Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Вказує в заяві, що відповідно до Договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Вважає, що згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 04-11/100 від 16.11.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - громадянином України, якою є [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». 16.11.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізична особа - громадянка України, якою є - [PERSON], уклали Кредитний договір № 04-11/100. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику ( за договором про іпотечний кредит - Позичальникові ) кредит у сумі 450000,00 гривень, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Банк кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 450000,00 гривень. В свою чергу, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.02.2016 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 340331,53 гривень, по відсотках - 486545,39 гривень. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору про іпотечний кредит, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого договору про іпотечний кредит йому була нарахована неустойка у розмірі - 509258,73 гривень. Згідно Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 рудня 2012 року, в зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за Договором відступлення прав вимоги Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в порядку та на умовах, передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права за Договорами забезпечення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізична особа - громадянка України якою є - [PERSON], уклали Іпотечний договір від 16.11.2007 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: трьохкімнатну квартиру [NUMBER], з вбудованою автостоянкою [NUMBER], по [ADDRESS], загальною площею 100,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 354800,00 гривень. В позовній заяві позивач посилається на вимоги п.1 ч.2 ст. 11, ст. 509, 525, 526 ЦК України, також умови Іпотечного договору, а саме: п. 5.1, п. п. 5.2.1 та 5.2.2, ч. 6 ст. 3, ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку». Просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну кімнатну квартиру [NUMBER], з вбудованою автостоянкою [NUMBER], по [ADDRESS], загальною площею 100,9 м , житловою площею 50,8 м., що належить [PERSON] на підставі права власності на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 04-11/100 від 16.11.2007 року, яка станом на 01.02.2016 року складається з заборгованості : за кредитом - 340331, 53 гривні; по відсотках - 486545, 39 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни за цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності (незалежним експертом ) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідача судові витрати у справі в сумі 12403, 15 гривень. 23.11.2016 року представник позивача подав суду заяву про уточнення позовних вимог в частині суми заборгованості: станом на 01.02.2016 року в сумі 800058, 16 гривень: за кредитом - 340331, 53 гривні; по відсотках - 459726, 63 гривні. Уточнені позовні вимоги підтримав . Представник позивача в судове засідання 14 березня 2017 року не з»явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, будучи допитаним в судових засіданнях раніше, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підтримав в повному обсязі, вважав їх законними, просив позов задоволити. Суд, враховуючи раніше надані представником позивача пояснення та письмові заяви, вислухавши представника відповідача адвоката [PERSON] та його заперечення проти позову, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: Згідно кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року , укладеного між АК Промислово-інвестиційний Банк (закрите акціонерне товариство), в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку» в м. Чорткові Тернопільської області Савків В.Т., та фізичною особою [PERSON], вбачається, що було укладено договір кредиту, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 450000 гривень на умовах, передбачених цим договором (п.п. 2.1 договору). За користування кредитом встановлена відсоткова ставка в розмірі 15, 5 % річних (п.п.2.2 договору) та кінцевий термін повернення кредиту та відсотків встановлений не пізніше 14 листопада 2017 року. Відповідно до п.п. 2.5 договору кредит надавався позичальнику на фінансування будівництва чотирьохкімнатної квартири загальною проектною площею 12,12 м. кв. [ADDRESS]. Відповідно до п.п.5.3.4 кредитного договору вбачається, що банк має право відступати право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора протягом 5 днів з моменту укладення банком з цього приводу договору. 16 листопада 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором [PERSON] виступила перед банком майновим поручителем, уклавши із ЗАТ «Промінвестбанк» відповідний договір, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за борговими зобов'язаннями [PERSON] та відповідно до якого вона передала ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в іпотеку наступне майно, а саме : трьохкімнатну квартиру [NUMBER], з вбудованою автостоянкою [NUMBER], по [ADDRESS], загальною площею 100,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 354800,00 гривень. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Судом встановлено, що відповідачку [PERSON] жодного разу ні новий, ні старий кредитори не повідомляли про відступлення права вимоги, що суперечить пункту 5.3.4 Кредитного договору № 04/11-100 від 16 листопада 2007 року, який було прямо передбачено необхідність письмового повідомлення протягом 5-ти днів відповідача про відступлення права вимоги. У матеріалах справи відсутні письмові докази такого повідомлення та вказаний факт визнав у своїх поясненнях, даних у судовому засіданні 19 жовтня 2016 року, і представник позивача - ТзОВ «Кредитні ініціативи», - Д. В. Панченко. Належних та допустимих доказів суду не подано. Первісний кредитор і новий кредитор зобов»язані були повідомити відповідачку про відступлення права вимоги відповідно до норм статтей 516 та 518 ЦК України. Необхідність письмового повідомлення також була прямо передбачена розділом 6 Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, чого, однак позивачем виконано не було. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до вимог ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Суд зазначає, що однією з правових підстав заміни кредитора у зобов'язанні передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням, оскільки відповідно до вимог ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч.1 та ч.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд зазначає, що позивачем не подано суду для огляду первинних бухгалтерських платіжних та розрахункових документів про надання кредитних коштів [PERSON] та про фактичне отримання нею вказаних коштів, що не дозволяє встановити факти видачі та отримання кредиту відповідачкою. Позивачем не доведено, що відповідачка, як позичальник, отримала кредитні кошти у відповідності до умов, передбачених кредитним договором та не подано жодного боргового документа (заяви на видачу готівки, платіжного доручення на перерахування коштів, меморіального ордера), який би підтверджував факт надання кредиту та, відповідно, і факт отримання кредитних готівкових грошових відповідачкою. Суду не подано для огляду, підписаного двома сторонами: первісним та новим кредитором, Реєстру Позичальників, як це передбачено розділом 1 Договору від 17 грудня 2012 року, або ж Акту приймання-передачі зобов'язань за первісним кредитним договором, а в матеріалах справи знаходиться тільки витяг з Додатку № 1 до Договору, підписаний не уповноваженою особою від імені позивача, тому неможливо встановити, чи були дійсно передані зобов'язання [PERSON] новому кредитору. Відсутній підписаний двома сторонами: первісним та новим кредитором Акт приймання передачі зобов'язань за іпотечним договором, а є лише також Витяг з Додатку № 1 підписаний не уповноваженою на це особою від імені позивача із переліком чомусь не іпотечних договорів, а кредитних договорів із зазначенням іпотечного договору та чомусь прізвищем [PERSON], а не відповідачки - іпотекодержателя, [PERSON], хоча зобов'язаною особою за іпотечним договором є саме [PERSON], а не позичальниця - [PERSON] Таким чином, вказана обставина не дає суду можливості достовірно встановити, чи передавалися саме зобов»язання [PERSON] новому кредитору за іпотечним договором. Крім цього, позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, з якого б чітко і однозначно випливало, яким саме чином та за який період пораховані кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на 1 лютого 2016 року. Відсутня в матеріалах справи і виписка із рахунку, на якому мав обліковуватися виданий кредит, нараховані відсотки за ним, штрафи та пені, а також фактичні надходження грошових коштів на погашення основного тіла кредиту, нарахованих відсотків, штрафів та пені. З висновку про вартість об»єкту іпотеки, поданого представником відповідачки, з приводу ринкової оцінки описаного та арештованого майна , а саме трикімнатної квартир [NUMBER], з вбудованою автостоянкою [NUMBER], по [ADDRESS], загальною площею 100,9 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м. вбачається, що така ринкова вартість становить 1015300 гривень, а ціна позову ціна позову становить 826 876,92 гривні. Статтею 131 ЦПК України визначено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 179 ЦПК України). Суд крім цього також зазначає, що на розгляді у Гусятинському районному суді Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором № 04-11/100 від 16.11.2007 року в сумі 841260, 73 гривень, а тому права позивача не порушені.

Outcome: dismissed