Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість на загальну суму 212372,48 грн. та судові витрати. В своїх позовних вимог посилається на те, що 12.07.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1902. Відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 9000,00 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. Так, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 1902 від 12.07.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Зазначає, що первинний кредитор, а саме ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 9000,00 доларів США. В свою чергу відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 28.01.2016 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 4874,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 121238,84 грн.; по відсотках - 3371,30 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 28.01.2016 року складає 83845,83 грн.; по комісії - 293,03 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 28.01.2016 року складає 7287,82 грн., а всього на загальну суму 212372,48 (двісті дванадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 48 копійки. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 1902 від 12.07.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1902 від 12.07.2007 року, згідно якого він та позичальник [PERSON] несуть відповідальність як солідарні боржники. Тому підтримуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором № 1902 від 12.07.2007 року станом на 28.01.2016 року в розмірі 212372,48 (двісті дванадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 48 копійки та судові витрати. Позивач - представник ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] у судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати в його відсутності, крім того, заперечує проти позовних вимог, так як його довіритель не був ознайомлений із змінами до кредитного договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1902. Відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 9000,00 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів (а.с. 6-11). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому. Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 1902 від 12.07.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення (а.с. 23-33). Так, судом встановлено, що внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1902 від 12.07.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON] Таким чином, у зв'язку із невиконанням відповідачем [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору, її заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 28.01.2016 року становить: за кредитом - 4874,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 121238,84 грн.; по відсотках - 3371,30 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 28.01.2016 року складає 83845,83 грн.; по комісії - 293,03 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 28.01.2016 року складає 7287,82 грн., а всього на загальну суму 212372,48 (двісті дванадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 48 копійки. Даний факт заборгованості [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.49). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, як встановлено судом в забезпечення виконання зобов'язання за договором № 1902 від 12.07.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1902 від 12.07.2007 року, згідно якого він та позичальник [PERSON] несуть відповідальність як солідарні боржники (а.с. 18). Відповідно до умов договору поруки № 1902 від 12.07.2007 року, зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення Договору про внесення змін і доповнень. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до умов Договору про внесення змін № 669 від 02 червня 2008 року до кредитного договору № 1902 від 12 липня 2007 року вбачається, що розмір процентів за користуванням кредитом у розмірі 13 % річних в доларах США збільшується до 14 % річних в доларах США та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом (а.с. 13). Відповідно до умов Договору про внесення змін № 1327 від 01 жовтня 2008 року до кредитного договору № 1902 від 12 липня 2007 року вбачається, що розмір процентів за користуванням кредитом у розмірі 14 % річних в доларах США збільшується до 15 % річних в доларах США та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом (а.с. 12). Із роз'яснень викладених у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які відомості про надання згоди поручителя [PERSON] на збільшення розміру його відповідальності, а також банком не надано доказів, які підтверджують повідомлення [PERSON] про зміну розміру відсотків за користування кредитом, що в свою чергу збільшує обсяг відповідальність поручителя [PERSON] за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 1902 від 12.07.2007 року, крім того, умови договору поруки, укладеного між сторонами, не передбачають права банку підвищувати процентну ставку за користування кредитом без згоди поручителя. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 3185,59 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial