Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в с. Ювілейне Луганської обл. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [INFO] року на непідконтрольній державній владі території України в смт. Ювілейне, Луганської обл., померла матір заявника - [PERSON] При зверненні з до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою щодо реєстрації факту смерті, заявнику було відмовлено, оскільки поданий документ про смерть особи не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. Встановлення факту необхідно для здійснення державної реєстрації смерті матері заявника. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, посилаючись на обставини, що викладені в заяві. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти заявлених вимог. Судом встановлено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 09.04.2016 року, виданого Міським Централізованим патологоанатомічним відділенням Державної установи «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8» (а. с. 7 - 8) в м. Луганську с. Ювілейному померла [PERSON] ([INFO]). Причина смерті - набряк мозку, інфаркт мозку, внаслідок тромбозу мозкових артерій (а. с. 7 - довідка про причину смерті). Листом Шевченківського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві від 06.05.2016 року №2941/02/05.05.-71 (а. с. 11) повідомлено, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, а тому у державній реєстрації смерті необхідно відмовити. Померла [PERSON] є матір'ю заявника. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.1969 року (а. с. 9). Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року N 254-VIII визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON] в с. Ювілейне Луганської обл., що підтверджується заявою про встановлення факту смерті особи, доданими до неї документами (лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті) та поясненнями представника заявника, проте в реєстрації події смерті органом ВДРАЦС було відмовлено, оскільки надані заявником документи не відповідали затвердженій МОЗ формі. Надати необхідні документи заявник не може, тому що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, яка не підконтрольна і де не діють органи державної влади України. Враховуючи зазначене, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт смерті особи та необхідність встановлення даного факту саме в судовому порядку, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved