Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач та його представники з урахуванням уточнень від 06.06.2018 року просять суд усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Також просять суд визнати за позивачем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадщини за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті пасинків [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач по справі перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.12.1989 року, у [PERSON] на момент реєстрації шлюбу з позивачем було два сина - [PERSON] та [PERSON] . Позивач разом із дружиною та її дітьми проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач залишався зареєстрованим у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , хоча житлового приміщення там не мав. [INFO] [PERSON] померла. Позивач вважав, що для прийняття спадщини після смерті дружини достатньо було проживати разом із нею на момент її смерті. Про те, що спадкоємець має бути зареєстрованим за адресою спадкодавця позивач не знав, у зв`язку з чим спадщину після смерті дружини не оформив, а вважав, що він її фактично прийняв. [INFO] помер пасинок позивача [PERSON] , а [INFO] помер і другий пасинок позивача [PERSON] . Після смерті пасинків приїхав [PERSON] , який є рідним дядьком пасинків, який забрав всі документи на квартиру та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] хоча і є рідним дядьком померлих пасинків та є спадкоємцем третьої черги, але він не має права на спадщину та повинен бути усунутий від права на спадкування за законом враховуючи те, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через хворобу (хронічне зловживання алкоголем, туберкульоз) був у безпорадному стані. Відповідач ніколи не цікавився життям племінників, не надав їм жодної підтримки чи допомоги (ліки, харчі, одяг тощо). [PERSON] хворів на алкоголізм і туберкульоз та перебував у безпорадному стані і на повному утриманні позивача. Позивач вважає, що він має право на визнання за ним права на спадщину після смерті його дружини і після смерті пасинків, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, і як спадкоємець, віднесений в цьому випадку до четвертої черги. Крім того, позивач вважає, що він має право на зміну черговості одержання права на спадкування з четвертої черги спадкоємців на більш близьку чергу спадкоємців за рішенням суду, враховуючи, що він протягом тривалого часу опікувався та матеріально забезпечував спадкодавця [PERSON] , який через його хворобу був у безпорадному стані. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував і зазначив, що після смерті [PERSON] він як рідний дядько звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Ще до смерті [PERSON] ніхто не просив у нього про допомогу, [PERSON] не перебував у безпорадному стані. Представник відповідача проти позову заперечує, надав суду заперечення від 21.06.2017 року (а.с.57-68), у яких зазначає, що матеріали справи не містять в собі доказів того, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, що спадкодавець був у безпорадному стані, що відповідач ухилявся від надання допомоги. Крім того, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється за заявою зацікавленої особи, при цьому позивач не може бути такою зацікавленою особою. Третя особа - державний нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. до суду не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень не має, покладається на висновки суду (а.с.105). Статтею 1258 ЦК України встановлено що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї ж черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 29.04.2010 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіє паспорта позивача (т.1 а.с.11). [PERSON] та її сини - [PERSON] і [PERSON] на момент їх смерті були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.199). 29.12.1989 року позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила фамілію на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , яке видане Відділом РАГС Орджонікідзевського виконкому, актовий запис №928 (т.1 а.с.12,191,192). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 07.12.2016 року (т.1 а.с.13,193). [INFO] помер пасинок позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 07.12.2016 року (т.1 а.с.181). [INFO] помер пасинок позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.07.2016 року (т.1 а.с.65,177). Відповідач по справі є дядьком (братом батька) померлих [PERSON] і [PERSON] Такий родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.09.1971 року (т.1 а.с.61,190), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.04.1972 року (т.1 а.с.62,188), свідоцтвом про народження [PERSON] (т.1 а.с.189), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.64). Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача (т.1 а.с.60). Квартира [ADDRESS] зареєстрована в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2006 року (т.2 а.с.45). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену квартиру не зареєстроване (т.2 а.с.51). Обставини, встановлені судом щодо спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 23.12.2016 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява позивача [PERSON] від 19.12.2016 року на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини - [PERSON] (т.1 а.с.167, 169). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіт або спадковий договір [PERSON] не укладала (т.1 а.с.173). Згідно до довідки КП «Жилкомсервіс», [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] разом із синами - [PERSON] і [PERSON] (т.1 а.с.174,199). Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 27.12.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова мотивована тим, що [PERSON] не був зареєстрований разом із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті, із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців не звертався. Відповідно до ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] , не будучи зареєстрованим разом із [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , протягом 6 місяців після відкриття спадщини не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а отже спадщину не прийняв, а тому не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Зважаючи на те, що [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані разом із [PERSON] на час її смерті і вважаються такими, що спадщину прийняли, що вони як сини, відносяться до спадкоємців першої черги, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] З урахуванням викладеного відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Обставини, встановлені судом щодо спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 31.07.2018 року судом було ухвалено витребувати з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (т.1 а.с.164). На виконання вказаної ухвали нотаріальною конторою суду направлено лист №3950/01-16 від 09.08.2018 року, відповідно до якого спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалось (т.1 а.с.212-213). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіт або спадковий договір [PERSON] не укладав (т.1 а.с.183). Зважаючи на те, що [PERSON] був зареєстрований разом із [PERSON] на час його смерті і вважається таким, що спадщину прийняв, що він як рідний брат відноситься до спадкоємців другої черги, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Зважаючи на те, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, разом із [PERSON] зареєстрований не був, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги, який спадщину прийняв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Обставини, встановлені судом щодо спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 28.11.2016 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява відповідача [PERSON] про прийняття ним спадщини після смерті рідного племінника [PERSON] (т.1 а.с.176,180). 26.04.2017 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява позивача [PERSON] про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.204). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіт або спадковий договір [PERSON] не укладав (т.1 а.с.179). Таким чином, відповідно до ст.1263 ЦК України відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом третьої черги, а позивач [PERSON] відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом п`ятої черги. При цьому суд бере до уваги, що позивачем та його представником не надано суду відповідне судове рішення про встановлення факту, підтверджуючого спадкування четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Беручи до уваги вищевикладене, відповідач [PERSON] , як спадкоємець третьої черги, має переважне право на спадкування перед позивачем [PERSON] , як спадкоємцем п`ятої черги. Також суд бере до уваги те, що в позовній заяві позивач зазначає, що він має право на зміну черговості одержання права на спадкування у відповідності до ст.1259 ЦК України, проте у прохальній частині позовної заяви така позовна вимога не заявлена, а отже і не підлягає розгляду судом. Також суд бере до уваги, що суду не надано рішення іншого складу суду про зміну черговості спадкування після смерті [PERSON] Обставини, встановлені судом щодо вимоги про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вищенаведені факти. Аргументи позивача та його представника стосовно стану здоров`я [PERSON] відхиляються судом, оскільки перебування спадкодавця в безпорадному стані повинно бути підтверджено належними і допустими доказами, а саме медичною документацією, яка містить з цього приводу висновки фахівців про те, що [PERSON] за станом здоров`я не міг сам себе обслуговувати і потребував сторонньої допомоги. Не підтверджено належними доказами і факт того, що спадкодавець перебував на матеріальному утриманні позивача, як останній посилається у своєму позові. Крім того, позивачем та його представником не доведено, що спадкодавець [PERSON] потребував допомоги саме від відповідача (за умови отримання її від інших осіб), а також чи мав спадкоємець - відповідач по справі матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою похилого віку, 1953 року народження, зареєстрований у м . Одеса. Не доведено також і умисне злісне ухилення відповідача від надання такої допомоги. Доводи позивача та його представника про те, що відповідач ніколи не цікавився життям племінника, не пропонував підтримку і допомогу, не є підставою для усунення від права на спадкування в розумінні ст.1224 ЦК України, тому що не свідчать про ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю. Направлення на лікування до лікаря-нарколога Орджонікідзевського району м.Харкова від 17.01.2009 року, з якого вбачається, що [PERSON] направлявся для постановки на профілактичний облік та проходження курсу лікування як такий, що зловживає спиртними напоями, веде антисуспільний спосіб життя, вчиняє адміністративні правопорушення, не свідчить про безпорадний стан [PERSON] і його тяжку хворобу (а.с.23). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, збирав макулатуру, ніде не працював, хворів на туберкульоз легені, а позивач [PERSON] йому допомагав. Показання даних свідків не свідчать про тяжку хворобу [PERSON] і про перебування його в безпорадному стані. Допитаний в суді свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] перед смертю хворів лише неділю, страдав на алкоголізм. Їй не відомо, чи звертався він до родичів за допомогою. Допитаному в суді за клопотанням представника позивача свідку [PERSON] взагалі не відомо про стан здоров`я [PERSON] , так як свідок починаючи з 2000 року проживав в іншому місці в с.Безлюдівка. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки суду не були надані належні, допустимі, достатні докази на підтвердження доводів позивача. Позовна вимога про визнання за позивачем права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , задоволенню не підлягає виходячи із наступного. По-перше, позивач [PERSON] є спадкоємцем наступної черги (п`ятої) ніж спадкоємець [PERSON] (третьої черги), і судом відмовлено позивачу в усуненні відповідача від права на спадкування в порядку ч.5 ст.1224 ЦК України. По-друге, позивач та його представники не надали рішення суду про зміну черговості одержання права на спадкування в порядку ч.2 ст.1259 ЦК України, не пред`явили відповідну позовну вимогу до відповідача. Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд відмовляє позивачеві в задоволенні всіх його позовних вимог. Судові витрати позивача на сплату судового збору відносяться на його рахунок, так як суд в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed