Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачів [PERSON] укладено кредитний договір № 825929, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 25900,00 грн. строком користування до 12.05.2028 року, цільове призначення кредитного договору - купівля квартири, зі сплатою 15,39 %. Вказує, що у забезпечення виконання, відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 825929 від 27.05.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,50 кв.м. в тому числі житловою площею 37,50 кв.м. Також, в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 825929 від 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] виступила поручителем перед банком за виконання зобов'язань [PERSON], як солідарного боржника. Вказує, що 15.05.2009 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, яким встановлено мінімальний необхідний платіж у розмірі 276,29 доларів США., відповідач як позичальник повинен вносити черговий мінімальний платіж щомісячно д 12 числа поточного місяця, кінцевий термін повернення кредиту не змінено. Посилаються на те, що 16.09.2013 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON], підписано було додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року (договір реструктуризації), яким встановлено мінімальний необхідний платіж у розмірі 250,05 доларів США, кінцевий термін повернення кредиту не змінено. Зазначають, що у зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 09.07.2015 року утворилася заборгованість, що становить 20785,47 доларів США., що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ станом на 09.07.2015 року 456693,38 грн., яка складається: із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17120,72 доларів США; заборгованості по несплачених відсотках в розмірі 2936,29 доларів США; заборгованості по пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 728,46 доларів США. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ухвал Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28.10.2015 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про визнання припиненою поруки за договором поруки недійсним кредитного договору та прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року і об'єднано в одне провадження зустрічні позовні заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про визнання припиненою поруки за договором поруки недійсним кредитного договору; [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року з позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. Позивач [PERSON] за зустрічним позовом в обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що перевіривши надані суду розрахунки банку та перевіривши свої платіжні документи, він встановив, що розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку для суду щодо наявності грошового зобов'язання за тілом кредиту, відсотками, пенею є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правових підстав для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку, оскільки банком проводились зарахування коштів, що ним сплачувались як правило не в той день, а через декілька днів після оплати та у зв'язку з чим нараховували пеню за несвоєчасну сплату кредиту, в той час коли насправді кошти було вчасно перераховано банку. Крім того грошові кошти, які він направляв на погашення кредиту банком були спрямовані зовсім на інші чужі та різні рахунки, в той час коли пунктом 3.3.2 кредитного договору було визначено, що позичальник повертає кредитні кошти та сплачує відсотки банку через транзитний рахунок [NUMBER] з якого повинен банком поповнюватись поточний рахунок позичальника [NUMBER] (картковий рахунок) проте кошти, які він перераховував на погашення кредитних зобов'язань протягом 2010-2014 років були перераховані на інші неузгоджені сторонами транзитні рахунки. Розрахунок платежів в графіку зроблений на 177 платежів, в той час коли кількість платежів складає 175 місяців; ануїтетний платіж в сумі 250,05 доларів США не відповідає визначений сторонами процентній ставці 15,39 % річних. Згідно графіку платежів існує математичний обрахунок, у зв'язку з чим просить визнати частково недійсним додатковий договір про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року; зобов'язати Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» виконати своє зобов'язання та надати відповідно до умов кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року пункту 1.1, що був укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] грошові кошти в сумі 900,00 доларів США, які не були надані; відновити становище яке існувало до порушення права та зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» здійснити перерахунок всіх платежів (як нарахованих так і сплачених ) за весь період дії кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, що був укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом. Позивач [PERSON] за зустрічним позовом в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що нею, як поручителем не надавалася згода на зміну збільшення обсягу відповідальності поручителя. У зв'язку з тим, що порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у зв'язку з чим поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим, просила зустрічну позовну заяву задовольнити. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» Калініченко С.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» не визнав, подавши заперечення на позовну заяву, в яких посилається на те, що позивач надав суду розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання за тілом кредиту, відсотками, пенею є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правових підстав для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку, оскільки банком проводились зарахування коштів , що ним сплачувались як правило не в той день а через декілька днів після оплати та у зв'язку з чим нараховували пеню за несвоєчасну сплату кредиту, в той час коли насправді кошти було вчасно перераховано банку, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про визнання припиненою поруки за договором поруки недійсним кредитного договору підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зустрічні позовні заяви відповідачів [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про визнання припиненою поруки за договором поруки недійсним кредитного договору та припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року, підтримав в повному обсязі та просив задовольнити зустрічні позовні вимоги. Заслухавши представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» Калініченко С.Б., відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідачів [PERSON], розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачів [PERSON] укладено кредитний договір № 825929, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 25900,00 грн. строком користування до 12.05.2028 року, цільове призначення кредитного договору - купівля квартири, зі сплатою 15,39 % (а.с.15-18). В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 825929 від 27.05.2008 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,50 кв.м. в тому числі житловою площею 37,50 кв.м. (а.с.39-42). Крім того, в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 825929 від 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON], яка змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу (а.с.203-204) виступила поручителем перед банком за виконання зобов'язань [PERSON], як солідарного боржника (а.с.43-44). Також 15.05.2009 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, яким встановлено мінімальний необхідний платіж у розмірі 276,29 доларів США., відповідач як позичальник повинен вносити черговий мінімальний платіж щомісячно д 12 числа поточного місяця, кінцевий термін повернення кредиту не змінено (а.с.19-26). 16.09.2013 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON], підписано додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року (договір реструктуризації), яким встановлено мінімальний необхідний платіж у розмірі 250,05 доларів США, кінцевий термін повернення кредиту не змінено (а.с.27-33). У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 09.07.2015 року утворилася заборгованість, що становить 20785,47 доларів США., що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ станом на 09.07.2015 року 456693,38 грн., яка складається: із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17120,72 доларів США; заборгованості по несплачених відсотках в розмірі 2936,29 доларів США; заборгованості по пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 728,46 доларів США (а.с.4-7). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.4-7) відповідача [PERSON] перед Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ станом на 09.07.2015 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена, на досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором відповідачі не відреагували, заборгованість не сплачена (а.с.45-46). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв'язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.03.2016 року, проведено судово-економічну експертизу, відповідно висновку №53 встановлено - дослідженням наданих банківських виписок судовим експертом встановлено, що до укладення додаткового договору про внесення змін та доповнень №2 від 16.09.2013 року до кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, розрахунки платежів по кредиту та зарахування грошових коштів, які направлялись на погашення кредиту позичальником, банком проводилось не відповідно до умов кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, що був укладений між ВАТ «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] та первинних бухгалтерських документів. Розрахунок пені, що здійснені ПАТ КБ «Надра» та зазначений в розрахунку заборгованості, повинен проводитись в гривні, а не в іноземній валюті. Встановлено, що відповідає умовам кредитного договору, додаткових угод до нього збільшення основної суми заборгованості по тілу кредиту після укладення додаткового договору про внесення змін та доповнень №2 від 16.09.2013 року до кредитного договору №825929 від 27 травня 2008 року з суми 14 285,90 доларів США до 17 172,99 доларів США, оскільки дане збільшення зазначено в Додатку №1 до Додаткового договору про внесення змін та доповнень №2 від 16.09.2013 р. до кредитного договору №825929 від 27.05.2008 р. «Графік платежів», що є невід'ємною частиною кредитного договору. Встановлено, що станом на 09.07.2015 р., з урахуванням первинних бухгалтерських документів банку, платіжних документів відповідача [PERSON], умов кредитного договору №825929 від 27.05.2008 року, що був укладений між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON], всіх додаткових угод до нього, фактична сума заборгованості по кредиту становить 17041,19 доларів США по тілу кредиту, 2924,67 доларів США по відсоткам та 15646,40 грн. по пені. Встановлено, що застосування ПАТ КБ «Надра» транзитних рахунків для зарахування грошових коштів в іноземній валюті, які направлялись для погашення кредиту, відповідає вимогам кредитного договору, додаткових угод до нього, умовам бухгалтерського обліку в банках України, нормативним актам НБУ, чинного законодавства (том 2 а.с.32-45). Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року. Відповідно до ст. 202 ч.1 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.215 ч.1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ч.3 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Визнання правочину недійсним з огляду на його вчинення всупереч вільному волевиявленню особи передбачено, зокрема, положеннями ст.ст. 229-233 ЦК України. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, в даному випадку позивач. Отже, для визнання правочину недійсним з підстав, передбачених ст. 230 Цивільного кодексу України необхідним є наявність одночасно трьох підстав: факту обману; істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману та наявність умислу в діях відповідача. Відповідно до ст. 230 ч.1 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ст.229 ч.1 ЦК України), такий правочин визнається недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Отже, підставою для визнання правочину недійсним відповідно до зазначеної норми, є введення однією стороною іншої сторони правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема, щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. При цьому, законодавцем визначено, що обов'язковою умовою для визнання недійсним правочину, укладеного внаслідок обману, є істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Відповідно до ст. 638 ч. 1 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 233 ЦК України, якою визначено, що правочин, що вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину - не знайшло свого підтвердження в засіданні. Пунктом 7 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. За змістом ст.216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що при укладенні кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачем [PERSON] було додержано вимог чинного законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту укладання кредитного договору, а також не було порушено положень ст. 1077 ЦК України та ст.ст. 49 ч.1 п.3, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що також підтверджується і висновком №53 судово-економічної експертизи від 10.11.2016 року, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про припинення дії, яка порушує право на відновлення становища що існувало до порушення, визнання частково недійсним додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 від 16.09.2013 року до кредитного договору № 825929 від 27.05.2008 року, стягнення судових витрат необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра», третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - [PERSON] про визнання поруки за договором поруки від 27.09.2008 року припиненою з 16.09.2013 року, посилаючись на те, що її порука за договором поруки припинилася в силу положень частини четвертої ст. 559 ЦК України. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 825929 від 27.05.2008 року між Відкритим Акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», Філією ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON], яка змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу (а.с.203-204) виступила поручителем перед банком за виконання зобов'язань [PERSON], як солідарного боржника (а.с.43-44). Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За своєю правою природою порука є зобов'язанням, у зв'язку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені гл.50 розд.1 кн.5 ЦК України, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ст.559 ЦК України передбачає спеціальні підстави припинення поруки. Припинення поруки у разі відсутності спору відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли кредитор не визнає або заперечує факт припинення поруки на підставі закону, поручитель справі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається між поручителем і кредитором, як це випливає із ч. 1 ст. 553 ЦК України. Водночас він є одностороннім договором, оскільки встановлює одностороннє зобов'язання, відповідно до якого кредитор має право вимагати від поручителя, щоб той виконав свій основний договірний обов'язок у відповідності до умов договору поруки, а поручитель зобов'язаний провести таке виконання. Таким чином, вимога до поручителя може бути пред'явлена виключно за умови настання обставин, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України, - у випадку порушення зобов'язання боржником. За презумпцією, передбаченою у ст. 554 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання кредитор має право заявити вимогу до поручителя про виконання договору поруки у солідарному порядку. Сутність солідарного обов'язку полягає у тому, що кожен з боржників, до якого пред'явлена вимога кредитора, повинен виконати зобов'язання у повному обсязі. При цьому кредитор, вирішуючи питання щодо пред'явлення вимоги до всіх боржників разом чи до кожного з них окремо, діє на свій власний розсуд та не зобов'язаний дотримуватись будь-якої послідовності, оскільки це не передбачено законом. Кредитор має право,

Outcome: approved