Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач у звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в період шлюбних відносин з відповідачем, у сторін народилося троє синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області збільшено розмір аліментів та призначено аліменти в твердій грошовій сумі по 930 грн. щомісяця на кожну дитину. На даний час син [PERSON] є повнолітнім але продовжує навчання в Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України за спеціальністю «Право». Однак витрати на утримання сина збільшились, у зв`язку з орендою житла, оплатою навчання, придбанням одягу, засобів особистої гігієни та канцелярських приладів. Зазначає, що відповідач працює неофіційно та отримує високий дохід, а тому зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. З огляду на викладене, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , що продовжує навчання в твердій грошовій сумі 2 500, 00 грн. щомісячно, до досягнення сином 23-х років. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки немає змоги сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання. На даний час з нього стягуються аліменти в розмірір 50 % від його заробітку. До заяви ним додано копію паспорта громадянина України, довідку про доходи від 22 червня 2020 року, довідку від 24 червня 2020 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з Іваничівського районного відділу ДВС. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах і від спільного проживання у них народилося троє синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 23 червня 2018 року було збільшено розмір аліментів та стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с. 7-8). Довідкою Львівського державного університету внутрішніх справ від 12 вересня 2019 року № 362 стверджується, що [PERSON] з 01 вересня 2019 року навчається у вказаному закладі на юридичному факультеті денної форми навчання. Тривалість навчання - 4 роки. Теримін закінчення навчання - 30 червня 2023 року. Навчання здійснюється за кошти здобувача вищої освіти, степендії не отримує. (а.с.9). На підтвердження факту навчання також надано копію договору № 2219 про надання платної освітньої послуги - підготовки фахівця освітнього ступеня бакалавр від 07 серпня 2019 року (а.с. 13). Відповідно до довідки Литовезької сільської ради від 12 лютого 2020 року № 123 позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із синами (а.с. 6). Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Відповідно до довідки з місця роботи відповідача, останній працює майстром зміни ТзОВ «Володимирська фабрика гофротари», його заробітна плата за період з 01 грудня 2019 року до 31 травня 2020 року за винятком аліментів становить 36553,60 грн. Довідкою Головного державного виконавця Іваничівського районного відділу ДВС від 24 червня 2020 року № 8641 стверджується, що на примусовому виконанні у виконавчій службі перебуває виконавчий лист № 156/220/18 виданий 01 серпня 2018 року Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення аліментів з відповідача на утримання трьох синів у твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. на кожну дитину. Згідно даного виконавчого провадження проводиться відрахування із заробітної плати [PERSON] в ТзОВ «Володимирська фабрика гофротари» у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Згідно постанови Головного державного виконавця з відповідача здійснюється відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь позивача у розмірі 50 % від доходу боржника до виплати загальної суми заборгованості, яка станом на 01 жовтня 2019 року становила 33969,89 грн. Надалі відраховувати в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину до виповнення меншій дитині повноліття. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України при стягненні аліментів на повнолітню дитину враховується: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Позивач не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в зазначеному нею розмірі, враховуючи положення частини першої ст. 199 СК України, за змістом якої матеріальна допомога повнолітньому сину зобов`язана надаватися батьками за їх можливостей. Разом з тим, довідкою Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби від 24 червня 2020 року із заробітної плати відповідача стягуються аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Вказане дає суду підстави вважати, що розмір стягуваних аліментів становить 50 % від заробітної плати відповідача і він не має матеріальної змоги утримувати сина на період його навчання. Сторонами також не надано підтверджень про наявність на праві власності, володіння та/або користування рухомого та нерухомого майна, а також розмір додаткового доходу від його користування. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed