overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 08.12.2017 р. на підставі договору купівлі-продажу, позивачем набуто право вланості на квартиру [ADDRESS]. Однак після придбання квартири позивач дізнався, що у квартирі являється зареєстрованим відповідач, якого позивач не знає, ніколи не бачив, про місце реєстрації останнього позивача, при укладенні договору купівлі-продажу, повідомлено не було. Відповідач у квартирі не проживає, його місцезнаходження не відомо. Враховуючи, що реєстрація відповідача створює позивачу, як власнику майна, перешкоди щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, яка про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином за місцем його реєстрації (ас.44), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду від 27.03.2018 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2017 р., позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 03.04.2018 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). При дослідженні судом умов договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2017 р. встановлено, що пункти договору не містять умов того, що в казаному приміщенні значаться зареєстровані особи. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] після продажу квартири позивачу, залишається бути зареєстрованим за її місцем знаходження, у квартирі не проживає, житло не утримує, у зв'язку з чим є тким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. З урахуванням вищенаведеного та зібраними по справі доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач та її представник довела та підтвердили позовні вимоги, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 20.02.2015 р. сторони зареєстрували шлюб, у період якого народився син - [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та несуміснісь характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з 2016 р. сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу у його відсутність, позивача у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 р., у період якого народився син - [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинені близько двох років, сторони проживають окремо, окремого господарства не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с.15,16 ). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач у лютому 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 24.06.2016 уклали шлюб. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти спільної мови, порозуміння, відсутні спільні інтереси. Шлюбні стосунки припинені більше ніж півроку тому, примирення не можливе. На даний час сім'я існує формально. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 24.06.2016 у відділі реєстрації актів громадського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 50. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, ураховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 24.06.2016 року було зареєстровано шлюб у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 50. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.9). У сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 16.02.2018 року №1001134289 (а.с.4), який у зв'язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач у лютому 2020 року звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом до відповідачів, про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позову вказує, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/7898377 (надалі -Поліс), за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Мітсубіші Карісма» д.н.з. [NUMBER] . 04.07.2018 р. о 22 год. 15 хв. в м.Києві по вул.Богатирська, 22-А мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мітсубіші Карісма» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до матеріального збитку. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 01.10.2018 року по справі №756/9748/18. Для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «БМВ», д.н.з. [NUMBER] був організований огляд автомобіля. Згідно висновку про оцінку КТЗ №02-21/07 від 21.07.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] склала 665 079 грн. 73 коп. Оскільки, цивільно -правова відповідальність потерпілого - [PERSON] водія транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за Полісом АК/7646141 в ПрАТ «СК «УНІКА», то

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач у лютому 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 16.06.2009 року уклали шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося, сторони разом не проживають протягом останніх чотирьох місяців, спільне господарство не ведеться. Кожен живе своїм життям, примирення неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 290. Ухвалою суду від 13.02.2020 відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~позивача,дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 16.06.2009 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 290 (а.с.6). Подружжя спільних дітей немає. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач у лютому 2021 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 26.10.2019 року між сторонами був укладений шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис №2949. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач у лютому 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення боргу за договором позики (розписка). Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 67 500 грн, витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правову допомогу, а саме за усну консультацію - 1200 грн, вивчення судової практики - 2550 грн та складання позовної заяви - 2300 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів на загальну суму 67 500 грн, який оформлювався у вигляді розписок. А саме за період з 03.03.2020 по 23.11.2020 відповідач регулярно за розпискою на тих же умовах позивача у [PERSON] грошові кошти, а саме: 19.03.2020 - 1500,00 грн; 25.03.2020 - 2000,00 грн; 06.04.2020 - 1000,00 грн; 24.04.2020 - 500,00 грн; 14.05.2020 - 2000,00 грн; 09.06.2020 - 3000 грн; 15.07.2020 - 7200 грн; 15.09.2020 - 6000 грн; 17.11.2020 - 4000 грн. У розписці відповідач зобов`язувалася повернути борг до 03 березня 2021 року. Однак борг до цього часу не було повернуто, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу, то і судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу, а саме: за усну консультацію - 1200 грн, вивчення судової практики - 2550 грн та складання позовної заяви - 2300 грн, однак при цьому не подав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат, у зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цих вимог, у зв`язку з недоведеністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач у лютому 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 11.03.2019 у сумі 25 137,49 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.03.2019 [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.03.20219. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку документи, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11.02.2020 має заборгованість в сумі 25 137,49 грн. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25 137,49 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу без присутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши відповідача, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач у лютому 2021 року звернувся до суду із вказаним позовом. Матеріалами справи встановлено, що за адресою своєї реєстрації у Лиманському районі Одеської області відповідачі тривалий час не проживають, місце їх перебування не встановлено. Разом із тим відповідачі сповіщались належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, поштові конверти повернуті з відміткою про не проживання відповідачів. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Позивачу на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку від 22.02.2021 року належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у даному будинку, однак не проживають у ньому у теперішній час, оскільки будинок проданий попереднім власником [PERSON] , що повністю доведено зібраними по справі доказами, які дослідженні судом у судовому засіданні. Відповідачі не є членами сім`ї позивача. За твердженням позивача, подальша реєстрація відповідачів у належному йому будинку істотно порушує його право як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідачі фактично не проживають у спірному житловому приміщенні. Порушене право власника має бути захищено за правилом саме ст.. 391 ЦК України, шляхом позбавлення відповідачів права користування цим житловим приміщенням. Питання судового збору у позові не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved