Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач - публічне пкціонерне повариство «Дельта Банк» ( далі Банк) звернувся с позовом, в якому вказує, що 19 жовтня 2011 року сторони уклали кредитний договір № 003-12193-191011. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору Банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 1799,90 грн. на придбання певного майна на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування кредитом Наполової О.С. сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 24 % в рік, а плату в розмірі 1,8 % в місяць згідно п. 2.5 Договору. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 1799,90 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 37307964 від 20 жовтня 2011 року та рахунок-фактура № LY2-000939 від 19 жовтня 2011 року. Зі свого боку, [PERSON] отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № LY-000939 від 19 жовтня 2011 року. Але станом на 26 листопада 2013 року [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1479,79 грн., яка складається з заборгованісти - за сумою кредиту 1246,65 грн.; - за відсотками 61,44 грн.; - за комісіями 171,70 грн. [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед Банком «Дельта», однак на даний час кредитна заборгованість нею не погашена, тому позивач просить стягнути зі [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору 1479,79 грн. та судовий збір 229 грн. 40 коп., усього 1709 грн. 19 коп. У судове засідання сторони не з'явилися, просять розглянути справу без їх участі, позивач просить позов задовольнити. (а.с.4), відповідач надав до суду заяву в якій просить цивільну справу слухати в його відсутність, позов визнаеє.(а.с.25). Суд, дослідивши докази у їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що базується на засадах відносності та припустимості доказів, доходить висновку вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно 19 жовтня 2011 року сторони уклали кредитний договір № 003-12193-191011 (а.с.6-9). Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору Банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 1799,90 грн. на придбання певного майна на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування кредитом [PERSON] сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 24 % в рік, а плату в розмірі 1,80 % в місяць згідно п. 2.5 Договору. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 1799,90 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 37307964 від 20 жовтня 2011 року (а.с. 14) та рахунок-фактура № LY2-000939 від 19 жовтня 2011 року ( а.с.13). Зі свого боку, [PERSON] отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № LY2-000939 від 19 жовтня 2011 року (а.с.14). Але станом на 26 листопада 2013 року [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1479,79 грн., яка складається з заборгованісті - за сумою кредиту 1246,65 грн.; - за відсотками 61,44 грн.; - за комісіями 171,70 грн. (а.с.5). [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед Банком «Дельта», однак на даний час кредитна заборгованість нею не погашена. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, у відповідності зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути суму позики. В порушення вимог закону [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки суми кредиту не повернув, тому позов банку підлягає задоволенню у повному обсязі. З відповідача згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню на користь банку судовий збір 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved