Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 192/427 від 05 березня 2008 року у сумі 73225,50 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 05 березня 2008 року відповідач уклав з Банком договір про іпотечний кредит № 192/427. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у сумі 176000 гривень під 15,3% річних строком на 240 місяців на придбання квартири. Відповідно до розрахунку відповідач повинен був сплачувати щомісяця 734 грн. та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним. Станом на 20 грудня 2013 року у позичальника виникла заборгованість за кредитом в сумі 73225,50 грн., що складається з прострочених відсотків - 72597,09 грн. та пені - 628,41 грн. В судовому засіданні представник позивача Мацих А.П., що діє на підставі довіреності від 16.06.2013 р., позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив також, що квартира не оформлена належним чином, а тому і не звернено стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що кредит не отримував, а тільки підписав договір, жодних платежів за кредитом не здійснював. Крім того, рішенням Єнакіївського суду Банку було надано право оформити квартиру. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов позивача обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( із розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Судом встановлено, що 05 березня 2008 року відповідач уклав з позивачем договір про іпотечний кредит № 192/427, згідно якого отримав 176000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,3 % річних, кредит надано на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04 березня 2028 року на придбання двокімнатної квартири за договором купівлі-продажу від 05 березня 2008 року, розташованої за адресою: 86430, [ADDRESS]. Умовами договору ( п.1.5 Договору) передбачено сплату процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 734 грн. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової відсоткової ставки НБУ, яка діє на день порушення, за кожний день прострочення (п.5.2.Договору) (а.с.4-6). Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 14 серпня 2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за зазначеним договором в сумі 187462,53 грн. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості за договором про іпотечний кредит станом на 20 грудня 2013 року становить 73225,50 гривень, що складається із прострочених відсотків за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 72597,09 грн. та пені в сумі 628,41 грн. (а.с.3). Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, відповідач який не виконав зобов'язання належним чином за договором про іпотечний кредит № 192/427 від 05 березня 2008 року, в наслідок чого виникла заборгованість зі сплати відсотків та нарахована пеня, то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 73225,50 гривень, що складається із прострочених відсотків за період з 01.04.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 72597,09 грн. та пені в сумі 628,41 грн. Рішення Кіровського міського суду Донецької області від 14 серпня 2009 року, яким з відповідача було стягнуто достроково суму кредиту, яке не виконано відповідачем, сума кредиту не повернута, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору і не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Посилання відповідача на ту обставину, що він не отримував вказаний кредит, не заслуговує на увагу, оскільки вищезазначеним рішенням суду, що набрало законної сили, було встановлено факт отримання ним кредиту, і його запереченням була надана відповідна оцінка, а тому ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи. Також не позбавляє обов'язку відповідача щодо належного виконання обов'язку щодо поверненню кредиту - надання позивачу повноваження на отримання від його імені правовстановлюючих документів та оформлення права власності на квартиру, на придбання якої і надавався кредит, що надано рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 19.10.2012 року, оскільки такі повноваження були надані для виконання іпотечного договору, що був укладений між сторонами, і доказів звернення стягнення на це майно, а відповідно задоволення вимог позивача за основним зобов'язанням, і як наслідок відсутності заборгованості, надано не було. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 732,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved