Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 13.03.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 12753, 91 грн. за кредитним договором № б/н від 19.06.2014 року, яка складається з наступного: 5364, 87 грн. заборгованість за кредитом; 1, 43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6008, 52 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1379, 09 грн. штраф. Судові витрати у розмірі 1600,00 грн. судового збору. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ „ПриватБанк зазначає, що 19.06.2014 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 19.06.2014 р. Відповідно до умов цієї угоди відповідачу був наданий кредит. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 06.02.2017 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 12753, 91 грн. В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON], який діє на підставі довіреності № 3262 К Н - О від 17.01.2017 р., надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.06.2014 р. [PERSON] уклала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н з ПАТ КБ „ПриватБанк про отримання кредиту та отримав кредит у розмірі 5364,86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позичальник виразив свою згоду, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ „ПриватБанк прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За п. 2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником строку погашення заборгованості, зазначеного в цій Генеральній угоді, Умовами та правилами, більше чім на 31 день, по зобовязанню, строк, яких не настав, сторони домовились, що строком повернення кредиту вважається 32 й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 го дня порушення, вважається простроченим. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1379, 09 грн. Станом на 06.02.2017 р. у відповідача [PERSON] існують боргові зобовязання по погашенню кредиту на загальну суму 12753,91 грн., з яких: 5364,87 грн. заборгованість за кредитом; 1,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6008, 52 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1379,09 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ „ПриватБанк сума заборгованості за кредитним договором б/н від 19.06.2014 р. в розмірі 12753,91 грн. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved