Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 15.11.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений договір № 15.11.2018-100001940, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати кредит відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір укладений на строк одного місяця (п. 8.1 договору). Відповідно до п. 1.4 договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.11.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2520,00 грн. Вказує, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно п. 5.4 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитора залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день виконання. Отже сума штрафу становить 22 118,40 грн. Однак, позивач просить стягнути частину штрафу в сумі 4500,00 грн., кредитну заборгованість в сумі 9000,00 грн. та плату за користування кредитом в сумі 2520,00 грн. За таких обставин просив позов задовольнити. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощене позовне провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 26.06.2019 року за вх. № 15768 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр», позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.11.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений договір № 15.11.2018-100001940, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати кредит відповідачу (позичальник) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (а.с. 5-6). Згідно п. 8.1 договір укладений на строк одного місяця. Відповідно до п. 1.4 договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.11.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2520,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером № 4 932 від 15.11.2018 року (а.с. 7). В свою чергу, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно п. 5.4 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитора залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день виконання. Згідно розрахунку заборгованості штраф становить 22 118,40 грн.(а.с. 4). При цьому, позивач просить стягнути частину штрафу в сумі 4500,00 грн., заборгованість за кредитом в сумі 9000,00 грн. та плату за користування кредитом в сумі 2520,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати процентів та штрафу, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 16020,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved