Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач Управління поліції охорони в м. Києві звернулися до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 23.12.2016 року Управління поліції охорони в м. Києві, [PERSON] та Рівненське вище професійне училище Департаменту поліції охорони уклали договір на навчання за кошти поліції охорони. Відповідно до договору, позивач прийняв на себе зобов`язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник і класифікацією 3-го розряду, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УПО в м. Київській області та відпрацювати не менше 3 (трьох) років. Відповідачем умови договору дотримані не були, тому Управлінням поліції охорони в м. Київській області 15.05.2015 року видано наказ, яким капрала поліції [PERSON] поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Вишгородського районного відділу, 15 травня 2017 року, було звільнено зі служби в поліції відповідно до ст. 77 ч.1 п. 6 Закону України «Про національну поліцію». Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача 19908,00 грн. боргу та витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 23.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.02.2020 року. Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що Наказом Управління поліції охорони в Київській області від 20.12.2016 року № 172 о/с, [PERSON] прийнято поліцейським Вишгородського районного відділу, присвоївши йому спеціальне звання рядовий поліції з 20.12.2016 року. 23 грудня 2016 між Управлінням поліції охорони у Київській області (як підрозділом), [PERSON] (як поліцейським) та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони (як Навчальним закладом) укладено Договір №5 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони. Предметом даного договору є здійснення проходження поліцейським первинної професійної підготовки та навчання за професією «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду за кошти підрозділу. Розділом 4 договору передбачено, що поліцейський зобов`язаний після закінчення Навчального закладу прибути на службу 28.04.2017 року до Управління поліції охорони у Київській області і відпрацювати у підрозділах УПО у Київській області не менше трьох років. У разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення зі служби в поліції протягом двох років після закінчення Навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський відшкодовує Підрозділу витрати, пов`язані з його навчанням та витрати, які здійснив Підрозділ у зв`язку із виплатою йому грошового утримання за час навчання. У разі відмови поліцейського від добровільного відшкодування Підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. За період навчання у Рівненському вищому професійному училищі з 23.12.2016 року по 27.04.2017 року, згідно актів прийому-здачі виконаних робіт для відшкодування вартості початкової підготовки [PERSON] , загальна сума витрат склала 19908,00 грн. Сума до відшкодування - 19908,00 грн. Відповідно до витягу з наказу начальника Управління поліції охорони в Київській області від 15.05.2017 року за № 71 о/с «З особового складу», капрала поліції [PERSON] , поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Вишгородського районного відділу було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» /у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції/. Таким чином, відповідач порушив умови договору та був звільнений протягом перших трьох років після закінчення навчання, а за умов договору він зобов`язаний компенсувати на користь позивача фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладу в розмірі 19908,00 грн. За правилами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від виконання зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків. За правилами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1726,00 грн.

Outcome: approved