Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.03.2008 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1872, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 338 000, 00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18.03.2013 р. зі сплатою 13,60 % річних. Крім того, 19.03.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та позичальником був укладений договір іпотеки № 1872/Д3, за умовами якого була передана в іпотеку належна останньому нежитлова будівля загальною площею 906,20 кв.м. розташованою за адресою: [ADDRESS]. Оскільки зобов'язання позичальника за кредитним договором від 19.03.2008 р. № 1872 не виконувалися належним чином, утворилася прострочена заборгованість перед позивачем у розмірі 1 350 184, 17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.02.2014 р. складає 10 792 022, 04 грн. На підставі викладеного позивач просив суд в рахунок погашення даної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю загальною площею 906,20 кв.м. розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягав. Відповідач в судові засідання у справі не з'являвся, фактичне місце його проживання невідоме, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі (а.с. 62). За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2008 р. між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1872, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 338 000, 00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18.03.2013 р. зі сплатою 13,60 % річних (а.с. 23-26). 19.03.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та позичальником [PERSON] був укладений договір іпотеки № D1872/Д3, за умовами якого була передана в іпотеку належна останньому нежитлова будівля загальною площею 906,20 кв.м. розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-30). Оскільки зобов'язання позичальника за кредитним договором від 19.03.2008 р. № 1872 не виконувалися належним чином, утворилася прострочена заборгованість перед позивачем у розмірі 1 350 184, 17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.02.2014 р. складає 10 792 022, 04 грн., що складається з 338 000,00 доларів США заборгованості за кредитом, 387 754,76 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 291 327, 20 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 268 688,57 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 125, 11 доларів США штраф (фіксована частина), 64 288, 53 доларів США штраф (процентна складова), відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-18), розмір якої відповідачем не спростовано. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. При цьому згідно ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у випадку обов'язку позичальника повернути кредит частками (з розстроченням) прострочення виплати чергового платежу надає кредитору право вимагати дострокового повернення всього залишку заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що здійснюється зокрема на підставі рішення суду. За таких обставин позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved