Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] завдані збитки в порядку регресу в сумі 6\~252 грн. 40 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.04.2017 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3798253. За даним полісом страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «DAEWOO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за заподіяну шкоду третім особам. 02.06.2017 року о 05 год. 00 хв. в м. Запоріжжі по вул. Лобановського, буд. 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки\~«NISSAN»,\~державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/3184/17 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.\~В результаті\~його скоєння\~відповідачем було\~завдано матеріальної\~шкоди власнику\~автомобіля марки\~«NISSAN»,\~державний\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] [PERSON] .\~Останній \~звернувся до\~ПАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія»із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку. Враховуючи розрахунок\~страхового відшкодування,\~на підставі\~страхового акту\~№ ОЦ/016/000/17/0087\~та інших\~документів ПАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія»було прийнято рішення про визнання даної події (ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] ) страховим випадком та виплати останньому страхового відшкодування в сумі 6252 грн. 40 коп. Платіжним дорученням № 861 від 28.09.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сума страхового відшкодування була перерахована на ім`я [PERSON] . Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання перед [PERSON] (страхувальником). Тобто,\~на момент\~ДТП цивільна\~правова відповідальність\~ [PERSON] \~(власника\~автомобілю «DAEWOO»,\~державний реєстраційний\~номер \~ [NUMBER] )\~була застрахована\~у ПАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія»згідно полісу\~№АК3798253, діючий на 02.06.2017 року, яка в межах ліміту здійснила виплату [PERSON] (потерпілому) у розмірі 6252 грн. 40 коп. 16.02.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 13/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, зазначених у додатку № 1 до договору. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що [PERSON] під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце пригоди, фізична особа-підприємець [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6252 грн. 40 коп., сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 4\~000 грн. Позивач - фізична особа-підприємець [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно до положень ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. 02.06.2017 року о 05 год. 00 хв. в м. Запоріжжі по вул. Лобановського, буд. 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки\~«NISSAN»,\~державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/3184/17 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у вчиненні вказаного ДТП та на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один ) рік (а.с. 15). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «DAEWOO»,\~державний реєстраційний\~номер \~ [NUMBER] на\~момент ДТП\~було застраховано\~у ПАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія»на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс №АК3798253\~діючий на\~02.06.2017\~року (а.с. 13). [PERSON] \~своєчасно звернувся\~до ПАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія»із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. ПАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія»було прийнято рішення про визнання вищевказаної події страховим випадком та виплати [PERSON] страхове відшкодування в сумі 6252,40 грн., з урахуванням розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ОЦ/016/000/17/0087 та інших документів (а.с. 26-27). Платіжним дорученням № 861 від 28.09.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок [PERSON] (а.с. 27). У відповідності до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач на обґрунтування позову посилається на положення підпункту «а» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказуючи, що відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Так, відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на дату виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] 02.06.2017 року керував автомобілем «DAEWOO», державний реєстраційний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце пригоди, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу № АК3798253 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6252,40 грн. у зв`язку із настанням страхового випадку, відповідач добровільно в порядку регресу страховій компанії суму відшкодування не виплатив, тому відповідач повинен сплатити суму страхового відшкодування. 16.02.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 13/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, зазначених у додатку № 1 до договору (а.с. 4-11). Так як, право вимоги відступлено ФОП [PERSON] і у відносинах щодо відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування № АК3798253 діючий на 02.06.2017 року, то вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4\~000 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В даному випадку факт надання правової допомоги позивачем підтверджено договором про надання правової допомоги № 30/01/2019 від 30.01.2019 року, додатковою угодою № 75 від 16.07.2020 року, актом прийняття-передачі наданих послуг від 16.07.2020 року, платіжним дорученням № Р24А788723032А63834 від 16.07.2020 року на суму 4\~000 грн. Враховуючи викладене, суд за таких обставин має правові підстави для задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved