Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто фактично повністю самоусунувся від участі в житті дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив про його задоволення, посилаючись на обставини та підстави, що викладені в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою проживання та реєстрації, у зв'язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України та враховуючи згоду позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], записана [PERSON] (а.с. 3). Також встановлено, що сім'я перебуває на обліку служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за невиконання матір'ю батьківських обов'язків по відношенню до дитини. За клопотанням служби у справах дітей малолітнього було влаштовано до центру соціальної реабілітації «Ковчег», в той час як [PERSON] вела і веде аморальний спосіб життя, постійно перебуває в нетверезому стані, не має постійного місця проживання, знаходиться в оточенні людей, що вживають наркотичні та алкогольні речовини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, висновку органу опіки та піклування від 18.10.2013 року №102/06/43-7773 відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання та догляду за сином, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Згідно із вказаним висновком орган опіки та піклування Деснянського району м. Києва вважає, що, виходячи з інтересів дитини, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON]. З урахуванням положень Сімейного кодексу України суд вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що було встановлено під час розгляду справи, оскільки відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання та догляду за сином, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально, хоча жодних перешкод у цьому не існувало та не встановлено під час розгляду справи. Таким чином з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved