Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, а саме просив усунути перешкоди в реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом вселення в квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу та зобов'язати відповідачів не чинити перешкод щодо користування позивачу квартирою [ADDRESS] у тому числі у вільному доступі в приміщення. У обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що 30 квітня 2015 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТОВ «Міраклус» (позивач) було укладено Договір купівлі-продажу, на підставі якого останній набув права власності на квартиру [ADDRESS]. Проте відповідачі чинять перешкоди позивачу щодо користування житловим приміщенням, внаслідок чого останній позбавлений можливості користуватися своїм майном. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 квітня 2015 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТОВ «Міраклус» (позивач) було укладено Договір купівлі-продажу, на підставі якого останній набув права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.6-8). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Актом перевірки/огляду майна від 08.09.2015 встановлено, що в квартирі [ADDRESS] особи, що перебували в квартирі, відмовилися впускати в приміщення (а.с.5). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачу в користуванні приміщенням, у зв'язку з чим суд вбачає необхідним позовні вимоги задовольнити в частині зобов'язати відповідачів не чинити перешкод щодо користування позивачу квартирою [ADDRESS] у тому числі у вільному доступі в приміщення. Щодо позовних вимог про усунення перешкоди в реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом вселення в квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, суд вбачає необхідним відмовити, оскільки позивачем не вказано осіб, яких необхідно вселити. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по 551,20 грн з кожного. На підставі ст.ст. 319, 383, 391 ЦК України;

Outcome: partial