Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, просив про стягнення з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 998.14 грн., а також просив стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 23.05.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Тайота», д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортним засобом марки «ВАЗ», н/з [NUMBER]. Винною у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року. Крім того, зазначеною постановою суду було встановлено, що відповідачка після скоєння ДТП залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тайота», д/н [NUMBER], що належить відповідачу по справі була застрахована у ПАТ СК «Еталон», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушила ПДР і ДТП сталася з її вини, то мав місце страховий випадок. Потерпіла особа звернулася до позивача з заявою про страхове відшкодування і позивачем на підставі ремонтної калькуляції і страхового акту та розрахунку до нього було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4 998.14 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Оскільки позивачем було відшкодовано шкоду потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлялася судом про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як було встановлено при розгляді справи, 23.05.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Тайота», д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортним засобом марки «ВАЗ», н/з [NUMBER]. Винною у скоєнні ДТП визнано відповідача, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року. Крім того, зазначеною постановою суду було встановлено, що відповідачка після скоєння ДТП залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тайота», д/н [NUMBER], що належить відповідачу по справі була застрахована у ПАТ СК «Еталон», а оскільки судом було встановлено, що відповідач порушила ПДР і ДТП сталася з її вини, то мав місце страховий випадок. Потерпіла особа звернулася до позивача з заявою про страхове відшкодування і позивачем на підставі ремонтної калькуляції і страхового акту та розрахунку до нього було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4 998.14 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Оскільки позивачем було відшкодовано шкоду потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. За правилами ч. 1 ст. 1166 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.п.в) 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за цого участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Наразі, приймаючи до уваги те, що позивачем було відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій стороні, відповідач, як винна особа в ДТП та особа яка після скоєння ДТП залишила місце пригоди, повинна відшкодувати страховику завдану шкоду. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача майнової шкоди підлягають задоволенню, оскільки є доведеними представником позивача в судовому засіданні в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 1 600.00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved