Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач у вересні 2018 року через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 22 серпня 2006 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім`єю фактично не проживають. Під час перебування у шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] . Окрім того позивач усиновив доньку відповідача [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. 11 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалою відкрив загальне позовне провадження по даній справі та призначив підготовче засідання. 14 лютого 2019 року відповідач звернулася до суду із заявою про надання строку на примирення терміном на 6 місяців, оскільки вона бажає зберегти сім`ю. 14 лютого 2019 року у підготовчому судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання відповідача про надання строку на примирення подружжя, та з урахуванням часу, протягом якого справа перебуває в провадженні суду, ухвалою надано строк на примирення 2 місяці та призначено судовий розгляд справи на 15 квітня 2019 року. Не погоджуючись з наданим строком на примирення, відповідач 04 березня 2019 року подала апеляційну скаргу про скасування ухвали від 14 лютого 2019 року та надання строку на примирення терміном на 6 місяців. Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2019 року відмовлено [PERSON] у задоволенні апеляційної скарги. Після повернення справи із суду апеляційної інстанції Оболонським районним судом м. Києва призначено справу до судового розгляду на 07 жовтня 2019 року. Позивач в судовому засіданні 07 жовтня 2019 рокупозовні вимоги підтримував та просив розірвати шлюб, зазначивши, що строк на примирення необхідних результатів не дав і сторони з 2017 року проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер та суперечить його інтересам. Наміру зберігати сім`ю він не має і не мав. Відповідач у судове засідання 07 жовтня 2019 рокуне з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши пояснення позивача, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також, враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 22 серпня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 69 (а.с.4). Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.5). Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 14 лютого 2019 рокуОболонським районним судом м. Києва було надано сторонам строк на примирення терміном 2 місяці. Після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач наполягав на розірванні шлюбу, вказавши, що вжиті судом заходи не поновили сім`ю сторін і він не має наміру її зберігати. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови від 21.12.2007 № 11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з 2017 року, між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та його вільній згоді на шлюб, оскільки останній хоче даний шлюб розірвати. Окрім того суд наголошує, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу подано ще 04 вересня 2018 року, проте до цього часу шлюбні відносини між сторонами не відновлено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved