Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач у позовній заяві вказала, що 31 січня 2019 року була звільнена з посади інженера з охорони праці товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. У день звільнення була видана належним чином оформлена трудова книжка та надано розрахунковий листок, де сума нарахованої але не сплаченої заробітної плати склала 8542,91 грн. До наступного часу відповідач не провів повний розрахунок, з урахуванням чого відповідно до вимог ст. 116,117 КЗпП України просить стягнути заборгованість за заробітної плати в сумі 2845,42 грн. та грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 5697,49 грн. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Ухвалою суду від 03 липня 2019 року справа розглядається у поряду спрощеного позовного провадження. За результатами дослідження визнається доведеним наступне. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Трудовою книжкою позивача визначено, що 31 січня 2019 року був звільнений з посади інженера з охорони праці товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі на день звільнення визначена 8542,91 грн. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Підтвердження виплати на день розгляду справи відсутні. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Розрахунок позивача відповідачем не оскаржений, що є підставою для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved