Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 04 квітня 2015 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, а саме витрат понесених ПрАТ «УПСК» у розмірі 9 166 грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., мотивуючи позов тим, що 09.08.2011 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 046/002/11/0000291, предметом якого є страхування транспортного засобу «Kia Rio», державний [NUMBER]. 14 червня 2012 року у [ADDRESS], [PERSON] керуючи мотоциклом «Хонда» державний [NUMBER] не вибрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Kia Rio», державний [NUMBER]. Тобто, настав страховий випадок, який обумовлений договором страхування. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, просив розстрочити рішення, посилаючись на те, що на утриманні має дитину та не велику заробітню плату. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2012 року справа № 2608/10686/12 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 20-21). 18 лютого 2013 року до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся страхувальник - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком (а.с 12). Згідно дефектної відомості від 21.09.2012 року (а.с.22-23) та ремонтної калькуляції № 3030 від 08.11.2012 року з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу [PERSON], матеріальний збиток завданий страхувальнику, який внаслідок ДТП наніс відповідач, складає - 9 166 грн. 29 коп. (а.с. 24-25). 26.02.2013 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було складено страховий акт № КАСКО/046/000/12/0054 (а.с. 3) та здійснено виплату страхового відшкодщування в розмірі 9 166 грн. 29 коп. (а.с. 4). Згідно з ч. 2 та ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так само, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, коли МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілим відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що позивачем належним чином визначено розмір завданої потерпілому шкоди, зважаючи, що страхове відшкодування потерпілому виплачено в повному обсязі, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Прохання відповідача, щодо розстрочення рішення, в зв'язку з тим, що він має дитину та не велику заробітню плату, не підлягає задоволенню, так як доказів зазначеного у судовому засіданні ним надано не було. Розподіляючи судові витрати суд виходить зі змісту вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved