Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,\~ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення \~\~\~\~\~заборгованості \~\~\~\~\~за кредитним договором в розмірі 22433,18 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15 квітня 2013 \~року [PERSON] отримав кредит\~\~\~у вигляді \~встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» \~\~\~\~\~складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 31\~ серпня 2016 року \~\~\~\~\~має заборгованість \~\~\~\~\~у розмірі 22433,18 грн., яка складається з наступного: 5336,75 грн. - заборгованість за кредитом; 13751,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф \~(фіксована частина); 1044,44 грн. штраф (процентна складова). \~\~\~\~\~ Просили стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22433,18 грн.\~ та \~\~судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~, представник позивача [PERSON] вважають, що позовні вимоги не обгрунтовані і не підлягають задоволенню з огляду на те, що прострочена заборгованість нарахована безпідставно, у договорі відсутні будь-які положення про обовязок відповідача сплатити проценти на прострочену заборгованість, їх розмір та порядок нарахування. Вимоги позивача в частині стягнення штрафів та процентів на прострочену заборгованість не підлягають задоволенню в силу вимог ст.546,547 ЦК України. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання за договором від 15.04.2013 року (в т.ч. штрафів та процентів) мав бути вчинений письмово. Зважаючи на те. що ні Умов і правил надання банківських послуг, ні будь-яких інших правочинів щодо забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором відповідач не підписував, то вимоги про стягнення штрафів та процентів є необгрунтованими. В наданому банком розрахунку зазначено, що останнє погашення кредиту відбулося 12.03.2015 року. Таким чином, в силу вимог ст.256,258,267 ЦК України на момент звернення до суду з вимогою про стягнення штрафів та процентів за прострочення (неустойки) позовна давність спливла. Тому просять застосувати до вимог про стягнення 1544,44 грн. та про стягнення заборгованості за процентами на прострочену заборгованість в сумі 13456,47 грн. позовну давність та відмовити в задоволенні цих вимог за спливом строку позовної давності. Вимоги в частині стягнення комісії (пені) в сумі 1800,00 грн. вважають безпідставними, оскільки в період з березня 2015 року по серпень 2016 року жодними послугами, за які передбачена сплата комісії , відповідач не користувався. Крім того, відповідач зазначає, що кредитний ліміт був встановлений на платіжну картку. При цьому, банк не повідомляв про умови, на яких такий кредитний ліміт встановлюється, жодних документів з цього приводу відповідач не підписував. При цьому, на запитання суду відповідач повідомив, що кредитну картку він отримав одночасно при отримання зарплатної картки. Спочатку кредитний ліміт був встановлений у розмірі 3000 грн., а згодом, збільшений до 6400 грн. Кредитною карткою змушений був скористатися через хворобу матері, на лікування якої потрібні були кошти. За його підрахунками повернув банку грошові кошти у сумі 9356 грн.. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦПК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно умов укладеного договору №б/н від 15 квітня 2013 року відповідач [PERSON] отримав у \~\~[PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» кредит \~\~у вигляді \~\~встановленого\~ кредитного ліміту\~ на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами \~\~\~\~\~банку» \~\~\~\~\~складає між ним та банком договір (а.с.7). Отже, відповідач підтвердив свою згоду на виконання зобов'язань перед банком, підписавши заяву-анкету. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на станом на 31.08.2016 року заборгованість склала 22433,18 грн., яка складається з наступного: 5336,75 грн. - заборгованість за кредитом; 13751,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф \~(фіксована частина); 1044,44 грн. штраф (процентна складова) (а.с.\~5-6). Згідно заяви від 16.02.2016 року, відповідач просить застосувати позовну давність до вимоги про стягнення штрафу в розмірі 1544,44 грн. та заборгованості за процентами на прострочену заборгованість в розмірі 13456,47 грн.. Встановлено, що останній платіж за кредитом здійснено відповідачем 12.03.2015 року (а.с.5 зв.). Позивач звернувся до суду з позовом 10.10.2016 року. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлені позивачем у межах строків позовної давності. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбаченими договором більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний заплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.29). Згідно проведеного позивачем розрахунку станом на 31.08.2016 року заборгованість становить 22433,18,20 гривень, в тому числі: 5336,75 грн. - заборгованість за кредитом; 13751,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф \~(фіксована частина); 1044,44 грн. штраф (процентна складова) (а.с.\~5-6). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). В силу вимог ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищезазначене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно- правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-2003цс15. За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у вигляді фіксованої частини та процентної складової в сумі 1544,44 грн. Крім того, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість по комісії та пені станом на 31.08.2016 року становить 1800 гривень. В той же час, детального розрахунку заборгованості пені за один рік до дати звернення до суду позивач не надав суду, суд позбавлений можливості визначити суму пені в межах строку позовної давності, з огляду на що відмовляє у позові в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 1800 грн.. Аналізуючи зібрані по справі докази та правові норми, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 15.04.2013 року в розмірі 5336,75 гривень та 13751,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, що складає 19088,74 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень, що підтверджується документально (а.с.39).

Outcome: partial