Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 5 817, 58 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради вказаний будинок перебуває на балансі та утриманні позивача ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», який забезпечує надання житлово-комунальних послуг, зокрема щодо центрального опалення, централізованого постачання гарячої води, а також утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач не оплачує кошти за вказані житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості: за центральне опалення - 3 274,42 грн., за гарячу воду - 2 416, 72 грн., за утримання будинку та прибудинкової території - 126, 44 грн. Відповідачу скеровувалось попередження та пропозиції щодо оплати боргу, що стверджується актом про вручення, складеним ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», проте [PERSON] не скористалась правом на укладення договору про реструктуризацію заборгованості. На даний час заборгованість перед ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» відповідачем не погашена. В судовому засіданні представник позивача Блонська М.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Пояснила, що відповідачем [PERSON] було сплачено в добровільному порядку заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 126 грн. 44 коп. Також зазначила, що борг за гарячу воду на суму 2 416,72 грн. виник до січня 2010 року, тобто в час, коли квартира відповідачеві [PERSON] не належала, проте, на думку представника позивача, це не звільняє останню від обов'язку сплатити таку заборгованість. Просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення проти позову та надала пояснення в судовому засіданні, згідно з якими позовні вимоги не визнала, покликаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.01.2010 р. Квартири №169 та №169А фактично є однією трикімнатною квартирою, квартира № 169А була виділена з квартири №169 попередніми власниками. У 2012 році ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 7 494,85 грн., внаслідок чого нею було сплачено 7 494, 85 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також сплачено 320, 98 грн. заборгованості за центральне опалення. Вказаними оплатами повністю погасила борг станом на січень 2013 року, що стверджується довідкою ТзОВ «Стимул-Сихів». Незважаючи на відсутність заборгованості, позивач повторно звернувся до суду з розрахунком за період, починаючи з 2011 року. Вказала, що заборгованість за центральне опалення виникла у попередніх власників квартири, а тому не зобов'язана таку сплачувати. Вважає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір її заборгованості перед позивачем, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою форми 2, виданою 07.11.2014 р. ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» /а.с.6/, а також договором купівлі-продажу квартири від 22.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за №111 /а.с.47/. Згідно з відомостями про нарахування та оплату послуги за центральне опалення, наданих позивачем ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», станом на листопад 2014 року відповідач [PERSON] заборгувала за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року - 3 274, 42 грн. /а.с.7/; про нарахування та оплату послуги за гарячу воду, станом на листопад 2014 року відповідач [PERSON] заборгувала за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року - 2 416,72 грн. /а.с.8/. Відповідно до поданих відомостей позивачем щодо нарахування заборгованості за центральне опалення, до січня 2010 року за вказаною адресою утворилась заборгованість на суму 517 грн. 91 коп. (1520,03 - 1002,12), а за період із січня 2010 року по грудень 2014 року така відповідно становить 2756,51 грн. (3274,42 - 517,91) /а.с.42-43, 53/. З огляду на зазначене, оскільки заборгованість за центральне опалення в сумі 517,91 грн. виникла в період споживання цих послуг іншими особами, відповідач [PERSON] у зазначений період у квартирі не проживала та послугами позивача не користувалась, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 2 756,51 грн. за фактично отримані нею послуги ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» з центрального опалення. Як вбачається з відомостей про нарахування та оплату за гарячу воду /а.с.8, 44-45/, заборгованість на загальну суму 2 416,72 грн., що числиться за квартирою №169А по вул. Кавалерідзе, 1 в м. Львові, виникла до 01.07.2010 р. В судовому засіданні представник позивача ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» додатково вказала, що така заборгованість виникла до 01.01.2010 року, тобто послуги були надані попереднім власникам квартири. А тому, враховуючи те, що відповідач [PERSON] є власником квартири з січня 2010 року, позовна вимога щодо стягнення з останньої заборгованості за гаряче водопостачання не може бути судом задоволена. Щодо позовної вимоги ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 126,44 грн., то в задоволенні такої необхідно відмовити, оскільки з пояснень в судовому засіданні представника позивача встановлено, що відповідачем [PERSON] вказану заборгованість сплачено в добровільному порядку. Суд не бере до уваги покликання відповідача [PERSON] на довідку ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» про оплату коштів за комунальні послуги, оскільки така довідка стосується квартири [ADDRESS]. Те, що вказана в довідці сума коштів могла бути сплаченою за обидві квартири спростовується наявними у справі доказами щодо заборгованості, яка рахується лише за квартирою №169А. Суму часткової оплати заборгованості за центральне опалення, що стосується саме квартири №169А, позивачем враховано при обчисленні розміру позовних вимог (а.с.19, 42). Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач фактично споживала надані позивачем послуги з січня 2010 року, позовні вимоги ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» повинні бути задоволені частково, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за центральне опалення на загальну суму 2 756,51 грн. Крім цього, з відповідача в дохід держави слід стягнути 275,65 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 11, 16 ЦК України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 та

Outcome: partial