Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.05.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість - 32873,41 грн., яка складається з наступного: 7512,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23319,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1541, 59 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32873,41 грн. за кредитним договором № б/н від 11.05.2006 року, яка складається з наступного: 7512,00 грн. - заборгованість за кредитом; ; 23319,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1541, 59 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати. У судове засідання представник позивача, не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує. Просить застосувати до вимог позивача строки позовної давності. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до копії заяви підписаної відповідачем від 11.05.2006 року ПАТ КБ « Приватбанк » надав [PERSON] кредитний ліміт у сумі 4000 гривень під 36 % на рік. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.05.2006 року, укладеного між «Приватбанком» та відповідачем [PERSON], станом на 30.04.2014 року заборгованість за кредитом складається з : 7512 грн. - заборгованість за кредитом; 23319,82 грн. - заборгованість по процентам; 2041,59 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Всього заборгованість складає 32873 грн. 41 коп.. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. З вищевикладеного вбачається існування заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» за невиконання умов кредитного договору № б/н від 11.05.2006 року у сумі 32873,41 грн.. Розмір заборгованості підтверджений документально та до теперішнього часу позичальником не погашений. Але відповідач [PERSON] позовних вимог не визнала, заявила про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Судом встановлено, що прострочення заборгованості у відповідача [PERSON], виникло з 26.11.2010 року, тобто в цю дату відповідач здійснила останній раз погашення процентів ( а.с.7 об. ). Судом не встановлено, що між сторонами договору була досягнута домовленість про продовження строку позовної давності . Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачеві було відомо про порушення його прав, однак, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду лише 11.06.2014 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку на звернення з позовом до суду. Таким чином, відповідно до ст.267 ЦК України, суд вважає , що закінчення строку позовної давності, є підставою для відмови у позові. У зв'язку з цим згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed