Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно заяви відповідача від 1 грудня 2016 року, декларації про доходи і витрати йому було призначено житлову субсидію. В декларації відповідач зазначив, що в житловому приміщенні зареєстрований лише він. Оскільки з травня 2018 року [PERSON] не повідомляв департамент про будь-які обставини, що впливають на подальше призначення житлової субсидії, останнім було самостійно здійснено розрахунок житлової субсидії на наступний період: з травня 2018 року по вересень 2018 року та жовтня 2018 року по квітень 2019 року з розрахунку доходів відповідача. В травні 2019 року було виявлено, що відповідач перебуває у шлюбі. У зв`язку з цим, надання житлової субсидії припинено з 1 травня 2019 року. В спірний період відповідачу виплачено житлову субсидію в розмірі 10039 грн.11 коп. За результатами перерахунку житлової субсидії з врахуванням доходів дружини відповідача, поверненню підлягають кошти готівкою в розмірі 4084,32 грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради борг у сумі 4084,32 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , його дружина [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , де веде домогосподарство окремо від позивача. В грудні 2016 року йому була призначена субсидія, яка з квітня 2019 року була припинена. Зазначає, що обов`язок особи, яка отримувала житлову субсидію подавати нову заяву та декларацію не передбачений, обов`язок збирати інформацію для прийняття рішення про призначення субсидії Положенням покладно на структурні підрозділи з соціального захисту населення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 3 лютого 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 3 лютого 2021 року відкладено розгляд справи до 9 березня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю доказів сповіщення. Протокольною ухвалою головуючого від 9 березня 2021 року відкладено розгляд справи до 22 березня 2021 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно заяви №71461 [PERSON] від 1 грудня 2016 року, декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, відповідачу була призначена житлова субсидія (а.с.6,7). Відповідачу була призначена субсидія з грудня 2016 року до квітня 2017 року. Рішенням департаменту від 25 червня 2017 року та від 19 жовтня 2017 року відповідачу призначено субсидію на період з травня 2017 року по квітень 2018 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів від 27 квітня 2018 року Положення про порядок призначення житлових субсидій №329 викладено в новій редакції. П. 9 Положення в редакції від 27.04.2018 року передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. І травня 2019 року було встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі. Розпорядження Департаменту від 16 липня 2019 року припинено надання відповідачу житлової субсидії з 1 травня 2019 року та розраховано суму надміру перерахованої житлової субсидії до повернення. В спірний період з травня по вересень 2018 року виплачувалася відповідачу житлова субсидія в розмірі 395,06 грн., жовтень 2018 року - 722,20 грн., з листопада по грудень 2018 - 3225,02 грн., з січня по березень 2019 року - 4837,53 грн., квітень 2019 року - 859,30 грн. З травня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 5954,79 грн. надавалися не у грошовій формі, тому згідно п. 22 Положення про порядок призначення житлових субсидій №329 (в ред., що діяла в спірний період), повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. Відповідно до п. 16 Положення (в ред. від 27.04.2018 року), після закінчення строку отримання житлової субсидії департаментом самостійно здійснено розрахунок субсидії відповідачу на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, без звернення громадян збирають необхідну інформацію в порядку, передбаченому п. 14 цього Положення і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про відмову у призначенні житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. Обов`язок відповідача подавати нову заяву та декларацію жодним нормативно-правовим актом не передбачений. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями. Судом встановлено, що обов`язок відповідача подавати нову заяву та декларацію жодним нормативно-правовим актом не передбачений, а тому недобровісність з боку відповідача відсутня, як наслідок відсутні і підстави для стягнення коштів зі [PERSON] . Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Outcome: dismissed