Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що він є сином відповідача та навчається в університеті на денній формі навчання, на підставі ст.ст. 180 - 183, 191, 199, 200 СК України просив суд стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше 23-х років, на користь позивача. 23.09.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у визначений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частки від всіх його доходів, зазначаючи, що на даний час відповідач також є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь яких він має обов`язок щодо сплати аліментів. Крім цього, відповідач зазначає, що на його утриманні також знаходиться непрацездатна матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером, має проблеми зі здоров`ям та отримує мінімальну пенсію, а тому потребує постійного догляду та матеріального утримання від відповідача, який є її єдиним сином. Відповідач зазначає, що аліменти в розмірі 1/10 частки від його доходу, що приблизно становить 1 500,00 грн, з урахуванням рівності обов`язку матері на надання повнолітньому сину матеріальної допомоги, перевищуватимуть розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому є достатніми для повнолітнього позивача. Крім цього, позивач просить не стягувати аліменти з нього на час канікул повнолітнього [PERSON] , зазначаючи, що право на отримання матеріальної допомоги позивачем пов`язане з його навчанням. Відповідь на відзив позивачем не було подано у визначений судом строк, клопотання про надання додаткового часу для подання відповіді на відзив від позивача не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки від сторін не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив чи заперечення, а також про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] та копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що позивач навчається у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», що підтверджується відповідною довідкою від 05.09.2019 року. Судом також встановлено, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також сином непрацездатної [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] . Разом з тим, у матеріалах справи наявна довідка про доходи відповідача від 11.10.2019 року, з якої вбачається, що середньомісячний дохід відповідача становить 15 006,00 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що, у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, аналізуючи встановлені судом обставини та факти, зокрема, те, що позивач є рповнолітньою особою, яка продовжує навчання та має право на отримання від обох батьків матеріальної допомоги, те, що відповідач має також на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну матір, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід проводити стягнення в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення позивачем 23-х років, на користь [PERSON] , за винятком періоду канікул, оскільки даний вид утримання аліментів пов`язаний саме із навчанням, а навчання студентів на канікулах припиняється, тому в цей період аліменти стягненню не підлягають. Зважаючи на ту обставину, що позивач є повнолітнім та втратив статус дитини згідно ч. 1 ст. 6 СК України, на думку суду, вимога позивача щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави та половини витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial