Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що з 12.06.2003 р. по 25.01.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, однак в день звільнення не отримав від відповідача належних до виплати сум по заробітній платі в сумі 39 698 гривень 91 коп., та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 406 грн. 19 коп., тобто по день винесення судового рішення. В судове засідання позивач та його представник подали письмову заяву, в якій свої уточнені вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача не зявився, до суду від нього надійшла письмова заява про визнання уточнених позовних вимог, та про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 12.06.2003 р. по 25.01.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки. (а.с.6). В день звільнення позивач не отримав від відповідача усі належні до виплати суми по заробітній платі, та остаточний розрахунок з ним не проведений, сума заборгованості, згідно з довідкою від 23.05.2017 року № 16-07/336 складає 39 968 грн. 91 коп., що підтверджується самим відповідачем та вбачається з наданої суду довідки, тобто ці обставини визнаються відповідачем, і не підлягають доказуванню. Відповідно з довідкою про середньоденну заробітну плату позивача, її розмір складає 321, 69 грн. ( а.с. 34) Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Таким чином, виходячи з наведеного, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 39 698 грн. 91 коп. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, підлягає стягненню середня заробітна плата за весь період затримки розрахунку при звільнені, тобто з 25.01.2017 р. по 07.06.2017 р. (51 робочий день), тобто по день розгляду судом даної справи в сумі 16\~406, 19 грн. без врахування ПДФО та інших обовязкових платежів. Відповідно до „Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середньоденна заробітна плата позивача складає 321, 69 грн. Таким чином, виходячи із розміру заявлених позовних вимог, в межах яких суд розглядає справу, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, заборгованість по заробітній платі 39\~698, 91 грн., а також а також середній заробіток за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні за період з 25.01.2017 р. по у розмірі 16\~406, 19 грн., без врахування утримання ПДФО та інших обовязкових платежів, за період з 25.01.2017 року по 07.06.2017 р. ( 321, 69 грн.*51 робочий день). На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме: судовий збір на користь держави.

Outcome: approved