Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач ТОВ «ВіДі Авангард» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних витрат. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 29.09.2006 року між ТОВ «ВіДі Авангард» та [PERSON] був укладений наряд-замовлення (договір) № АВГСА-000567, згідно якого відповідач [PERSON] замовив роботи по ремонту автомобіля PEUGEOT 208, VIN № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Роботи були виконані та прийняті відповідачем без зауважень, що підтверджується актом виконаних робіт № АВГСА-000567 від 01.03.2017р. [PERSON] повинен був оплатити вартість ремонту в день підписання акту виконавчих робіт, однак, на сьогоднішній день заборгованість відповідачем не сплачена. У зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 20 739грн, 3% річних у розмірі 282,96грн, суму інфляційних нарахувань у розмірі 1229,82грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.08.2017р. відкрито провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Авангард» до [PERSON] про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних витрат. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 754/10612/17-ц, номер провадження 2/754/1373/18, передана судді Бабко В.В. у зв'язку з звільненням судді [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти розгляду справи з постановленням заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2006 року між ТОВ «ВіДі Авангард» та [PERSON] був укладений наряд-замовлення (договір) № АВГСА-000567, згідно якого відповідач [PERSON] замовив роботи по ремонту автомобіля PEUGEOT 208, VIN № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. ТОВ «ВіДі Авангард» зобов'язання за договором виконались, а саме були виконані роботи по ремонту автомобіля з використанням запасних частин та матеріалів загальною вартістю 20739грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 01.03.2017. Відповідач порушив умови договору в частині оплати виконаних робіт та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 15.08.2017 року становить 22251,78грн, з яких: 20739грн - заборгованість по виконанню робіт, 282,96грн - 3% річних, 1229,82грн - інфляційні нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно п. 4.1 Договору Замовник повинен здійсними всі платежі за Договором в день підписання Акту виконаних робіт. Виконавець має право притримати ДТЗ до повного погашення заборгованості замовника. Відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо оплати виконаних робіт у розмірі 20739грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 22251,78грн, з яких: 20739грн - заборгованість по договору, 282,96грн - 3% річних, 1229,82грн - інфляційні нарахування, є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1600грн.

Outcome: approved