Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» Гладиш Я.М. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача втрати від інфляційних процесів та три відсотки річних на загальну суму 46 306 грн. 92 коп., а також судовий збір. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 11 червня 2010 року Харківським районним судом Харківської області розглянуто справу № 2-Н-526/10 за заявою ПАТ «Універсал Банк» про видачу судового наказу про стягнення сум заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №CL47192 від 30.05.2008 року. Стягнуто на користь банку суму в розмірі 32869,17 грн, судовий збір в розмірі 164,35 грн та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, а всього 33063,52 грн. Відповідач не виконав рішення суду, не повернув банку кошти, внаслідок чого з червня 2010 року по лютий 2019 загальна сума 3% за неналежно виконаним зобов`язанням становить 7239,25 грн., а сума інфляційних збитків за вказаний період складає 39067,67 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.01.2020 призначено проведення відеоконференції. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, застосувати строки позовної давності. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судовим наказом від 11.06.2010 р., виданим Харківським районним судом Харківської області, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL47192 від 30.05.2008 року в сумі 32869,17 грн., судовий збір в сумі 164,35 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 33063,52 грн. З розрахунку, наданого позивачем, убачається, що за період з 11.06.2010 по 09.01.2019 р. відповідачу нараховано 3% річних у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості в розмірі 32869,17 грн., що становить 7239,25 грн. З розрахунку, наданого позивачем, убачається, що за період з 11.06.2010 по 09.01.2019 р. відповідачу нараховано інфляційні втрати у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості в розмірі 32869,17 грн., що становить 39067,67 грн. Також з розрахунку, наданого позивачем, убачається, що повне погашення заборгованості відповідачем було здійснено 05.02.2019 р. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судовим наказом від 11.06.2010 р., виданим Харківським районним судом Харківської області, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL47192 від 30.05.2008 року в сумі 32869,17 грн., судовий збір в сумі 164,35 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 33063,52 грн. Судовий наказ набрав законної сили. З наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, та з яким погоджується суд, за період з 11.06.2010 по 05.02.2019 р., внаслідок не сплати відповідачем заборгованості в розмірі 32869,17 грн, останньому нараховано 3% річних - 7239,25 грн. та інфляційні втрати в розмірі 39067,67 грн. Повне погашення заборгованості відповідачем було здійснено 05.02.2019 р. Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Оскільки відповідальність за статтею 625 ЦК України настає, зокрема, і за невиконання судового рішення про стягнення грошових коштів у національній валюті, то до такої суми заборгованості застосовується індекс інфляції. Таким чином, суд вважає, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення 3% річних та інфляційних втрат у добровільному порядку, або підстави, які б звільняли відповідача від сплати 3% річних та інфляційних втрат. Водночас, суд вважає необхідним застосувати строки позовної давності з огляду на наступне. З поштового штампу, який міститься на конверті в якому надійшла позовна заява, убачається, що позивачем направлено позовну заяву до суду 29.10.2019 р. Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Дослідивши розрахунок заборгованості, судом встановлено, що відповідачем нараховано заборгованість, що складається з 3% річних та інфляційних втрат за період з 11.06.2010 по 05.02.2019 р., водночас, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в межах строків позовною давності, тобто з 29.10.2016 по 05.02.2019 (дата повного погашення заборгованості). 3% річних за період з 07.11.2016 по 05.02.2019 складає 988,49+10 (з 29.10.2016 по 07.11.2016) * 2.19=1010,39 грн., індекс інфляції за період з 07.11.2016 по 05.02.2019 складає 4093,60+10 (з 29.10.2016 по 07.11.2016) * 24.06=4334,20 грн., а загалом сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, 5344,59 грн. Таким чином, суд вважає, що на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про поважність причин несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, або підстави, які б звільняли відповідача від сплати 3% річних або інфляційних витрат, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в межах строку позовної давності, а саме з 07.11.2016 по 05.02.2019, що складає 5344,59 грн. Згідно платіжного доручення №9019/1 від 22 жовтня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 221 грн. 68 коп.

Outcome: partial