Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

позивач Сихівська РА ЛМР звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить зобовязати відповідачів демонтувати самочинно розширену частину балкону до будинку №7 на вул.М.Кибальчича у м.Львові та стягнути з них понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на обслуговуванні ЛКП «Житловик-С» знаходиться будинок № 7 на вул.М.Кибальчича у м.Львові, співвласниками якого є [PERSON], [PERSON] Відповідачі здійснили самочинне розширення балкона на 2-му поверсі у буд. № 7 на вул.М.Кибальчича у м.Львові. Вказує, що власнику, який має на меті здійснити переобладнання, перепланування, перебудови чи добудови належного йому на праві власності нерухомого майна, крім переобладнань, які не вважаються самочинним будівництвом, необхідно попередньо звернутись до органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення конкретних робіт. Так, 25.11.2014 на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації розглянуто заяву ЛКП «Житловик-С» та вирішено, що, оскільки розширення балкона у будинку на вул.М.Кибальчича, 7 виконано без погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування, самочинно розширена частина балкона підлягає демонтажу і його розміри та конструкцію належить привести до попереднього стану, у звязку з чим головою Сихівської РА ЛМР прийнято відповідне розпорядження від 11.12.2014 № 480 «Про самочинне перепланування приміщень у житловому будинку на вул.М.Кибальчича, 7 з розширенням балкона». [PERSON] того, слід врахувати той факт, що гр. [PERSON] звернулися зі скаргою до Сихівської РА ЛМР про порушення своїх прав внаслідок самочинного влаштування балкона гр. [PERSON] та [PERSON] Незважаючи на неодноразові попередження, відповідачі розпорядження про демонтаж самочинної розширеної частини балкону не виконали, а тому просять зобовязати відповідачів здійснити такий демонтаж в судовому порядку. Ухвалою судді від 24.05.2017 позовна заява прийнята і відкрито провадження. 24.07.2017 відповідачем [PERSON] подано заперечення на позовну заяву, за змістом якого вважають позов безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Вказує, що є співвласником будинку №7 по вул.Кибальчича у м.Львові. У будинку 3 квартири, які у 2007 році переведені у частки будинку. Будинок не є памяткою архітектури, однак старий, йому понад 100 років. Протягом десятків років, ні Сихівська районна адміністрація, ні ЛКП «Житловик-С» не вкладали жодних коштів у ремонт даного будинку, внаслідок чого він став практично аварійним. Зокрема, деревяне перекриття між першим та другим поверхом фактично згнило та почало обвалюватись. Для того, щоб не втратити єдине житло, ними за власний кошт були проведені роботи по зміцненню перекриття між першим та другим поверхом, які полягали у залиттю залізо-бетонного перекриття. З часу завершення цих робіт небезпеки обвалу немає. Відповідно до висновків експертизи, роботи проведені у відповідності до вимог ДБН. Перед проведенням даних ремонтних робіт вони зверталась у Сихівську районну адміністрацію за дозвільними документами та листом №34-78 від 20.01.2016 надали перелік документів серед яких обовязковою була згода всіх сусідів. Через певні субєктивні обставини мешканці однієї з квартир будинку згоди не надали, хоча й не заперечували проти проведення ремонту. Таким чином, ремонтні роботи проведені без всіх необхідних дозволів, але у відповідності до всіх будівельних норм. При проведенні вказаного ремонту перекриття укріплено також основу балкону, внаслідок чого площа балкону збільшилась з 0,8 м.кв. до 5.3 м.кв. Під балконом вікон немає, є вхід до сусідів, тому даний балкон виступає фактично дашком для входу сусідів. Будинок знятий з балансу міської ради у 2003 році, земля для обслуговування будинку приватизована у 2009 році, основа балкону є єдиним цілим з перекриттям між поверхами та відповідно до висновків експертизи будь-які дії щодо змін у балконі загрожують цілісності цілому будинку. Додатково вказує, що вже заплатила штраф, а рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.03.2017 визнано право власності на належну їй квартиру з розширеним балконом. З огляду на викладене, не вбачає жодних правових підстав для задоволення даного позову. Представником відповідача Сихівської РА ЛМР 19.12.2017 були подані додаткові пояснення у відповідності до яких, останній просить взяти до уваги положення п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.07.2009 № 295, згідно яких при проектування реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груп до вбудованих (прибудованих) приміщень тільки за архітектурно-планувальними завданнями. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено, окрім іншого, улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління. Чинним законодавством передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку. Відсутність згоди на вказане будівництво підтверджується скаргами третьої особи співвласника будинку [PERSON] на адресу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради. Даний спір стосується речового права відповідачів, правомірності здійснення ними правомочностей власника жилого приміщення та виник у звязку із запереченням позивачем їх права на проведення змін у квартирі. 12.03.2018 представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано до суду додаткові пояснення за змістом яких пояснює, що відповідно до чинного законодавства та судової практики демонтаж є крайнім засобом і може бути застосований лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова обєкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови (якщо вона не відповідає вимогам ДБН). У даному випадку земля приватизована, вимоги ДБН дотримані, підстав для демонтажу немає. Позивачем не зазначено жодної із підстав для знесення самочинного будівництва, передбачених ст.376 ЦК України та не доведено цього в силу норм ст.ст.10, 60 ЦПК України; цивільне право позивача не порушено, а тому відсутні правові підстави для його захисту в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та додатковим письмовим поясненням, вважає такий позов повністю обґрунтованим та підставним, оскільки здійснена добудова балкону є самочинним будівництвом, а тому просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову повністю заперечили, надали пояснення, які відповідають змісту раніше поданих заперечення та додаткових письмових пояснень, просять взяти до уваги відповідну судову практики щодо аналогічних за змістом спірних правовідносин та відповідно відмовити позивачу в задоволені позову. Відповідач [PERSON], третя особа [PERSON] та представник третьої особи ЛКП «Житловик-С» в судове засідання не зявилися, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов від них не поступало, а тому суд вважає за можливе, розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та її представника, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що на обслуговуванні ЛКП «Житловик-С» знаходиться будинок № 7 на вул.М.Кибальчича у м.Львові, співвласниками якого є відповідачі [PERSON], [PERSON], що стверджується довідкою ЛКП «Житловик-С» з місця проживання про склад сімї і прописку від 03.12.2015р. № 2604. Як вбачається із свідоцтва про право власності №С-01903 від 12.07.2007, відповідачі [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної сумісної власності 26/50 частинами житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кибальчича, 7, загальною площею 198, 3 кв.м, що займають такі приміщення: підвал 14, 3 кв.м, на другому поверсі: житлова кімната - 18,3 кв.м, житлова кімната - 16,4 кв.м, кухня - 10,6 кв.м, ванна - 4,9 кв.м, коридор - 5,3 кв.м, кладова - 3,2 кв.м, вбиральня - 1,4 кв.м, балкон 0,8 кв.м, сходова клітка - 2,5 кв.м, житлова кімната - 11,6 кв.м, сходова клітка - 3,2 кв.м; у спільному користуванні приміщення - 0,8 кв.м, 9,6 кв.м між квартирами №№ 1, 2, 3; підвал - 14,7 кв.м між квартирами №№ 1, 2, 3. Наказом Управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради «Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків» №60-Д від 02.12.2003 житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кибальчича,7, знято з балансу міської ради та передано власникам приватизованого житла. В подальшому, наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок №7 на вул. Кибальчича» №661-ж-с від 12.07.2007 оформлено право власності на житловий будинок №7 на вул.Кибальчича, загальною площею 198,3 кв.м в таких частках: [PERSON] право приватної власності на 13/50 частин житлового будинку, [PERSON] та [PERSON] право приватної спільної сумісної власності на 11/50 частин, [PERSON] та [PERSON] право приватної спільної сумісної власності на 26/50 частин житлового будинку, що включає, зокрема, балкон, площею 0,8 кв.м. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] самовільно здійснили добудову (розширення) до балкону, збільшивши його площу з 0,8 кв.м до 5,3 кв.м. Вказане підтверджується матеріалами справи та визнається особами, які беруть участь у справі, а відтак в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. На підставі п.20.2.2 Правила благоустрою м.Львова затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, яким встановлено відповідальність передбачену ст.150 КУпАП (порушення правил експлуатації житлових будинків, житлових приміщень та інженерного обладнання, псування житлових будинків, житлових приміщень, їх обладнання та елементів благоустрою внаслідок поводження з ТПВ, зокрема самовільне переобладнання та перепланування житлових будинків, житлових приміщень, балконів і лоджій, використання їх не за призначенням), відповідача [PERSON] постановою адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації №204 від 06.08.2015 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 51 грн., який оплачено останньою добровільно. [PERSON] того, головою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, в межах делегованих йому повноважень, розглянувши звернення ЛКП «Житловик-С», представлені документи,

Outcome: approved