Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивую тим, що з 12 вересня 2016 року постановою Краснопільського районного суду Сумської області його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КпАП України. Постановою апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року вказана постанову місцевого суду була скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В наслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності,кримінальної відповідальності, незаконного пред'явлення обвинувачення та утримання під вартою у продовж тривалого часу, йому було завдано моральну шкоду, розмір грошової компенсації якої він оцінює в 100 000 грн. Окрім того, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення він поніс витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. Тому просить стягнути з держави України на його користь 2000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також просить стягнути з Сумського прикордонного загону на свою користь 50000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Пояснили, що в наслідок незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позивач тепер не може працевлаштуватися. Зазначили, що працівники Сумського прикордонного загону незаконно затримали позивача, безпідставно звинуватили у вчиненні адміністративного правопорушення, не склали протокол затримання чим позбавили позивача права на правову допомогу з часу фактичного затримання, чим заподіяли позивачу моральну шкоду. Після перерви оголошено в судовому засіданні позивач до суду не з'явився. Представник позивача, підтримуючи заявлений позов в повному обсязі, також просить стягнути на користь позивача судові витрати понесені у даній справі на оплату послуг адвоката. Представник Сумського прикордонного загону ДПС України позов заперечив, вважає дії працівників прикордонного загону законними. Під час затримання та складання протоколу вони не діяли як орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність. Ніяких рішень щодо позивача вони не приймали, оскільки розгляд справи здійснювався судом. Відсутні винні дії працівників прикордонного загону, а також не надані докази на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди позивачу, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Після перерви оголошено в судовому засіданні представник даного відповідача до суду не з'явився з причин визнаних судом не поважними. Державна казначейська служба України та Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області повідомлені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не з'явилися. Прокурор позов вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки працівниками прикордонного загону не порушувалися права позивача та позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, думку прокурора, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 11 вересня 2016 року уповноваженою особою Сумського прикордонного загону відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КпАП України. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11 вересня 2016 року о 08-45 годині на напрямку н.п. Грабовське (Укр.) н.п. Старосілля (РФ) в районі і/п №295 на відстані 5 м від державного кордону України [PERSON] разом з громадянином України [PERSON], намагався здійснити незаконний перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску та перемістити чотири голови ВРХ на територію РФ. Справа про адміністративне правопорушення була спрямована до суду та Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 12 вересня 2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн. За апеляційною скаргою [PERSON], вказана постанову суду була переглянута в апеляційному порядку та Постановою судді Апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року скасована, а провадження у справі закрите на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю в діях [PERSON] події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КпАП України. Зазначені вище висновки суду підтверджуються копією матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 137-164) Також встановлено, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувало адміністративне затримання позивача, що було здійснено працівниками Сумського прикордонного загону. При цьому як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення в супереч вимогам ст. 261 КпАП України не було складено протокол про адміністративне затримання та, відповідно, не роз'ясненні позивачу права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України. Посилання представника Сумського прикордонного загону щодо того, що позивач не затримувався не заслуговують на увагу. Відповідно до положень ст. 262 КпАП України а дміністративне затримання провадиться: 2) органами прикордонної служби - у разі незаконного перетинання або спроби незаконного перетинання державного кордону України, порушення порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду, вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, порушення правил використання об'єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України. Згідно ч. 2 ст. 263 КпАП України адміністративне затримання осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушили прикордонний режим, режим в пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в'їзду - виїзду, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення - до трьох діб з повідомленням про це письмово прокурора протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання. Відповідно до положень ст. 260 КпАП України адміністративне затримання віднесено до заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення. Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 261 КпАП України про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. Як вбачається з пояснень позивача у судовому засіданні він разом з [PERSON] на прохання [PERSON] погнав биків до ставка, який знаходиться біля границі, бики розбіглися і вони почали їх ловити, потім прийшли прикордонники і їх затримали. Після чого відвезли у смт. Краснопілля де було складено протокол про адміністративне правопорушення. З текст протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що виявлений факт, нібито вчинення адміністративного правопорушення на напрямку н.п. Грабовське (Укр.) н.п. Старосілля (РФ) в районі і/п №295 на відстані 5 м від державного кордону України. В той же час, протокол про адміністративне правопорушення складено у смт Краснопілля. В доданій до протоколу про адміністративне правопорушення схеми виявлення (а.с. 140) зазначено про затримання 11.09.2016 року 2 громадян, які намагалися здійснити незаконно перетинання ДКУ поза встановленими пунктами пропуску та перемістити на територію РФ 4 голови ВРХ. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він був власником 4 бичків, які утримувалися у господарстві його батьків в с. Грабовське. 10 вересня 2016 року він попрохав позивача та [PERSON] відігнати бичків на водопій біля кордону поблизу села Грабовське. Десь о 07-40 10 вересня хтось з хлопців зателефонував та сказав, що їх затримали прикордонники. Він поїхав у Грабовське, але його бичків там не було. Він поїхав до посту прикордонного в с. Грабовське, там виявив бичків. Прикордонник сказали, що хлопців забрали до прикордонного загону у смт. Краснопілля. Десь о 12-00 годин він забрав хлопців з смт Краснопілля та відвіз у с. Грабовське. Наведене у своїй сукупності свідчить на застосування органом державної при кордної служби щодо позивача заходу забезпечення у справі про адміністративне правопорушення у вигляді адміністративного затримання, але при цьому у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній протокол адміністративного затримання позивача. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди. Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянину внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу ( п. 2 ч. 1 ст. 1 ). Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 2) Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, незаконного притягнення до адміністративної відповідальності громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги, а також моральна шкода. Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Огляду на наведене суд вважає безпідставним пред'явлення вимог позивачем безпосередньо до Сумського прикордонного загону, оскільки Законом визначений для даного випадку порядок відшкодування шкоди за рахунок Державного бюджету України. Як вже встановлено судом, відносно позивача було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, незаконно та з порушенням визначеного законом порядку проведене адміністративне затримання позивача. У зв'язку з чим, на думку суду позивач поніс немайнові втрати через хвилювання, пов'язане з незаконним затриманням, незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, що істотно обмежило його права, а тому заподіяння моральної шкоди в результаті цього для суду є очевидним. При визначенні розміру грошової компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер та тривалість порушення прав позивача 5000 грн, оскільки саме цей розмір, відповідає принципам розумності та справедливості. Також встановлено, що у зв'язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., що підтверджується договором з адвокатом, розрахуноком та актом надання послуг (а.с. 88-90). Відповідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, вказані кошти, також підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позов задовольнити частково та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 2000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 5000 грн. грошової компенсації завданої позивачу моральної шкоди. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог. Також встановлено, що у зв'язку з розглядом даної цивільної справи позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. З огляду на положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», складність справи та фактичну участь адвоката у даній справі (складання позову, ознайомлення з матеріалами справи та участь у судових зсіданнях), суд вважає вказану суму обґрунтованою та такою що відповідає обсягу наданої позивачу правової допомоги. Проте враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на 5%, тому дані витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеній частині позовних вимог у сумі 250 грн.

Outcome: partial