Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно заяви [PERSON] від 04.01.2007 року їй була призначена державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 4 січня 2007 року довічно. В грудні 2018 року до департаменту надійшла інформація про те, що [PERSON] [INFO] померла. Оскільки, про смерть стало відомо лише в грудні, то за грудень 2018 року допомога була профінансована в сумі 1497,00 грн. Відповідачі є спадкоємцями померлої [PERSON] . Тому, уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідачів надану державну соціальну допомогу по 748 грн. 50 коп. з кожного. Обгрунтовує свої вимоги посиланням на ст. 1282 ЦК України як обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 19 травня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 19 травня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 16 червня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого судді від 16 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 26 червня 2020 року у зв`язку з недопуском представника позивача. 26 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 21 серпня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 21 серпня 2020 року оголошено перерву до 28 жовтня 2020 року для витребування документів. 28 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 24 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно заяви [PERSON] від 04.01.2007 року та відповідних документів, поданих до департаменту, їй була призначена державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 4 січня 2007 року довічно (а.с. 7-8). [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцями після померлої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.32-49). Згідно розрахунку від 11 грудня 2018 року, та розпорядження о/р [NUMBER] від 7 грудня 2018 року, [PERSON] за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року нарахована переплата державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в розмірі 1497,00 грн. (а.с.4-5). Разом з цим, державна допомога адресована [PERSON] відповідно не була нею отримана у зв`язку з її смертю, однак суду не надано жодних доказів, що її отримали спадкоємці померлої. Як вбачається з відповіді Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 4 серпня 2020 року, на її запит про наявність коштів на рахунках померлої [PERSON] , АТ «КБ «Приват Банк» надав виписку по рахункам [PERSON] , згідно якої залишок коштів становить 0, 57 грн. (а.с.74-76). Таким чином, нарахована сума державної соціальної допомоги в розмірі 1497,00 грн. до спадкового майна не входила. Посилання представника позивача на те, що у відповідачів був доступ до картки [PERSON] для зняття коштів, є лише припущенням, яке не підтверджено жодними доказами. Відповідачі отримання вказаної суми заперечують. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач обгрунтовує вимоги посиланням на ст. 1282 ЦК України, вказуючи, що спадкоємці зобов`язані задовольняти вимоги кредитора. Суд, вважає, що між департаментом та померлою не існувало боргових відносин, а тому в даному випадку позивача не можна вважати кредитором в розумінні ст. 1282 ЦК України. Померла отримувала соціальну гарантію, передбачену законом, яка не тягне за собою виникнення жодних боргових зобов`язань, а тому відносини між департаментом та померлою не можна назвати борговими. Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. В процесі слухання справи позивачем не обгрунтовано стягнення з відповідачів як зі спадкоємців суми наданої державної соціальної допомоги [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Outcome: dismissed