Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач ТОВ «БАХМУТ ЕНЕРГІЯ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позову вказав, що позивач в період з березня 2018 року по вересень 2020 року здійснювало постачання теплової енергії в квартиру споживача [PERSON] , що зафіксовано актами про підключення/відключення опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] за спірний період. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «БАХМУТ ЕНЕРГІЯ» є єдиним постачальником теплової енергії для населення м. Бахмут та м. Соледар. В опалювальні періоди позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок [ADDRESS] , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири [ADDRESS] . Факт користування відповідачем системою централізованого опалення підтверджується відповідними актами про підключення та відключення житлового будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Представниками ТОВ «БАХМУТ ЕНЕРГІЯ» за заявою відповідача від 22.01.2019 року було зафіксовано факт відсутності нагрівальних приладів опалення на період лютий- березень 2019 року в квартирі [ADDRESS] , надано строк на відновлення системи централізованого опалення у квартирі та попереджена про нарахування за теплопостачання з 1 квітня 2019 року. Позивач вказує, що він виконав свої зобов`язання перед відповідачем. В результаті порушення відповідачем свого обов`язку оплачувати вартість товару, що постачається (теплову енергію) за період з березня 2018 року по вересень 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 11532,60 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 листопада 2020 року по справі було відкрито провадження, ухвалено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача Коваленко О.В. підтримав позовні вимоги у повному обсязі на підставі викладених у позові доводів, та вказав, що відповідач звертався до них з вимогою не нарахування плати за теплопостачання в зв`язку з фактичною відсутністю даної послуги, оскільки у відповідача відсутні нагрівальні прилади. Єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійної діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Відсутність у квартирі відповідача батареї центрального опалення не є доказом відключення її квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання їй послуг з постачання тепла. Між відповідачем та ТОВ «БАХМЕТ ЕНЕРГІЯ» виникли відносини зобов`язального характеру стосовно постачання теплової енергії та відповідно її оплати. В результаті порушення відповідачем свого обов`язку, виникла заборгованість за період з березня 2018 року по вересень 2020 року у розмірі 11532,60 гривень. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання н з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї не надходило клопотань щодо відкладення судового засідання. Представник позивача та представник відповідача не заперечували проти розгляду справи за відсутність належним чином повідомленого відповідача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі на підставі того, що система опалення у квартирі відповідача відсутня. Приблизно у 2017 році, в зв`язку з пошкодженням труб, не з вини відповідача, співробітники обслуговуючої організації обрізали систему опалення в квартирі відповідача. Самостійно відповідач не могла поновити систему опалення, так як є інвалідом 1 групи, потребує сторонньої допомоги, у результаті чого проживала в іншому приміщенні, за адресою матері. До березня 2018 року відповідач сплачувала комунальні послуги за теплову енергію. Відповідач постійно вела переписку з обслуговуючими організаціями та позивачем. Відповідач звернулася до ОСББ «Ювілейна 38», які склали акт від 15.05.2018 року, акт від 27.08.2018 року про відключення від системи опалення. Даний акт відповідач направила позивачу, та в подальшому неодноразово зверталася до позивача з проханням не проводити нарахування з цих обставин, але позивач їй відмовляв. Вона неодноразово зверталася до президента України, міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України з проханням допомогти. 24.09.2020 року Бахмустька міська рада надала дозвіл на індивідуальне опалення. В зв`язку з фактичною відсутністю отримання послуг з теплопостачання та системи опалення у спірний період, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, що містяться в них, судом встановлено, що: Концесійним договором від 24 липня 2007 року (з додатками та змінами) позивач є концесіонером з правом здійснення керівництва (експлуатації) об`єкту концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері надання послуг по теплопостачанню на території м. Бахмут, Соледар, Бахмустького району (а.с. 20-27). Відповідно до Інформації з ДРРПННМ від 23.10.2020 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу з 05.02.2018 року (а.с.7). Факт належності на праві приватної власності відповідачу квартири також підтверджується договором купівлі - продажу від 05.02.2018 року. Вказана квартира розташована у багатоквартирному будинку та підключена до об`єднаної системи централізованого опалення. Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Згідно з п. 10 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року за №1497 та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно. Нарахування плати відповідачу за відпущену теплову енергію проводилося за затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно до постанови НКРЕ України від 09.06.2016 року № 938, а також рішення Виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 288 від 29.12.2017 року, № 265 від 21.11.2018 року (а.с. 16-19); рішень виконавчого комітету про початок та закінчення опалювальних періодів № 191 від 13.09.2017 року, №58 від 06.04.2018 року, № 227 від 16.10.2018 року, № 80 від 09.04.2019 року, № 213 від 11.09.2019 року, № 256 від 15.10.2019 року, № 257 від 21.10.2019 року, № 106 від 17.03.2020 року (а.с. 28-33), актами про підключення та відключення теплопостачання будинку [ADDRESS] за спірний період (а.с. 8-15). Судом встановлено, що відповідач зверталась письмово до позивача з приводу відсутності системи опалення в належній їй квартирі. Згідно до акту від 27.08.2018 року складеного Головою ОСББ відповідач самостійно відключилась від централізованого теплопостачання. Відповідно до документальної інформації, наданої позивачем (від 12.09.2018 року, 12.12.2018 року, 31.01.2019 року, 28.11.2019 року), на неодноразові письмові звернення відповідача було вказано, що відключення від системи централізованого опалення квартири [ADDRESS] , можливо тільки на підставі діючого законодавства, відповідачу було повідомлено про необхідність поновлення системи централізованого опалення та попереджена про нарахування плати з 01.04.2019 року. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача у спірний період від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла. Судом встановлено, що деякий час у квартирі відповідача були відсутні батареї, однак це не є доказом відключення її квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання їй послуг з постачання тепла. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Разом з тим недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Поряд з цим згідно з ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До матеріалів справи доданий розрахунок нарахувань (заборгованості) з яким погоджується суд, та відповідно до якого сума заборгованості складає 11532,60 гривень (а.с.6). Розрахунок послуг здійснений на підставі тарифів та відповідно до опалювальної площі квартири. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є зобов`язанням, у якому серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, згідно з вимогами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є обґрунтованою, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону. Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт надання та отримання послуг з централізованого опалення щодо квартири відповідача, як і доказів невірності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, відповідачем та його представником не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved