Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Представник АК «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь компанії суму додаткового нарахування за без облікове користування ним електроенергією у розмірі 3561,76 грн. та судовий збір по справі, посилаючись на те, що 03 квітня 2017 року представниками АК «Харківобленерго» при перевірці дотримання [PERSON] користування електричною енергією при споживанні електроенергії у домоволодінні [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до електричних мереж АК «Харківобленерго», прилад обліку відсутній. Вказане є порушенням п. 48 ПКЕЕН, про що був складений акт № 209299. На підставі акту енергопостачальник має право визначити величину суми додаткового нарахування за без облікове користування електроенергією, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір суми додаткового нарахування за без облікове користування електроенергією обчислювався позивачем відповідно до зареєстрованої у Міністерстві юстиції України Методики розрахунку обсягів збитків. Оскільки добровільно відповідач не відшкодував збиток, позивач вимушений звернутися до суду. Відомостей про звернення АК «Харківобленерго» до суду з аналогічним позовом немає. 03 листопада 2017 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 06 грудня 2017 року, у цей же день ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 22 грудня 2017 року. У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, подальший розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» здійснюється за правилами нового ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином за місцем мешкання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Однак до суду він не з'явився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим належним чином про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280,281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 р. за № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 р. за N 782/12656, а також Постановою НКРЕ «Про затвердження Змін до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» від 18 грудня 2008 року за № 1384, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19 січня 2009 року за № 31/16047. Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що фізична особа, яка використовує енергію для власних потреб на підставі договору, є споживачем електричної енергії. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність у разі: крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики та споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією та інше. [PERSON] користування електричною енергією для населення згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, обов'язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно до п. 2 вказаних вище Правил, побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Цивільним законодавством встановлено презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном (ст. 13 Конституції України, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про власність»). Зокрема, споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідач [PERSON] володіє приватним будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], для споживання електричної енергії у домоволодінні відкритий особовий рахунок на його ім'я № [NUMBER]. 03 квітня 2017 року при перевірці дотримання [PERSON] при споживанні електричної енергії за вищевказаною адресою представниками АК «Харківобленерго» було встановлено факт порушення відповідачем, що полягав у споживанні електричної енергії поза приладом обліку шляхом самовільного підключення до електричних мереж АК «Харківобленерго», прилад обліку відсутній. За фактом виявленого порушення був складений акт за № 209299 про порушення [PERSON] правил користування електроенергією, в якому зафіксовані всі необхідні параметри контуру живлення, який дозволяв безобліково споживати електричну енергію, зокрема й струм, що може протікати через нього, встановлено за допомогою засобів вимірювальної техніки (технічних засобів), що пройшли повірку відповідно до вимог законодавства України у сфері метрології, а саме: штангенциркуль, інв. № 030014554. Енергопостачальник відповідно до зазначеної вище Методики та змін до неї, має право робити нарахування споживачу суми збитків, завданих порушенням [PERSON], факт якого зафіксовано у відповідному акті про порушення відповідачем. Пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006р. № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення та згідно з Методикою. Рішення про застосування положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією споживачем [PERSON], оформлено протоколом від 03 квітня 2017 року за № 209299. Розрахунок суми збитків відповідає підпункту 3 пункту 3.1 Методики, де визначено, що ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН та в разі виявлення порушення [PERSON], що полягає, зокрема, у самовільному підключенні до електричних мереж АК «Харківобленерго», прилад обліку відсутній. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення. Акт про порушення № 209299 від 03 квітня 2017 року не суперечить вимогам ПКЕЕН і Методики, ніким не оскаржений. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. За таких обставин, суд вважає, що вимоги АК «Харківобленерго» заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі та досліджених в ході розгляду справи доказів. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved