Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.11.2015 у справі №588/1191/15-ц та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Іншим співвласником на підставі договору дарування частини житлового будинку від 28.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 530 є її син [PERSON] . Крім позивача та її сина за указаною адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] . Відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації з моменту припинення шлюбних відносин, тобто вже близько 5 років. За відомою позивачу інформацією відповідач з 2015 року проживає на території Російської Федерації. З місця реєстрації [PERSON] добровільно не знімається, до міста Тростянець він не повертається, що змушує позивача звертатися до суду за захистом своїх прав як власника свого житла. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON] , 1974 року народження, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.11.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] подав заяву про те, що просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач та третя особа [PERSON] є власниками на праві спільної частково власності житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею кожному по 70,7 кв.м. (а.с.10-15, 47-52). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08.09.2014 року у справі №588/1407/14-ц, яке набрало законної сили, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.02.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №2 (а.с.17). Відповідно до довідки, наданої Тростянецькою міською радою Сумської області №982-6 від 28.10.2019 року [PERSON] , 1974 року народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З довідки, наданої головою вуличного комітету та акту обстеження по розгляду щодо встановлення місця проживання від 25.10.2019 встановлено, що [PERSON] на даний час не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що є сусідами позивача, підтвердили, що до розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] проживав у будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, після їх розлучення 5 років тому, він забрав свої речі та матір, яка з ними проживала, та виїхав на вул [ADDRESS] . Після смерті своєї матері, він виїхав на заробітки, де він зараз невідомо. Вирішуючи \~заявлену позивачем\~вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач, який був зареєстрований у будинку позивача як член сім`ї позивача, не проживає у спірному будинку близько 5 років, його особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин його не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком по [ADDRESS] . За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved