Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі укладеного договору № К2Х6А700800053 від 04.09.2008 р. [PERSON] на умовах забезпеченості кредиту, строковості, платності та повернення отримав кредит у розмірі 19 629,36 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2013 р. У порушення умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач 04.09.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. В позовних вимогах просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Х6А700800053 від 04.09.2008 р. в сумі 30 975, 65 доларів США, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DODGE, модель: CALIBER, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - Стадніков Дмитро Володимирович позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував та просив застосувати позовну давість та у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі укладеного договору № К2Х6А700800053 від 04.09.2008 р. [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) на умовах забезпеченості кредиту, строковості, платності та повернення отримав кредит у розмірі 19 629,36 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2013 р. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Станом на 06.07.2011 р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 30 975,65 доларів США, яка складається: заборгованість за кредитом 16 787,99 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 4 025,34 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 2 617,80 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 6 039,61 долар США; штраф (фіксована частина) 31,37 долар США; штраф (процентна складова) 1 473,54 долар США, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 5-6). Під час розгляду справи представником відповідача [PERSON] було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності та з цих підстав просив у задоволені позову відмовити повністю (а.с. 118). Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 13.10 кредитно-заставного договору від 04.09.2008 р. нарахування неустойки здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було виконане відповідною стороною. Відповідно до п. 13.11 кредитно-заставного договору від 04.09.2008 р. сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалість у 5 (п'ять) років. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Так, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість нараховується з 04.09.2008 р. та позивач подав позов до суду 25.07.2011 р. тобто в межах строку позовної давності, обумовленою договором-застави. З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач 04.09.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі по тексту - договір застави). Згідно з договором застави Відповідач надав в заставу автомобіль DODGE, модель: САLIBER, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Застоводавец зобов'язаний передати предмет застви Заставодержателю в заклад. Судом встановлено, що Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмета застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, в тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved