Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період з 10.02.2015 р. по 14.04.2016 р. вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, у період якого народився син - [PERSON], [INFO] На даний час позивач самостійно виховує сина, відповідач життям дитини не цікавиться, не навідує його, кошти на утримання сина не надає, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, приймати участь у його вихованні, упродовж двох років місцезнаходження відповідача не відоме, дитина батька не згадує. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.11.2017 р. відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 17.05.2018 р. розпочато та відкладено підготовче провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 74-75). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 18, 58), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Третя особа в судове засідання не з'явилась, повідомлялис ьналежним чином, надіслали лист про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 59). Представник Служба у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав лист про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 59), наданий раніше висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підтримують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10.02.2015 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 6). У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 15.01.2018 р. встановлено, що за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON] та малолітній [PERSON], у сім'ї склались доброзичливі, стосунки, мають спільний відпочинок, відвідують культурні, розважальні заходи, житлово-побутові умови для дитини створені належним чином (а.с. 40). Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.04.2018 р. встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та отримує допомогу на дитину. До медичного закладу малолітнього [PERSON] завжди супроводжує мати. За місцем реєстрації, останнім відомим місцем проживання відповідача виявлено не було, його місце знаходження родичам, сусідам не відомо. При застосуванні працівниками СЮП Святошинського УП заходів щодо виявленні відповідача, позитивного результату отримано не було. На засіданні комісії позивач повідомила, що не має змоги зареєструвати сина, оскільки для цього потрібна згода батька дитини. Враховуючи наведене, комісією прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с. 35-37). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Батько не спілкується з дитиною, життям сина не цікавиться, вихованням та утриманням дитини не займається, відповідач повністю відсторонився від дитини та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Щодо вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням доньки не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню доньки на позивача. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2017 до досягненню дитною повноліття. З огляду на викладене, позовні вимоги є такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved