Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № 92289/31/к від 08.08.2013 року відповідач отримав у Донецькій філії банку споживчій кредит в сумі 30000 грн 00 коп. на термін по 08.08.2016 року зі сплатою 28% річних за користування кредитними коштами. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38% річних. Моментом припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства визначається перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалося зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. 05.12.2014 року до Державного реєстру банків внесено запис про відкриття Донецького регіонального відділення Банку за адресою: Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22. Згідно умов договору відповідач надав право Банку без його розпорядження здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.09.2013 року, списання грошових коштів з усіх надходжень та наявних коштів на поточному рахунку позичальника у послідовності, визначеній у п.2.7 договору, та в сумах і в термінах, визначених у додатку № 1 до цього договору. Відповідачем було погашено 10008,00 грн основного зобов'язання, 8517,66 грн нарахованих процентів. На момент отримання кредиту та на теперішній час відповідач працює в структурному підрозділі «Локомотивне депо Красноармійськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в якості машиніста електровозу, у шлюбі не перебував. Заробітна плата відповідача зараховувалася на його поточний (картковий) рахунок № [NUMBER].980, відкритий у кредитодавця. З вересня 2014 року находження коштів припинилося у зв'язку з тим, що відповідач перевів свою заробітну плату до відділення ВАТ «Ощадбанк України», про що відповідно до п.5.2.4 договору Банк не повідомив. Після письмового повідомлення Банком про заборгованість відповідач сплатив у погашення прострочених процентів 14.03.2016 року - 300 грн, 12.04.2016 року - 1000 грн. Згідно п.6.4 умов договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку штраф в розмірі 10% від суми отриманого кредиту. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за станом на 22.08.2016 року заборгованість за залишком тіла кредиту склала 19992 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом - 13104 грн 96 коп., за штрафом - 3000 грн, а всього 36096 грн 96 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 1378 грн 00 коп. судового збору. Сторони до суду не з'явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином. Представник позивача ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність та про те, що він наполягає на позові. Відповідач [PERSON] також письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, та про своє визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 08.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 92289/31/к, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав споживчий строковий кредит в сумі 30000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на поточний (картковий) рахунок відповідача № [NUMBER].980, відкритий у Банка-кредитодавця, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення договору, на поточний (картковий) рахунок відповідача - у розмірі 38% на рік, зі строком по 08.08.2016 року, що підтверджується вказаним кредитним договором, заявою-анкетою позичальника від 08.08.2013 року, графіком платежів, повідомленням про умови кредитування, таблицею щомісячних платежів, календарем платежів за кредитним договором, меморіальними ордерами від 08.08.2013 року №№ 569, 570, розрахунком заборгованості (а.с.4, 7-9, 10, 11, 12-13, 14, 15-16, 19-22). Підписи сторін під договором свідчать про досягнення між ними згоди за всіма умовами договору (а.с.7-9). Відповідно до п.1.4 договору моментом припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення договору, на рахунок відкритий у кредитодавця, визначається перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалося зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Згідно за п.5.3.12 договору відповідач надав право Банку без його розпорядження здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.09.2013 року, списання грошових коштів з усіх надходжень та наявних коштів на поточному рахунку позичальника у послідовності, визначеній у п.2.7 договору, та в сумах і в термінах, визначених у додатку № 1 до цього договору. На погашення основного боргу за договором кошти списуються в сумі 834 грн 00 коп., на погашення іншої заборгованості, у тому числі нарахованих процентів за користування кредитом, - в розмірі коштів, що обліковуються на відповідних рахунках зобов'язань позичальника за договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до заяви-анкети позичальника на момент отримання кредиту відповідач [PERSON] працював у структурному підрозділі «Локомотивне депо Красноармійськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в якості машиніста електровозу (а.с.4). Відповідно до п.5.2.4 договору [PERSON] зобов'язався повідомляти Банк у письмовій формі у строк не пізніше 5-ти календарних днів з моменту настання випадку, що приведе до припиненні зарахування грошових коштів від підприємства-роботодавця на поточних рахунок позивальника, відкритий у кредитодавця (а.с.7 зворот). Згідно довідки про рух коштів по рахунку заборгованості по кредиту находження коштів на відкритий у Банку поточний рахунок відповідача припинилося з вересня 2014 року. Відповідачем в останнє було погашено 05.08.2014 року 834 грн основного зобов'язання, всього ним погашено на цю дату 10008,00 грн. тіла кредиту (а.с.22). Банком неодноразово на адресу відповідача [PERSON] рекомендованими повідомленнями було направлені повідомлення про наявність прострочених платежів за кредитом та про необхідність дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать листи відповідача від 24.07.2015 року та від 02.03.2016 року (а.с.17, 18). У погашення прострочених процентів після письмового повідомлення Банку про заборгованість від 02.03.2016 року відповідачем 14.03.2016 року було внесено 300 грн, 12.04.2016 року - 1000 грн, всього сплачено відсотків в сумі 8517,66 грн (а.с.17, 21). Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 22.08.2016 року за кредитом складає 19992 грн 00 коп., за процентами за користуванням кредитом - 13104 грн 96 коп. (а.с.19-22). Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цих сум заборгованості є правомірними. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п.6.4 договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої умови договору, зокрема, передбаченої п.5.2.4 договору позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту (а.с.8 зворот). У зв'язку з неповідомленням відповідачем Банку про переведення своєї заробітної плати до іншої установи банку, що спричинило невиконання договірних зобов'язань, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту - 3000 грн 00 коп. (а.с.20). Між тим, законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.09.2016 року зареєстрований у м.Мирноград (м.Димитров) Донецької області, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р. Згідно розрахунку Банку сума штрафу, яка нарахована позивачем після 14.04.2014 року, складає 3000 грн 00 коп. Оскільки вимога Банку про стягнення з відповідача штрафу в сумі 3000 грн підпадає під мораторій, у її задоволенні слід відмовити. Таким чином, неповерненням кредиту та несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню невиплачена сума кредиту та відсотків і в силу ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 1378 грн 00 коп. судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.258, 526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial