Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач завернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») 25.11.2019 було укладено кредитний договір № 1549968. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 1549968. Таким чином позивач має право вимоги до відповідачки. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 22 475,00 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 6250,00 грн; заборгованості за відсотками - 3375,00 грн; заборгованості за пенею - 12850,00 грн. Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. 19.05.2021 було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження. У визначений судом строк від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому адвокат Третяк К.П. просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що між відповідачкою та ТОВ «Авентус Україна» відсутні будь-які фінансово-правові відносини, оскільки жодних договорів не підписувала та не отримувала будь-яких коштів від ТОВ «Авентус Україна». Також представник зазначає, що позивачем не надано розрахунку заборгованості, а доданий договір № 1549968 встановлює граничний розмір пені 3 125,00 грн та не містить умов нарахування пені. Крім того, відповідачка не отримувала жодних листів від ТОВ «Авентус Україна» про відступлення права грошової вимоги на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» і позивачем відповідних доказів направлення таких листів не надано. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача уточнила заборгованість відповідачки, а саме зазначила, що сумарний розмір є незмінним 22 475,00 грн, однак складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 6250,00 грн; заборгованості за відсотками - 13 100,00 грн; заборгованості за пенею - 3 125,00 грн, яку просить в повному обсязі стягнути з відповідачки. Також вказує, що між відповідачкою та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір, як це передбачено Правилами надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», шляхом підписання електронним підписом о 19:02 год 25.11.2019 та згідно договору відповідачу були здійснені успішні перекази коштів на картки. Розмір та склад заборгованості підтверджується карткою обліку, яка є розрахунком заборгованості, позивач зазначає, що сума боргу включає в себе лише заборгованість перед первісним кредитором, будь-яких інших нарахувань на суму боргу позивач не здійснював. Крім того, представник позивача зазначив, що позивач у встановленому законодавством порядку набув право грошової вимоги до [PERSON] , а повідомлення про відступлення права вимоги направлялись відповідачці, однак, з урахуванням правової позиції Верховного Суду боржник, який не отримав повідомлення, не звільняється від обов`язку сплати кредиту. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у запереченні на відзив зазначила, що [PERSON] договору не підписувала та не направляла позивачу ідентифікаторів, позивачем не надано суду розрахунок заборгованості, також зазначила, що позивачем не подано доказів направлення відповідачці повідомлення про зміну кредитора. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 25.11.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір № 1549968 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. договору позики товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 625000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.2 договору передбачено, що позика видається на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування Позикою: знижена процентна ставка становить 1,26 % від суми позики за кожен день користування Позикою (459, 90 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування Позикою (657,00% річних); стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього Договору. Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 137,80 % від суми позики (у процентному виразі) або 11 620,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 37,80 % від суми позики (у процентному виразі) або 2268,00 грн. (у грошовому виразі) Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом (пункти 1.3 - 1.5 Договору). Згідно п. 2.1 Товариство має право 1) вимагати від Клієнта повернення позики, сплати процентів за користування позикою та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором. У відповідності п. 2.2. Договору, Товариство зобов`язане 1) видати клієнту позику протягом 3 календарних днів з моменту підписання цього договору. Клієнт зобов`язаний 1) у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування , штрафи та пені (у разі наявності) (п. 2.3 Договору). Згідно паспорту кредиту, який підписано [PERSON] електронним підписом, строк, на який надається кредит у розмірі 6250,00 грн, становить 30 днів, знижена процента ставка (річна) - 328,50 %, стандартна процентна ставка (річна) - 657,00 %, штраф - 75,00 грн за кожен день прострочки, але в будь-якому разі розмір штрафів не повинен перевищувати 50% суми, одержаної споживачем за договором. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 6250,00 грн. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується: листом ТОВ «Авентус Україна» від 27.04.2020 щодо видачі на платіжну картку онлайн кредитів, зокрема стосовно клієнта [PERSON] , договір № 1549968, WTF transaction code creditplus-4180993, код для підписання договору М200196, а також випискою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 30.04.2020 про здійснення успішного переказу 25.11.2019 на суму 6250,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції у системі WayForPay - creditplus-4180993. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 23042020, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами 23.04.2020 та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. На адресу відповідачки 23.04.2021 були направлені повідомлення від ТОВ «Авентус Україна» та від ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1549968 від 25.11.2019. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2 ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що 25.11.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо перебування неукладення нею договору з позивачем, оскільки судом встановлено, що договір було підписано електронним цифровим підписом, а твердження відповідачки про те, що жодних коштів вона не отримувала, спростовується листом ТОВ «Авентус Україна» від 27.04.2020 щодо видачі на платіжну картку онлайн кредитів, зокрема стосовно клієнта [PERSON] , а також випискою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 30.04.2020 про здійснення успішного переказу 25.11.2019. Твердження відповідачки щодо неправомірності отримання позивачем копії паспорту відповідачки не було доведено належним чином. Жодних клопотань про виклик свідків, витребування доказів, проведення ескпертизи тощо від відповідачки до суду не надходило. Крім того, суд не приймає доводи представника відповідача про те, що [PERSON] не отримувала жодного листа про відступлення права вимоги, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. В свою чергу відповідачем не доведено того, що він сплачував заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. Як вбачається матеріалів справи, свої зобов`язання за договором позики відповідачка належним чином не виконала, в передбачені договором строки суму позики та відсотки за користування нею позичальнику не сплатила. Таким чином, встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачкою, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 6250,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] нарахованої за договором пені у розмірі 3 125,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 13 100,00 грн, суд зазначає наступне. Пунктом 4.4. договору № 1549968 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, укладеного між сторонами судового процесу, передбачено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 75,00 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Пунктом 6 паспорту споживчого кредиту, який надавався позивачем [PERSON] , передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме, штраф у розмірі 75,00 грн за кожен день прострочки. Згідно п. 4.5 договору № 1549968 розмір нарахованої пені не повинен перевищувати 3 125,00 грн. Відповідно до наданої представником позивача картки обліку по договору № 1549968 від 25.11.2019, сформованої ТОВ «Авентус Україна», заборгованість [PERSON] становить 21576,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6250,00 грн, заборгованість за процентами - 13 100,00 грн, штраф - 3125,00 грн. В графі «пеня» позивачем зазначено 0,00 грн. Водночас відповідно до витягу з реєстру боржників від 23.04.2020 до договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 22 475,00 грн, з яких: 6250 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 375,00 грн сума заборгованості за відсотками та 12 850,00 грн - пеня. Однак розрахунку сум вказаної заборгованості матеріали справи не містять. Таким чином надана стороною позивача картка обліку щодо договору від 25.11.2019 № 25.11.2019, а по суті - розрахунок заборгованості, жодним чином не доводить вказані у позові суми, які підлягають до стягнення на користь позивача, окрім суми основного боргу. Інших доказів, які б підтверджували позовні вимоги в частині стягнення відсотків та пені, стороною позивача надано не було. Зважаючи на те, що документи, що підтверджують склад заборгованості відповідачки, надані позивачем та первісним кредитором, суперечать один одному, суд не може погодитися із вказаними сумами заборгованості за відсотками та пенею, а тому вимоги позивача в цій частині є недоведеними та задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 27,81 % сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та,

Outcome: partial