задоволенням. Органом опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області було складено висновок від 18.04.2018 №02-24/1219 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON].Крім того, 23 березня 2018 року [PERSON] написала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області, про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно свого сина. Посилаючись на указані обставини позивач, проситьпозбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 31.05.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.Ухвалою суду від 23.06.2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. [PERSON] пояснила, що після народження дитини у відповідача не прокинулись материнські почуття, вона не усвідомлює своїх батьківських обов'язків, зайнята лише собою. З народження дитину не годувала, не дбала про його здоров'я, одяг, ставиться до нього як до ляльки. Всіма питаннями щодо [PERSON] займається позивач, її чоловік та старша донька [PERSON]. Хлопчик зараз підріс, все розуміє, йому потрібний законний представник для турботи за ним та вирішення всіх питань у садочку, школі. Позивач вказала, що її донька, відповідач у справі має психічне захворювання, страждає на депресію, ніде не працює, може тижнями лежати в ліжку. [PERSON] прив'язався до старшої доньки [PERSON], наразі проживає у неї і не бажає повертатись жити з відповідачем, хоча він розуміє, що відповідач його мати, але їм вистачає спілкування протягом півгодини. Позивач вказала, що відповідача влаштовує, що її сином буде опікуватись її сестра і вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду, надала заяву нотаріально посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] за змістом якої не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON], 04.11.2013 року (а.с.23). Представник Органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської областіу судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не подано, надіслано заяву про розгляд справи без участі представника районної адміністрації. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є донькою позивача та матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини внесено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу Українизі слів матері (а.с.7, 39-40). Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 18.04.2018 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO],беручи до уваги той факт, що [PERSON] не піклується про розвиток, виховання та здоров'я дитини (а.с.10). Оцінюючи обґрунтованість указаного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам дитини відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до листа №01-14/3345 від 02.07.2018 року наданого комунального закладу «Тростянецької центральної районної лікарні» [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с.35,36). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є донькою позивача та сестрою відповідача. [PERSON] пояснила, що її сестра [PERSON] взагалі не дбає про дитину, після народження навіть її не годувала, не змінювала підгузки, не мила дитину. Все по відношенню до дитини робили дідусь, бабуся хлопчика та свідок, забезпечення харчуванням, одягом, влаштування до садочка, відвідування батьківських зборів, відповідач цього не робить взагалі. Відповідач займається собою, любить увагу до себе, надовго може піти з дому, десь бути. Спілкування з дитиною у неї обмежується лише тим, щоб погратись з ним. На цей час [PERSON] підріс і проживає у свідка, якось коли [PERSON] його забрала з садочка і він попросився у неї залишитись, не бажає повертатись до будинку, де живе відповідач. [PERSON] вказала, що дуже любить сина відповідача, він підростає, а їх з сестрою батькам важко вже піклуватись про маленьку дитину. Свідок вказала, що її діти уже повнолітні, вона проживає разом з чоловіком, і вона хотіла б бути опікуном [PERSON]. Відповідач знає, що дитина у неї ([PERSON]) і її це влаштовує. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що у відповідача не має материнських почуттів до свого сина, вона думає про себе, будь-яка мати останнє дитині віддасть, а вона і цукерки у дитини забирає. Всім по відношенню до дитини займаються батьки відповідача та її сестра, яка замінила дитині мати. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад «Калинка», частіше приводять і забирають [PERSON] бабуся та дідусь (а.с.9). З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи матір'ю малолітнього сина, не цікавиться життям та його розвитком, не бере участь у його вихованні, що свідчить про самоусунення останньої від виконання батьківських обов'язків. Судом не установлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов'язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка матері не змінюється тривалий час. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і на переконання суду відповідає інтересам дитини. Суд розцінює поведінку відповідача як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому висновок органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON] узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved