Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач ТОВ «ДТЕК Східенерго» в інтересах Відокремленого підрозділу «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги з [PERSON] , у якій просив стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 11057,47 грн., з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8079,00 грн., з централізованого постачання холодної води в розмірі 2963,44 грн., штрафні санкції 3% річних в розмірі 3976,16 грн. та витрати з оплати судового збору. В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначив,\~що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , якій позивач надає комунальні послуги за вказаною адресою у вигляді централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, належним чином виконав свої зобов`язання за період з листопада 2011 року по жовтень 2019 року. В свою чергу, [PERSON] обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконує, в результаті чого утворилася вищезазначена заборгованість. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 19.12.2019 року позивачеві відмовлено у видачі судового наказу про стягнення означеної заборгованості за спожиті комунальні послуги з [PERSON] . Представник позивача\~про час\~та місце\~судового розгляду\~повідомлений в\~установленому законом\~порядку, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку. Надіслала до суду заяву, в якій визнала наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, просила при ухваленні рішення застосувати позовну давність та розглядати справу без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Відповідно до положень ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради 14.08.2013 № 187 «Про визнання виробником та виконавцем комунальних послуг централізованого опалення, гарячого та питного водопостачання», виробником та виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення, гарячого та питного водопостачання визначено Відокремлений підрозділ «Курахівсвька теплова електрична станція» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (а.с. 13). З особового рахунку № [NUMBER] , довідки Курахівської міської ради від 14.08.2020 року встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій вона проживає з 15.01.1988 року (а.с. 11, 19, 20). З виписки з особового рахунку встановлено, що відповідач [PERSON] не вчасно та не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги в період з листопада 2011 року по жовтень 2019 року, внаслідок чого утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 11057,47 грн., з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8079,00 грн., з централізованого постачання холодної води в розмірі 2963,44 грн. (а.с. 12). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 19.12.2019 року ТОВ «ДТЕК Східенерго» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиті комунальні послуги за період з листопада 2011 року по жовтень 2019 року, оскільки заяву подано поза межами позовної давності (а.с. 10). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. З положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Встановлено, що відповідач, отримуючи надані послуги, своєчасно їх не оплачувала, у зв`язку з чим позивач, в межах заявлених позовних вимог просить стягнути заборгованість за надані послуги за період з листопада 2011 року по жовтень 2019 року з централізованого опалення в розмірі 11057,47 грн., з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8079,00 грн., з централізованого постачання холодної води в розмірі 2963,44 грн., загальною сумою 22099,91 грн., штрафні санкції 3% річних в розмірі 3976,16 грн. В той же час, відповідачем позов визнано частково та заявлено про застосування позовної давності. Згідно ст.ст.\~256,\~257\~ЦК України,\~позовна давність\~ це\~строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1\~ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Частинами 1, 5\~ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи, що заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Згідно ст.\~264\~ЦК України,\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку.\~Позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. При цьому, подання заяви про видачу судового наказу, незалежно від її задоволення, не перериває перебігу позовної давності. На підставі приписів ч. 2 ст. 264 ЦК України, переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Така думка суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року по справі №712/8916/17. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиті відповідачем житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, а також 3% річних, за період з листопада 2011 року по 10.08.2017 року, задоволенню не підлягають. Отже, позовні вимоги з урахуванням строку позовної давності, заявленої відповідачем, належить задовольнити частково. Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за період з 10.08.2017 року по 01.11.2019 року становить, згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , наданої позивачем, 16733,24 грн. (а.с. 12). За розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві, 3% річних у розмірі 3976,16 грн. нараховані на загальну суму боргу 22099,91 грн. (а.с. 7). Відповідно, з урахуванням строку позовної давності, за наявним у матеріалах справи розрахунком, розмір 3% річних розраховується за формулою: 3% річних від суми боргу за місячним платежем = сума боргу за один щомісячний платіж х 3 / 100 / кількість днів у році, коли мало місце прострочення х кількість днів прострочення цього щомісячного платежу у відповідному році, що становить: за серпень 2017 року 1,64 грн., за жовтень 2017 року 1,20 грн., за листопад 2017 року 0,66 грн., за грудень 2017 року 27,40 грн., за січень 2018 року 28,80 грн., за лютий 2018 року 19,67 грн., за березень 2018 року 19,37 грн., за квітень 2018 року 4,38 грн., за жовтень 2018 року 0,41 грн., за листопад 2018 року 0,49 грн., за грудень 2018 року 23,10 грн., за січень 2019 року 26,02 грн., за лютий 2019 року 17,28 грн., за березень 2019 року 11,94 грн., за квітень 2019 року 4,49 грн., за липень 2019 року 73,10 грн., за серпень 2019 року 3,45 грн., а всього 263,40 гривень. Щодо витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, суд зазначає наступне. Так, позивачем заявлено позов на суму 26076,07 грн., за подання якого сплачено судовий збір в сумі 1909,90 грн., а задоволено позов на суму 16996,64 грн., тому, враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1244,89 грн. (1909,90 грн. х 16996,64 грн. / 26076,07 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial