Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 14.02.2019 звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 59 813 грн. 99 коп., компенсацію витрат за відрядження у сумі 22 428 грн. 11 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 342 грн. 96 коп. Ухвалою суду від 18.03.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобовязано надати довідку про заборгованість. 20.03.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду але відзиву та довідку в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 14.02.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 342 грн. 96 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-2/ В день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 59\~813 грн. 99 коп., з яких 20 963 грн. 43 коп. вихідної допомоги без відрахування податків та зборів, що підтверджується розрахунковим листом за лютий 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 8/ Крім зазначених сум заборгованості по заробітній платі, позивачу належить до виплати компенсація витрат за відрядження за лютий 2018 року у сумі 22 428 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунковим листом за лютий 2018 року (код 510), копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 9/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість та середній заробіток також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у звязку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з сумою заборгованості та розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 15.02.2019 по 12.04.2019. У зазначений період на підприємстві було 24 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 8 231 грн. 04 коп. без відрахувань податків і зборів (24х342,96). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved