Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Представник акціонерної компанії «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго») звернувся до суду із первісним позовом про стягнення заборгованості за використану електроенергію до [PERSON], [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі були споживачами електроенергії за адресою: [ADDRESS]. У звязку із несплатою, виникла заборгованість за спожиту електроенергію станом на 20.11.2015 року у розмірі 4072,23 грн., яку просять стягнути з відповідачів, а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Харківобленерго», який обґрунтовує тим, що він дійсно є власником вищевказаної квартири на підставі свідоцтва від 22.10.2012 року, однак попередній власник [PERSON] із сімєю не бажав виселятися та продовжував мешкати до 06.07.2015 року коли був виселений примусово виконавчою службою. На підставі чого, вважає, що заборгованість виникла саме внаслідок користування [PERSON] електроенергією, тому просить стягнути борг з останнього, а також зобовязати АТ «Харківобленерго» виключити стосовно нього заборгованість, що утворилася по зазначеній квартирі до 06.07.2015 року, та не включати її в майбутньому. У судовому засіданні представник позивача АТ «Харківобленерго» [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти зустрічного позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти первісного позову заперечувала із підстав вказаних у зустрічному позові, вимоги якого підтримала. Як вбачається із довідок позивача за особистим рахунком №3725224 за адресою: [ADDRESS], - наявна заборгованість за спожиту електроенергію станом на 20.11.2015 року у розмірі 4072,23 грн. (а.с.5-6). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59189369 від 17.05.2016 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (дата державної реєстрації 16.07.2013, підстава свідоцтво, серія та номер: 2369, видане 22.10.2012 року, попередній власник [PERSON] (а.с.40-42, 105). Заочним рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2014 року, що набрало законної сили 14.04.2015 року вирішено: виселити [PERSON] та членів його сімї з квартири [ADDRESS] (а.с.106-109). У акті державного виконавця від 06.07.2015 року вказано, що боржниками [PERSON] рішення суду виконано, квартира [ADDRESS] звільнена (а.с.71). У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Станом на 20.11.2015 року по абонентському рахунку, що відкритий на квартиру [ADDRESS] наявна заборгованість у розмірі 4072,23 грн. за спожиту електричну енергію. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що до 06.07.2015 року споживачем був відповідач [PERSON], тому заборгованість слід стягнути з нього. Суд не приймає як доказ по справі довідку АТ «Харківобленерго» станом на 31.03.2017 року про наявність у [PERSON] заборгованості за вищевказаною квартирою, оскільки позов поданий 17.12.2015 року, а з довідки не вбачається, що це заборгованість яка виникла станом на дату подачі позову. Тому суд розяснює позивачу право на звернення до суду з іншим позовом. Вимоги за зустрічним позовом, на підставі вищенаведеного, підлягають частковому задоволенню, стосовно заборгованості, що виникла у [PERSON], стосовно вимог щодо майбутніх дій АТ «Харківобленерго» - необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути витрати по сплаті позивачем судового збору.

Outcome: partial