Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач, яка є опікуном [PERSON] , в інтересах якої на підставі довіреності від 03.12.2018 року, діє [PERSON] , звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є опікуном над недієздатним батьком [PERSON] . На підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 259/2 від 22.11.2018 року, [PERSON] придбала на ім`я підопічного [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] є власником вищевказаної квартири. У зазначеній квартирі на даний час зареєстрована [PERSON] , колишній співвласник квартири, відповідач по справі. Відповідно до п.6 договору купівлі - продажу квартири від 03 грудня 2018 року, продавці зобов`язувалися здійснити всі необхідні заходи для зняття з реєстраційного обліку з вказаної квартири [PERSON] в строк до 06 грудня 2018 року, але ці зобов`язання станом на день подання позовної заяви не виконані. Фактично відповідач не проживає в квартирі з 01 червня 2017 року, вона добровільно звільнила квартиру, її особистих речей в квартирі немає, відповідач не приймає участі у витратах на сплату комунальних платежів по квартирі. Місцезнаходження відповідача на даний час їй невідоме. Таким чином, відповідач втратила право користування цим житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.08.2004 року [PERSON] ([PERSON] ) є опікуном над недієздатним батьком [PERSON] (а.с.14). На підставі рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 259/2 від 22.11.2018 року, [PERSON] отримала дозвіл на продаж Ѕ частини будинку, що належав [PERSON] та придбала на його ім`я квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Таким чином, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Земенковою Ю.А., який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-20). З копії договору купівлі-продажу вбачається, що відповідач по справі є колишнім співвласником спірної квартири. Відповідно до п.6 зазначеного договору купівлі-продажу квартири від 03 грудня 2018 року, продавці зобов`язувалися здійснити всі необхідні заходи для зняття з місця проживання з квартири [PERSON] в строк до 06 грудня 2018 року, але ці зобов`язання не виконані. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 01.06.2017 року, що підтверджується довідкою старшої по будинку № 1207 від 07.12.2018 року (а.с.13). У зв`язку з тим, що колишній співвласник не знявся з реєстрації у зазначеній квартирі, порушуються права власника на володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою, оскільки зазначена обставина пов`язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг та неможливістю оформити субсидію чи пільги, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 01 червня 2017 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , понад двох років, фактично змінивши своє місце мешкання і не перереєструвавши це у відповідності до діючого законодавства. Те, що відповідач залишається зареєстрованою у вищевказаній квартирі, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved