Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позову, що 15.08.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №13-19725-33, за умовами якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок Позичальника, на якому враховуються операції, пов'язані з використанням картки VISA Electron [NUMBER], відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі процентних ставок, передбачених п.4.1, 4.1.1., 4.1.2. Договору, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані кредитні ресурси та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку та у терміни, встановлені Договором. Для обслуговування даного кредитного договору було відкрито картковий рахунок та зараховано на нього грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. В подальшому, у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх договірних зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, Банк звернувся до суду з позовом, внаслідок чого рішенням Токмацького районного суду від 25.03.2011 року по справі №2-162/2011, яке набрало законної сили 05.04.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №13-19725-33 від 15.08.2008 року, станом на 01.02.2011 року, в розмірі 8375,61 грн. На виконання зазначеного рішення Банком було отримано виконавчий лист від 03.10.2011 року, який було пред'явлено до виконання до органів державної виконавчої служби. 13.12.2012 року позичальником [PERSON] в добровільному порядку та в повному обсязі було виконано рішення суду. Позивач також зазначив, що вирішивши спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог і спірних періодів виплат, договірні правовідносини сторін вказаного вище судового рішення не припинилися, зобов'язання не виконано, заборгованість не погашена, внаслідок чого за період з 02.02.2011 року по 19.08.2013 рік виникла заборгованість у розмірі 30452,69 грн., з якої нараховані відсотки по заборгованості за період з 02.02.2011 року по 19.08.2013 рік - 662,98 грн., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості за період з 02.02.2011 року по 19.08.2013 рік - 7044,25 грн., пеня за період з 19.08.2012 року по 19.08.2013 рік в розмірі 22745,46 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 304,53 грн. Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2013 року підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання 17.02.2014 року не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 14.11.2013 року заперечувала з приводу задоволення позову повністю, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, згідно яких між нею та позивачем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 15.08.2008 року було укладено кредитний договір №13-19725-33 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого їй було передано в користування гроші в сумі 5000,00 грн. для проходження курсу хіміотерапії та лікування онкологічного захворювання. Рішенням Токмацького районного суду з неї було стягнуто на користь банку заборгованість по кредиту в сумі 8375,61 грн., де 5000,00 грн. - поточна заборгованість, 1617,80 грн. - прострочена заборгованість та 1757,81 грн. - пеня. З моменту відкриття виконавчого провадження заборгованість утримувалася з її заробітної плати. Рішення суду нею виконано у повному обсязі, тому відсутні підстави для стягнення з неї процентів та штрафних санкцій. Відповідач в судове засідання 17.02.2014 року не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачу в їх задоволені. В обґрунтування заперечень зазначив, що рішенням Токмацького районного суду від 25.03.2011 року з відповідача на користь позивача вже стягнуто грошові кошти в розмірі 8375,61 грн., при цьому, сума, яка була визначена судом в рішенні суду була сплачена нею в повному обсязі. Крім того, прохав суд звільнити відповідача від сплати пені у зв'язку з її складним матеріальним положенням, станом здоров'я, яка є інвалідом третьої групи, страждає на онкологічне захворювання та потребує періодичного лікування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом також встановлено, що 15.08.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №13-19725-33, за умовами якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок Позичальника, на якому враховуються операції, пов'язані з використанням картки VISA Electron [NUMBER], відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі процентних ставок, передбачених п.4.1, 4.1.1., 4.1.2. Договору, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані кредитні ресурси в строк до 15.05.2011 року та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку та у терміни, встановлені Договором. Для обслуговування даного кредитного договору було відкрито картковий рахунок згідно договору №015-р/007536 від 07.08.2008 року та зараховано на нього грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до пунктів 4.1.1.1., 4.1.1.2., 4.1.2. Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту згідно вказаних нижче процентних ставок: 1)у розмірі 3,33% процентів річних - протягом 33 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії. 2)у розмірі 33,3% процентів річних - в період, починаючи з 34 дня після здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії, і до моменту повного погашення виданих Позичальнику кредитних коштів. 