Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.01.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. У зв`язку із відсутністю підходящої роботи відповідачу було надано статус безробітного з 10.01.2013 року наказом Заставнівського районного центру зайнятості НТ130110 від 10.01.2013 року. Позивач вказує, що у заяві про надання статусу безробітного від 10.01.2013 року власним підписом відповідачем було підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також, 17.01.2013 року наказом НТ130117 відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 к.д. терміном з 17.01.2013 року по 11.01.2014 року та розпочато її виплату. Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 року №175 про реорганізацію базових центрів зайнятості Чернівецької області прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Чернівецького обласного центру зайнятості Заставнівського районного центру зайнятості та установлено, що Чернівецький обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обовязків базових центрів зайнятості. Передавальним актом від 02.07.2018 року Заставнівський районний центр зайнятості передав Чернівецькому обласному центру все майно, права та обовязки як його правонаступнику. Позивач звертає увагу суду на те, що в результаті проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України було встановлено, що під час перебування на обліку в Заставнівськму районному центрі зайнятості з 10.01.2013 року по 09.10.2013 року відповідач був зайнятою людиною, оскільки був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 18.02.2004 року по 04.12.2018 р. та на підтвердження даної інформації позивачем було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №245 від 04.02.2019 року. Таким чином, вказують, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідачем були приховані відомості про факт зайнятості , а саме реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. На підставі вище зазначеного позивач вважає, що [PERSON] не мав законного права на реєстрацію та перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. А сума отриманої ним допомоги по безробіттю, є такою, що, незаконно отримана та підлягає поверненню. Відповідно до довідки за №325/24.07.-19 від 06.02.2019 року [PERSON] було нараховано та перераховано на розрахунковий рахунок допомогу по безробіттю за період з 17.01.2013 року по 27.08.2013 року в сумі 3729,05 грн., які підлягають поверненню. 11.03.2019 року відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано повідомлення про повернення суми 3729,05 грн. за вих. №292/2404.002-19 від 11.03.2019 року, в якому запропоновано добровільно повернути кошти. Крім того, вказують, що 18.03.2019 року [PERSON] повідомлення про повернення суми допомоги по безробіттю за №292/2404.002-19 від 11.03.2019 року, отримав на руки, про що свідчить його власний підпис на екземплярі повідомлення. Стверджує, що на момент звернення до суду кошти боржником не сплачені. Як наслідок того, ненадходження коштів завдає збитків державі в особі Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, крім того, порушуються інтереси держави, як гаранта забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг та матеріального забезпечення. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Чернівецького обласного центру зайнятості кошти в сумі 3729,05 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Паращук І.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримала. Суду пояснила, що 10.01.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. 17.01.2013 року наказом НТ130117 відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на 360 к.д. терміном з 17.01.2013 року по 11.01.2014 року та розпочато її виплату. Перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю відповідач був зайнятою людиною, оскільки був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 18.02.2004 р. по 04.12.2018 р. Відповідно до довідки за №325/24.07.-19 від 06.02.2019 року [PERSON] було нараховано та перераховано на розрахунковий рахунок допомогу по безробіттю за період з 17.01.2013 року по 27.08.2013 року в сумі 3729,05 грн., які підлягають поверненню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, але підтвердив, що 10.01.2013 року звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. З 18.02.2004 року по 04.12.2018 р був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Отримував кошти по безробіттю. Заперечував щодо повернення ним отриманих коштів по безробіттю, оскільки не має таких грошей. Суд, заслухавши поясненя сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10.01.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (а.с.9). Згідно вказаної заяви відповідачем було підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також, 17.01.2013 року відповідач звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості з заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був взятий на облік центру зайнятості, що підтверджується його персональною карткою (а.с.15) та додатками до неї (а.с.16-19). Згідно витягів із наказів (а.с.17-18) наказом від 10.01.2013 року №НТ130110 [PERSON] було надано статус безробітного; згідно наказу від 17.01.2013 року №НТ130117 було призначено допомогу по безробіттю з 17.01.2013 по 11.01.2014; згідно до наказу від 17.01.2013 №НТ130117 було розпочато виплату допомоги по безробіттю з 17.01.2013; відповідно до наказу від 13.06.2013 №НТ130613 скорочено допомогу по безробіттю; згідно наказу від 11.07.2013 №НТ130711 розпочато(поновлено) виплату [PERSON] допомоги по безробіттю з 27.06.2013; відповідно до наказів від 04.09.2013 №НТ130904; від 25.09.2013 №НТ130925 скорочено виплату допомоги по безробіттю; відповідно до наказу від 11.10.2013 №НТ13011 [PERSON] , в зв`язку з невідвідуванням без поважних причин ДСЗ було припинено виплату допомоги по безробіттю; згідно наказу від 11.10.2013 №НТ131011 було припинено реєстрацію безробітного. Згідно довідки центру зайнятості №325/24.07-19 від 06.02.2019 року (а.с.23-24) [PERSON] було нараховано за період з 17.01.2013 р по 27.08.2013 р кошти в загальній сумі 3729,05 грн., що також підтверджується наданими позивачем витягами з відомості виплат (а.с.17-18). Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 року №175 про реорганізацію базових центрів зайнятості Чернівецької області прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Чернівецького обласного центру зайнятості Застапвнівського районного центру зайнятості та установлено, що Чернівецький обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обовязків базових центрів зайнятості. Передавальним актом від 02.07.2018 року Заставнівський районний центр зайнятості передав Чернівецькому обласному центру все майно, права та обовязки як його правонаступнику, що підтверджується копією наказу №175 від 18.10.2016 р (а.с.27). Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» за №245 від 04.02.2019 року було встановлено, що в період часу з 10.01.2013 року по 09.10.2013 року відповідач був зайнятою людиною, оскільки був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 18.02.2004 р. по 04.12.2018 р. 11.03.2019 року відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано претензію про повернення суми 3729,05 грн. за вих. №292/2404.002-19 від 11.03.2019 року, в якому запропоновано добровільно повернути кошти (а.с.25), яке відповідачем було отримано на руки (а.с.26). Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа , яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно) , зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п.1 ч.1 ст.1215 УК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх вирлата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по - перше, якщо виплата відповідних сум не є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності зі сторони набувача виплати. Таким чином, суд вважає, що неповідомлення відповідачем [PERSON] про факт зайнятості, а саме реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності і отримання допомоги по безробіттю, є порушенням ним вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове держане соціальне страхування на випадок безробіття» та свідчить про його недобросовісність та наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 3729 гривень як безпідставно набутих коштів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 3729,05 грн. Згідно вимог ст.141 ЦПК України також на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved