Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.1999 р. по 02.11.2010 р., та під час перебування у шлюбі подружжям було придбано майно: автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель 313 CDISprinter, тип - мікроавтобус - D, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки FORD, модель - Transit 2,4 TD, тип - автобус - D, державний номер [NUMBER]; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею 184,1 кв. м, житловою площею 66,7 кв. м), та земельна ділянка (загальною площею 0,0631 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS]. Зазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, частки кожного з подружжя у ньому є рівними, його загальна вартість складає 1 703 600 грн., у тому числі, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка - 1 370 100 грн., автомобіль марки MERSEDES-BENZ - 174 000 грн., автомобіль марки FORD - 159 500 грн. Просила поділити майно подружжя, та з урахуванням його вартості, визнати за нею право приватної власності на вказані автомобілі та на 3/10 частки зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою. За відповідачем визнати право приватної власності на 7/10 частки цього будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що визнання ним позову відповідає інтересам обох сторін та їхньої неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З 17.09.1999 р. по 02.11.2010 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, разом проживали та мали взаємні права та обов'язки. Ці обставини не заперечуються сторонами в судовому засіданні. В період перебування у шлюбі подружжям за спільні кошти було придбане майно: автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель 313 CDISprinter, тип - мікроавтобус - D, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки FORD, модель - Transit 2,4 TD, тип - автобус - D, державний номер [NUMBER]; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею 184,1 кв. м, житловою площею 66,7 кв. м), та земельна ділянка (загальною площею 0,0631 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 07.05.2007 року (а.с.8, 9), копією свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.10). Як вбачається з висновків спеціаліста оцінювача про вартість вказаного майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] складає 1 370 100 грн., автомобіля марки MERSEDES-BENZ - 174 000 грн., автомобіля марки FORD - 159 500 грн. (а.с.12-14). Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 ч. 1 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно з ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, майно, яке набуте під час шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує законних прав сторін у справі та інших осіб, тому необхідно задовольнити позовні вимоги, поділити майно, що є у спільній сумісній власності сторін, та з урахуванням його вартості, визнати за позивачем право приватної власності на вказані автомобілі та на 3/10 частки зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою. За відповідачем визнати право приватної власності на 7/10 частки цього будинку та земельної ділянки.

Outcome: approved