Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2007 року у розмірі 90 006,37 гривень. Позов обґрунтовано тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим підписала заяву, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору відповідач дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14 березня 2018 року має заборгованість, яка складається з наступного: 42 844,10 гривень - тіло кредиту; 39 039,67 гривень - відсотки за користування кредитом; 3360,39 грн. - пеня; 500 гривень - штраф (фіксована складова); 4262,21 гривень - штраф (процентна складова). На час звернення із позовом відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за кредитним договором не погашає. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 90 006,37 гривень, а також судовий збір в розмірі 1762 гривні. Ухвалою судді від 29 березня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 18 квітня 2018 року. В судове засідання представник позивача Ткач Я.О. подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. При цьому, до заяви долучила виписку по рахунку ПАТ «Приватбанк» № [NUMBER] за період з 26 січня 2018 року по 26 квітня 2018 року. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідач [PERSON]звернулася до позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку із чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг позичальника підписана 22 березня 2007 року особисто відповідачем, і в цій заяві зазначено, що [PERSON]ознайомилася та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом вона підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % із розрахунку 360 днів на рік. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON]умов договору належним чином не виконувала. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2007 року, станом на 14 березня 2018 року заборгованість [PERSON]за кредитом складає 42 844,10 гривень. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов'язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 умов боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 10 квітня 2007 року, станом на 14 березня 2018 року загальна заборгованість [PERSON]за процентами становить 39 039,67 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON]належним чином не виконала, заборгованість за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатила. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого визначений тарифами договору. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором[PERSON] нараховано пеню у розмірі 3360,39 гривень, а також штраф в розмірі 4762,21 гривень, з яких: 500 гривень - фіксована складова; 4262,21 гривень - процентна складова. Стосовно наданої позивачем виписки по рахунку ПАТ «Приватбанк» № [NUMBER] за період з 26 січня 2018 року по 26 квітня 2018 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 83 ЦПК України). Згідно із ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Ухвалою про відкриття провадження від 29 березня 2018 року відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії для подання відзиву на позов. Копію ухвали про відкриття провадження відповідач [PERSON] отримала 27 квітня 2018 року, а виписку по рахунку до суду подала лише 24 травня 2018 року. Таким чином, вищевказана виписка по рахунку ПАТ «Приватбанк» № [NUMBER] подана з пропущенням строку, встановленого ст. 83 ЦПК України, а саме після закінчення строку для подання відзиву на позов, про причини пропущення такого строку відповідач суд не повідомила, окрім того, суду не було надано підтвердження надсилання (надання) копії вказаного документа відповідачу, тому вона до розгляду судом не приймається. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, унаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. З урахуванням зазначених мотивів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості в частині нарахування суми боргу з урахуванням штрафу в розмірі 4762,21 гривень, оскільки його одночасне застосування разом з пенею є порушенням вищевказаних вимог законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 85 244,16 гривні, з яких: 42 844,10 гривень - тіло кредиту; 39 039,67 гривень - відсотки за користування кредитом; 3 360,39 гривень - пеня. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1668 грн. 61 коп. сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial