Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач у травні 2016 року звернувся у суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, про стягнення з відповідачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску, в розмірі 35000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі до 13 грудня 2013 року. В шлюбі ними було придбано автомобіль «Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.03.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя встановлено, що [PERSON] у період шлюбу 18.06.2013 року відчужила на користь [PERSON] автомобіль «Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску, який був придбаний у шлюбі, а відтак у звязку із відчуженням, даний автомобіль не може бути предметом поділу спільного майна подружжя. Стверджує, що обставини щодо відчуження автомобіля йому не були відомі, згоди на це він не надавав, оскільки в цей період часу він проживав окремо від відповідачки, що встановлено рішенням Залізничного районного суду м.Львова, яким розірвано шлюбу. З огляду на те, що спірний автомобіль був придбаний за час шлюбу, то відповідно це майно є обєктом права спільної сумісної власності і здійснення такого права має відбуватися за правилами ст.ст.63, 65, 68 СК України. Між тим, вказаний автомобіль був відчужений відповідачкою без його згоди, автомобіль не міг бути реалізований в інтересах сімї та вибув із власності проти його волі, так як на час відчуження автомобіля вони з відповідачкою проживали окремо. Так як автомобіль відчужено на користь третьої особи, що унеможливлює його поділ в натурі, він не був стороною договору відчуження, а тому вважає, що має право на отримання грошової компенсації вартості ? частини автомобіля в розмірі 35000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначив, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, з 2007 року вони проживали окремо один від одного і не підтримували сімейних відносин. Автомобіль «Toyota Camry 2.2 І GL 2164» 2000 року випуску був придбаний в період шлюбу і зареєстрований на відповідачку. У квітні 2014 року йому стало відомо про те, що відповідачка відчужила вказаний автомобіль своїй сестрі [PERSON] за 70 тисяч гривень, що підтверджується довідкою-рахунком від 18.06.2013р. Між тим, згоди на відчуження автомобіля він не давав, автомобіль не міг бути реалізований в інтересах сімї, а отримані відповідачкою кошти від відчуження автомобіля не були використані в інтересах сімї, так як з 2007 року вони з відповідачкою проживають окремо і з того часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних відносин. Просить позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача, думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] з 13 липня 1991 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають\~\~дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13 грудня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Даним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з 2007 року і з цього часу вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2015 року поділено майно подружжя, набуте за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], залишено у власності [PERSON] квартиру [ADDRESS] та залишено у власності [PERSON] транспортний засіб DAEWOO MATIZ E93 MX, легковий комбі, номер шасі (кузова, рами) ХWВ4А11ВV6А081061, червоного кольору, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Виділено у власність [PERSON] та [PERSON] по ? ідеальній частині кожному земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, припинено право спільної сумісної власності на вказане майно. Рішенням Апеляційного суду Львівської області 15 грудня 2015 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2015 року скасовано в частині поділу по ? ідеальній частині кожному з подружжя [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої в с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області та у цій частині ухвалено нове рішення, яким виділено із спільного нажитого майна подружжя [PERSON] земельну ділянку у с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області площею 0,1000 га, кадастровий номер 4623681600:01:010:0084 та припинено право власності на цю земельну ділянку [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Львівської області 15 грудня 2015 року встановлено, що транспортний засіб «Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску, належав [PERSON], вказаний автомобіль був придбаний за час спільного подружнього життя. 18 червня 2013 року [PERSON] вказаний автомобіль відчужила своїй сестрі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу. Сторонами не подано доказів, які б підтверджували як те, що отримані кошти від відчуження автомобіля використані в інтересах сімї, так і те, що такі використані всупереч таким інтересам. Згідно з частиною 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України). Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потербують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подано письмово., що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№ 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною 1 статті 63 СК України, частиною 1 статті 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог частини четвертої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл спірного майна та визнання недійсним правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. З довідки-рахунок №440101 від 18.06.2013р. вбачається, що [PERSON] придбала автомобіль «Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску вартістю 70000 грн. Згідно інформації Територіального сервісного центру 4641 РСЦ МВС у Львівській області, автомобіль Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску, д.р.н ВС7667АА 18.06.2013 року зареєстрований на праві власності за [PERSON] Суд приймає до уваги покликання позивача на те, що згоди на відчуження автомобіля «Toyota Camry 2.2 І GL 2164» 2000 року випуску, д.р.н ВС 7667 АА він не давав, автомобіль не міг бути реалізований в інтересах сімї, а отримані відповідачкою кошти від відчуження автомобіля не були використані в інтересах сімї, оскільки позивач з відповідачкою з 2007 року проживають окремо один від одного і з того часу вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували надання [PERSON] згоди на відчуження вказаного автомобіля, отримання коштів від його продажу подружжям, а також використання цих коштів в інтересах сім'ї. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 06.09.2013р., ринкова вартість автомобіля Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску, д.р.н ВС7667АА на дату оцінки складає 80629 грн. без врахування ПДВ. За наведеного вище, враховуючи, що автомобіль Toyota Camry 2.2 І GL 2164», 2000 року випуску є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, вказаний автомобіль відчужений 18.06.2013 року відповідачкою без згоди позивача за ціною 70000 грн., кошти від його продажу не могли бути витрачені в інтересах сім'ї, так як сторони з 2007 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 35000 грн. є підставними і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved