Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у січні 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-302/377/2007 від 02 листопада 2007 року, яка склалася станом на 23 жовтня 2014 року, у сумі 769110 гривень 89 копійок, судових витрат у сумі 3654 гривень 00 копійок, а всього прохає стягнути грошових коштів на загальну суму 772764 гривень 89 копійок (а.с. 2-3). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі кредитного договору № CL-302/377/2007 від 02 листопада 2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 19288 доларів США, з кінцевим терміном повернення 02 листопада 2013 року. [PERSON] зобовязувалась погашати кредит, сплачувати відсотки за користування ним. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти у обумовленій договором сумі. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором, 02 листопада 2007 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого останній зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань солідарно. Однак, відповідачі своїх обовязків за договорами не виконують, так як кредитні кошти не повертають, відсотки за користування кредитом не сплачують. Внаслідок цього, станом на 23 жовтня 2014 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 769110 гривень 89 копійок, яку банк прохає стягнути із [PERSON] та [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 3654 гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 75). Відповідачі, в силу ч. 4 ст. 74 ЦПК України, вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявились, письмових заяв та клопотань суду не надали (а.с. 70-74). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № CL-302/377/2007, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 19288 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99%, з кінцевим терміном повернення 02 листопада 2013 року. 02 листопада 2007 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався перед банком солідарно відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 23 жовтня 2014 року, за позичальником утворилась заборгованість у сумі 769110 гривень 89 копійка, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 12772 гривні 14 копійок, пені у сумі 603710 гривень 70 копійок (а.с. 10). Судовий збір становить 3654 гривень 00 копійок (а.с.1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦПК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність; поручитель відповідає перед боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] уклала із банком кредитний договір, забезпечений договором поруки із [PERSON], який, у разі невиконання боржником свого зобовязання, несе разом з нею солідарну відповідальність. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування ними сплачує. [PERSON] умови договору поруки належним чином не виконує. Внаслідок невиконання відповідачами умов укладених договорів, право банку на повернення його власності\~кредитних коштів та нарахованих на них відсотків у строки, визначені кредитним договором, порушено та підлягає захисту. При порушенні умов кредитного договору позивач має право вимагати повернення кредиту, відсотків за користування ним, та неустойки, і реалізував це своє право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідачів судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved