Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом 19 січня 2017 року, у якому від імені [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. Мічуріна, 26, с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову повідомляє, що 16 березня 2016 року померла [PERSON], якій до дня смерті належало домоволодіння по вул. Мічуріна, 26, с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, та прийняла спадщину шляхом подання заяви до Віньковецької державної нотаріальної контори, проте оформити спадкові права не має змоги за відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця. Представник відповідача, Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, при вирішені спору послався на розсуд суду. Повідомив, що третя особа [PERSON] постійно до дня смерті, як донька, проживала з [PERSON], доглядала її і поховала. Вважав, що вона набула право на спадкове майно. Третя особа [PERSON] звернулась із самостійними вимогами до [PERSON] Просить визнати за нею в порядку ч.1 ст. 1241 ЦК України як за дитиною, яка на час відкриття спадщини досягла пенсійного віку право на обовязкову частку у спадщині, а саме - право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, що знаходиться на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району згідно державного акта ЯБ № 00327 від 14.02.2008 року, що належала матері. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити з підстав оговорених у позові. Третя особа не заперечувала проти передачі у власність [PERSON] домоволодіння по вул. Мічуріна, 26, в с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області. Представник відповідача Нетечинецької сільської ради при вирішені спору послався на розсуд суду. Повідомив, що третя особа [PERSON] постійно до дня смерті як донька проживала з [PERSON], тому набула право на спадкове майно. Представник позивачки заперечував проти прав [PERSON] на спадкове майно, посилаючись на те, що недоведений факт її та матері постійного проживання до дня смерті спадкоємця. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши надані ними докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 березня 2016 року в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON], якій належав житловий будинок, що знаходиться по вул. Мічуріна, 26, с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Нетечинецької сільської ради № 46 від 22.10.2004 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом та прийняла спадщину з огляду на положення ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.57). Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 274391; заповітом, посвідченим секретарем Нетечинецької сільської ради 06.11.2013 року, із якого слідує, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб від 06.12.2014 року. Згідно з довідкою КП «БТІ» Віньковецької районної ради від 23.12.2016 року, вартість домоволодіння вул. Мічуріна, 26, с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області становить 33766,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України). Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, і прийняла спадщину. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, яке в 2004 року вже підлягало реєстрації, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2016 року, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по вул. Мічуріна, 26, с. Славута, Віньковецького району Хмельницької області, який належав [PERSON], померлій 16.03.2016 року. [PERSON] має право оговорене ст. 1241 ЦК України на половину частки від всієї спадкової маси спадкодавця, як донька, яка на час відкриття спадщини 16.03.2016 року досягла 55 років, тобто як особа непрацездатна. Реалізуючи своє право спадкоємця першої черги, вона вимагає право власності на 1/1 земельної ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, що знаходиться на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району згідно державного акта ЯБ № 00327 від 14.02.2008 року, що належав її померлій матері. При цьому, не претендує на домоволодіння взагалі. Інших спадкоємців, які б висували свої спадкові інтереси не виявлено. Тому на підставі зазначеної правової норми третя особа [PERSON], яка своєчасно вступила у спадкові права, подавши заяву нотаріусу (а.с.56) вважається такою, що має право власності на ? частину вказаної земельної ділянки. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкоємець [PERSON] за заповітом набула право власника на спірне домоволодіння №26 розташоване по вул. Мічуріна, в с. Славута, Віньковецького району . Вона ж та [PERSON] кожна по ? набули право власності на земельної ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1902 га, що знаходиться на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району згідно державного акта ЯБ №00327 від 14.02.2008 року, що належав спадкодавцю.

Outcome: partial