Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500,00грн щомісячно, посилаючись на те, що з 09 вересня 2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 грудня 2016 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не допомагає доньці матеріально, дитина хворіє їй потрібно проводити огляд та лікування раз в три місяці. Відповідач працює, являється інвалідом 3 групи та отримує пенсію, являється приватним підприємцем. Відповідач у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява про те, що він не може бути присутнім у судовому засіданні за станом здоровя та позовні вимоги не визнає. , Позивач у судове засідання зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 грудня 2016 року, що підтверджено копією рішення суду. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження. Дитина проживає з позивачем, що не оспорюються сторонами. У\~статті 150 СК України\~визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1\~статті 181 СК України\~визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3\~ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст.ст.\~182,\~183,\~184 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом із врахування стану здоров'я дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За змістом закону визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може мати місце лише у передбачених\~ст.184 СК України випадках, зокрема,\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що на час подання позову відповідач являється інвалідом 3 групи та отримує пенсію, про що мається довідка Дергачівського обєднаного УПФУ від 04.05.2017 за №558, а також являється ФОП, про свідчить витяг з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2017, у звязку з чим має регулярний дохід, доказів одержання частини доходу в натурі матеріали справи не містять, інші обставини, які б могли мати істотне значення\~у розумінні\~ст.184 СК України\~не встановлені, то відповідно до\~ст.183 СК України, аліменти повинні стягуватися у частці від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], а не в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач являється інвалідом з дитинства ІІІ групи та заперечує виплачувати аліменти на утримання дитини в частці від заробітку, крім того, суд враховує стан здоровя дитини, при цьому, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України. Судові витрати суд покладає на відповідача згідно ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: partial