3)У розмірі 33,3% процентів річних - при знятті з карткового рахунку готівкових грошових коштів в банкоматах або пунктах видачі готівкових коштів Банку або інших банків, як на території України, та і за її межами, а також при проведенні інших операцій відповідно до Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. Крім того, відповідно до пунктів 5.1, 5.4, 5.5 Договору про відкриття карткового рахунку від 07.08.2008 року, Клієнт зобов'язаний не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту та несе відповідальність за його виникнення. При виникненні несанкціонованого овердрафту Клієнт зобов'язаний сплатити нараховані на суму заборгованості відсотки у розмірі, встановленому Тарифами Банку. У випадку непогашення несанкціонованого овердрафту у визначений термін, Клієнт додатково виплачує Банку відсотки за прострочення погашення несанкціонованого овердрафту, згідно Тарифів Банку. Пунктами 8.3, 8.4 Договору, передбачено, що за весь період користування грошовими коштами, отриманими в результаті несанкціонованого овердрафту, Клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку. При непогашенні Клієнтом виниклої заборгованості в строки, передбачені пунктом 5.2 даного Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки за прострочений несанкціонований овердрафт у розмірі, встановленому Тарифами Банку. Відповідно до п.6.1 Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії Позичальник сплачує пеню за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п.3.2, 4.3, 4.4 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. У звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 25.03.2011 року Токмацьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості по кредитному договору в сумі 8375,61 грн., з яких 5000,00 грн. - поточна заборгованість, 1671,80 грн. - прострочена заборгованість, 1757,81 грн. - пеня, станом на 01.02.2011 рік. На виконання вказаного рішення суду 03.10.2011 року був виданий виконавчий лист № 2-162/2011, по якому державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Токмацького районного управління юстиції 14.10.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 14.12.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Токмацького районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-162/2011 було закінчено у звязку з фактичним повним виконанням. З цієї постанови слідує, що із заробітної плати боржника [PERSON] утримано та перераховано на рахунок стягувача всю суму боргу, а саме 8579,37 грн., що підтверджується повідомленням бухгалтерії МіськВНО від 13.12.2012 року №110. Таким чином, відповідач після ухвалення судом рішення від 25.03.2011 року продовжувала користуватися кредитними коштами по 13.12.2012 року. Згідно пункту 7.3. Договору №13-19725-33 від 15.08.2008 року, цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, відповідно до ст.598, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім того, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Вищевикладене спростовує доводи відповідача та її представника щодо нарахування процентів поза межами кредитного договору, оскільки п. 7.3. договору чітко передбачена дія договору до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Зважаючи на згаданий пункт керівних роз'яснень Пленуму, суд вважає, що з часу ухвалення судового рішення і до повного погашення відповідачем кредитної заборгованості правовідносини сторін кредитного договору продовжувались, а тому вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості за період з 02.02.2011 року по 13.12.2012 рік є правомірними. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості після цієї дати відповідно до умов кредитного договору є безпідставними. Таким чином, за період з 02.02.2011 року по 13.12.2012 рік загальний борг відповідача по кредитному договору становить 10243,26 грн., з яких: відсотки по заборгованості - 662,98 грн., відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 4580,28 грн. Крім того, позивачем були заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені на прострочену заборгованість за період з19.08.2012 року по 19.08.2013 рік в сумі 22745,46 грн. За змістом ч. 3 статті 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні частини третьої ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи положення п.6 ч.1 ст.3, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та, водночас засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України за клопотанням представника відповідача, беручи до уваги розмір, що заявленої до стягнення пені є непропорційно великим порівняно із сумою боргу, ступінь виконання відповідачем зобов'язання, стан здоров'я відповідача, яка хворіє на онкологічне захворювання, є інвалідом третьої групи безстроково, у зв'язку з чим потребує періодичного лікування, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до суми 5000,00 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 103,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial