Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 24\~778 грн., з яких: на споживчі цілі 21\~000 грн., на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс життя» 3\~528 грн., на придбання послуг у продавця 2 ТОВ «ОКЛОК» - 250 грн. Кредит надається строком на 24 місяці з 12 листопада 2013 року по 12 листопада 2015 року, розмір процентної ставки складає 0,01% річних. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору № [NUMBER] року не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 25.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 32\~901 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 23 746 грн. 06 коп. залишок заборгованості за кредитом, 2 грн. 44 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9\~153 грн. 22 коп. комісія за РО. Посилаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 12.11.2013 року в розмірі 32\~901 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 23 746 грн. 06 коп. залишок заборгованості за кредитом, 2 грн. 44 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9\~153 грн. 22 коп. комісія за РО. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлена судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до увагу заяву, надану представником позивача, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.11.2013 р. між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з п 1.4.2, п. 1.4.3 кредитного договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.6 графік платежів є додатком № 1 та невідємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки з користування кредитом, розміру щомісячної комісії та пільгового періоду Пунктом 1.5 кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожен день порушення, у розмірі 25 грн. Однак, в супереч умовам кредитного договору № [NUMBER] від 12.11.2013 року, вищевказані зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідачем [PERSON] не виконуються. Станом на 25.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 32\~901 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 23 746 грн. 06 коп. залишок заборгованості за кредитом, 2 грн. 44 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9\~153 грн. 22 коп. комісія за РО. Враховуючи допущені відповідачем порушення, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 кредитного договору предявив відповідачу вимогу про виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань, яка залишалася невиконаною. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Статті 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № [NUMBER] від 12.11.2013 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору № [NUMBER] від 12.11.2013 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту та відсотках, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved