Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ПрАт Українська пожежно-страхова компанія звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, зазначивши, що 13 травня 2014 року о 03 год. 00 хв. на 379 км + 350 м. автодороги «Стрий-Знамянка» мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини відповідача, внаслідок якої автомобіль ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER] та автомобіль [NUMBER], отримали механічні пошкодження, в результаті чого завдано матеріальних збитків. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі 127/16406/14-п від 13.08.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки, відповідач є винним в ДТП, враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована у позивача, потерпілий у ДТП [PERSON], звернувся до позивача з метою отримання страхового відшкодування за завдану шкоду. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 7578 грн. 04 коп., однак позивач зазначає, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, не повідомив позивача про ДТП у строки і за умов визначених чинним законодавством України, в силу чого у позивача виникло право регресу до відповідача, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7578 грн. 04 коп. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що підтверджує обставини ДТП, однак не погоджується з обставинами щодо невчасної подачі заяви про вчинення ДТП до страхової компанії, оскільки під час вчинення ДТП отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до медичного закладу, де перебував близько шести місяців. Перебуваючи в медичному закладі на лікуванні, він за допомогою свого представника, [PERSON], передав відповідну заяву про вчинення ДТП представнику компанії [PERSON], який вказав не проставляти дату на заяві, оскільки він в послідуючому проставить дату сам, при цьому проставлена на заявах дата не відповідає дійсності і виходить за межі строку, протягом якого особа повинна звернутись до страхової компанії. Після виписки із лікарні телефонував особисто представнику страховика [PERSON], з яким зустрічався на території обласного ГАІ з метою огляду пошкодженого транспортного засобу. По його заяві була проведена експертиза пошкодженого транспортного засобу, яку він оплатив. Висновок експертизи відповідач віддав представнику страховика [PERSON] Просив в позові відмовити. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 1747137 від 25.09.2013 року, укладеного з ПрАт Українська пожежно-страхова компанія, зазначає, що страхувальником є [PERSON], забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21099, н.з. АЕ 6090 НЕ, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоровю 100000 грн., заподіяну майну 50000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. строк дії договору з 25.09.2013 до 24.09.2014.(а.с. 11). Зміст постанови Вінницького міського суду Вінницької області, винесеної 13.08.2014 року по справі про адміністративне правопорушення № 127/16406/14-п, вказує, що 13.05.2014 року о 03 год. 00 хв. водій [PERSON] на 379 км + 350 м. автодороги «Стрій-Знамянка», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. АЕ 6090АЕ допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі № 127/16406/14-п відносно [PERSON] лега Володимировича за ст. 124 КУпАП закрито в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 25). Відповідно до норми ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] 13.05.2014 року о 03 год. 00 хв. на 379 км + 350 м. автодороги «Стрій-Знамянка», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. АЕ 6090АЕ, який є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 1747137 від 25.09.2013 року, укладеного з ПрАт Українська пожежно-страхова компанія, порушивши ПДР допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, при цьому [PERSON], згодом, постановою суду був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Висновок спеціаліста № 422Е-06/14 з автотоварознавчого дослідження, складений 26.06.2014 року спеціалістом ПП ЕНДЦ «Експертиза» [PERSON], на підставі заяви [PERSON], про проведення авто товарознавчого дослідження, вказує, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 21061, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер ХТА210610М2469391, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, складає 17053,54 грн. в тому числі ПДВ (а.с. 29-41). Зміст страхового акту № ОЦ/123/450/14/0619, затверджений 20.04.2015 року аварійним комісаром ГРУ ПрАТ «УПСК» [PERSON] та начальником ГРУ ПрАТ «УПСК» [PERSON], зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 26850,18 грн., ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 17053,74 грн., залишкова вартість складових складає 8975,70 грн., в силу чого, страхове відшкодування [PERSON] з врахуванням франшизи (500,00 грн.) складає 7578,04 грн.(а.с. 5). Згідно платіжного доручення № 551 від 28.04.2015 року ГРУ ПрАТ «УПСК» сплатила суму страхового відшкодування у розмірі 7578 грн. 04 коп. [PERSON] згідно [PERSON] NОЦ/123/450/14/0619 від 20.04.205р. (а.с. 6). Таким чином судом встановлено, що ГРУ ПрАТ «УПСК» сплатила суму страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 7578 грн. 04 коп. Зміст витягу з кримінального провадження № 12014020100000593 вказує, що внаслідок ДТП водія автомобіля марки «ВАЗ 21099» [PERSON] було госпіталізовано до хірургічного відділення МКЛ ШМД м. Вінниці з діагнозом: закритий перелом кісток тазу та шийки правого стегна, травматичний шок.(а.с. 12). Копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4791, видана міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Вінниці, вказує, що [PERSON] надійшов в стаціонар 13.05.2014 року та виписався 03.06.2014 року.(а.с. 13). Довідка № 01-26/808 від 29.05.2014 року, видана [PERSON] міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, зазначає, що [PERSON] поступив в лікарню 13.05.2014 року в реанімаційне відділення, після проведення оперативного втручання знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні, а з 17.05.2014 року по даний час перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні.(а.с. 18). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] 13.05.2014 року відразу після ДТП був госпіталізований до реанімаційного відділення міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, де перебував на лікуванні з 13.05.2014 року по 03.06.2014 року. Зміст заяви-повідомлення (ОЦВ) та пояснення водія застрахованого ТЗ, надані [PERSON] [PERSON] ПрАТ «УПСК» 16.09.2014 року та зареєстровані в журналі за № 619, зазначає, що [PERSON] повідомляє страховика про обставини ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року. (а.с. 9,10). Зміст заяви-повідомлення (ОЦВ) та пояснення водія застрахованого ТЗ, надані Корольом [PERSON] ПрАТ «УПСК» 16.09.2014 року, зазначає, що [PERSON] повідомляє страховика про обставини ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року, при цьому в журналі за № 619 зареєстрована тільки заява-повідомлення, а пояснення не зареєстроване. (а.с. 22,23). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що їй зателефонував [PERSON] та повідомив, що він у лікарні та попросив приїхати, сказав що дзвонив у страхову компанію та попросив щоб вона зайнялась збором документів для страхової компанії. Вона взяла довідку з лікарні про те, що [PERSON] перебуває у лікарні. Після написання заяви про повідомлення ДТП директор страхової компанії попросив не зазначати дату в заяві, оскільки ще не було рішення суду і не зрозуміло чия буде вина. Відповідну заяву вона писала своїм почерком і відвезла до [PERSON] на підпис. Також зазначила, що на початку червня директор страхової компанії оглядав на штраф майданчику автомобіль і попросив замовити оцінку пошкодженого автомобіля. Пояснення страховику [PERSON] писав самостійно на бланку, який вона привезла йому в лікарню. Заяву-повідомлення вона писала сама. Також зазначила, що наприкінці серпня вона забрала рішення суду і відвезла його в страхову компанію. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що до нього зателефонувала представник [PERSON] [PERSON], щоб він зявився та написав заяву і пояснення. Зазначив, що він звертався до страхової компанії про відшкодування шкоди, на що вони зволікали, однак протягом року розрахувались та виплатили 7000 грн. Звертався з заявою до страхової компанії, яка знаходиться у м. Вінниці по вул. Некрасова. Вперше він звернувся після суду і написав там заяву-повідомлення і пояснення. Підпис і дату ставив внизу документа, а вверху не ставив. Також зазначив, що за експертизу оплачував [PERSON] Суд, оцінюючи докази у їх сукупності, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин та досліджених доказів, враховуючи відсутність позивача, який просив розглядати справу у його відсутність, що унеможливлює уточнити позицію позивача щодо дійсності встановлених в судовому засіданні обставин, критично відноситься до вище зазначених доказів, а саме: заяв-повідомлень та пояснень, наданих ГРУ ПрАТ «УПСК» [PERSON] та [PERSON] в частині реєстрації таких документів в журналі реєстрації під одним номером і в один день, оскільки у суда виникають сумніви щодо достовірності реєстрації таких документів в журналі реєстрації під одним реєстраційним номером і в один день, так як, виходячи із показів свідків, останні звертались з відповідними документами до страховика в різний період часу, при цьому такі документи є різними за своєю правовою суттю та за субєктами надання відповідних документів, а тому при надходженні та реєстрації дані документи потребують реєстрації за різними реєстраційними номерами, крім цього пояснення [PERSON] взагалі не зареєстровано, що узгоджується з позицією відповідача щодо не проставлення на таких документах дати на прохання представника страховика. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] за допомогою свого представника [PERSON], та [PERSON] повідомили ГРУ ПрАТ «УПСК» про ДТП, яка відбулась 13.05.2014 року, шляхом заповнення відповідних зразків заяв-повідомлень (ОЦВ) та пояснень, при цьому у суда виникли обґрунтовані сумніви щодо дійсності дати реєстрації таких документів в ГРУ ПрАТ «УПСК», однак, навіть за наявності обставин неможливості в судовому засіданні встановити достовірність дати подання відповідних документів [PERSON] страховику, судом встановлено, що [PERSON] не повідомив страховика протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, маючи на це поважні причини, оскільки перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці. Норма ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі по тексту Закон № 1961-IV) прописує, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до норми п. 33.1.4. та п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1.1 та п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. При ухвалені рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України, закріплену в постанові від 16.09.2015 року при розгляді справи № 6-284цс15, де зазначено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. За даних обставин, враховуючи те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, при цьому відповідач [PERSON], як водій забезпеченого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем, не повідомив позивача, як страховика, протягом трьох робочих днів з дня настання відповідної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в цей період перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, що беззаперечно є поважними причинами неможливості здійснити свій обовязок, передбачений нормою п. 33.1.4. та п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, з огляду на те, що в нормі п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV законодавець передбачає можливість невиконання зазначеного обовязку, повязуючи відповідні обставини з наявністю поважних причин, а тому, у разі наявності поважних причин, які обєктивно перешкоджали водію виконати свій відповідний обовязок в строк, передбачений законодавством для такого водія не настають наслідки, передбачені законодавством за невиконання відповідного обовязку в визначений строк, при цьому вище зазначена норма не передбачає послідуючого алгоритму дій щодо обовязку водія, який не зміг повідомити страховика протягом визначеного строку у звязку наявністю поважних на це причин, повідомити страховика після закінчення трьох денного строку з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі з обмеженням таких дій новим строком, в силу чого подальше звернення водія, у якого були поважні причини невиконання згаданого обовязку, до страховика у будь-який період часу після закінчення відповідного трьохденного строку, за умови відсутності перешкод у страховика щодо здійснення розслідування і обєктивного встановлення причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі огляду пошкодженого майна, визначення вартості спричиненої шкоди тощо, - не порушує жодних строків, передбачених нормою п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV, а відтак не утворює правових наслідків, передбачених нормою п.п. «ґ» п. 38.1.1 та п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV, так як такі наслідки виникають виключно за порушення встановлених законодавцем строків і за умови не виконання водієм відповідного обовязку у строк без поважних на те причин, що унеможливлює страховика вчасно розслідувати і обєктивно встановити причини та обставини дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в силу чого в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed