Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач у червні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину. Приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З. Д., 14.05.2015 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною площею 681 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.06.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву у якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився та подав заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] , позивач прийняв спадщину та 14.05.2015 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було видане приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д., на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-10). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д., від 14.05.2015\~позивачу було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на земельну\~ділянку,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 11). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок із Спадкового реєстру №\~65820084 та № 65820104 від 30.07.2021, наданих приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 9/2014 та 14.05.2015 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] (а.с. 27-32). Із заповіту посвідченого 25.04.2003 державним нотаріусом Тростянецької\~державної нотаріальної\~контори Гребіник\~О.Д.вбачається, що [PERSON] , заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с. 3, 33). Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину за заповітом. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради Сумської області № 4 від 15.01.1997 [PERSON] було\~передано у\~приватну власність\~земельну ділянку\~для будівництва\~та обслуговування\~жилих господарськи\~будівель та\~споруд у\~розмірі 681\~кв.м.,яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно повідомлення наданого відділом № 3 управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.07.2021 № 25/54-21 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с. 34). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)\~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши за заповітом спадщину після смерті [PERSON] набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved