Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором кредиту в розмірі 944633,37 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.08.2007 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № DN81АR03110036. Згідно договору Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 98777,86 грн. на термін до 29.08.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в періоди сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DN81АR03110036. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.12.2014 року має заборгованість в розмірі - 944633,37 грн. яка складається з наступного: - 123173,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 236973,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 31723,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 552763,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім вказаної заборгованості позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., які були сплачені ним при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. В судові засідання відповідач не з'являвся, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації та через засоби масової інформації - газету «Урядовий кур'єр», про поважність причин неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційни банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 17). Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції Закону України від 23.10.2013 року), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (у редакції Закону України від 11.10.2013 року), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти. Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81АR03110036. Згідно п. 7.1 договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 30.08.2007 року по 29.08.2014 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 132272,52 грн. на наступні цілі: 86999,00 грн. купівля автомобіля, а також у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 6959,92 грн. та у розмірі 33494,65 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.1.1 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з «24» по «28» число кожного місяця. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам. Пунктом 7.4 договору передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, останній сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.3.3, у разі порушення позичальником зобов'язань передбачених умовами договору, банк може вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України,зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 23.12.2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 944633,37 грн., яка складається з: - 123173,02 грн. - заборгованість за кредитом; - 236973,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 31723,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 552763,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до частини третьої ст. 212 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що основна сума заборгованості за кредитом відповідача [PERSON] перед банком становить 123173,02 грн., а розмір пені, вказаний представником банку, становить 552763,65 грн. що значно перевищує суму основного боргу. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до розміру основного боргу, тобто до 123173,02 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3654,00 грн. судового збору та 420,00 грн. за розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр». Враховуючи наведене та

Outcome: partial