Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1808,57 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами у справі кредитного договору № 005-05026-060407 від 06.04.2007 року відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 1308 грн. на придбання певного майна; однак, договірних зобов'язань належним чином не виконав, кредиту в повному обсязі не повернув, у зв'язку з чим станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість в сумі позову, в тому числі: за сумою кредиту - 1135,08 грн., за відсотками - 79,33 грн., за комісіями 594,16 грн. Позивач участі представника в судовому засідання не забезпечив. У позовній заяві та додатково поданому клопотанні позивач просив розглянути справу без участі його представника, при цьому, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що підтвердується повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу та поштовим конвертом, який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»; про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задовлення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що у відповідності до п.1.1 договору № 005-05026-060407 від 06.04.2007 року, укладеного між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, що стверджується Статутом ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем, останній отримав у банку кредит на придбання майна (мобільного телефону) в розмірі 1308 грн. та оплату страхового платежу в сумі 235,44 грн. (всього на суму 1543,44 грн.). Меморіальним ордером № 11716546 від 06.04.2007 рокуТзОВ КБ «Дельта» сплатив ФОП [PERSON] за [PERSON] згідно з кредитним договором № 005-05026-060407 від 06.04.2007 року по рахунку-фактурі № 33 від 06.04.2007 року 1308 грн. Згідно з п.1.2, п.2.3, п.2.5 кредитного договору № 005-05026-060407 від 06.04.2007 року кредит надавався відповідачу під сплату відсотків у розмірі 12% річних та кредитної плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,75% в місяць на строк 18 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 05.10.2008 року. Згідно з п.2.8 кредитного договору № 005-05026-060407 від 06.04.2007 року, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 6 числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за веденя кредитної справи, у розмірі 138 грн. (платіж); в місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Як стверджує позивач у позовній заяві та вбачається з доданого до неї розрахунку ціни позову, відповідач кредитних платежів належним чином не сплачував, останній платіж відбувся 12.08.2008 року, його заборгованість за сумою кредиту становить 1135,08 грн., за відсотками - 79,33 грн., за комісіями - 594,16 грн. (всього 1808,57 грн.). Відповідно до положень п.6.2 укладеного сторонами договору, внаслідок порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту кредитор вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за його користування та плати за обслуговування кредитної заборгованості. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем як в сумі кредиту, так і в сумі позову в цілому, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані. Заяви про застосування позовної давності до суду не надходило, а відтак, у суду відсутні правові підстави для застосування норм ст.ст.257, 258, 266, 267 ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved