Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 212497 грн. 42 коп. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2124 грн. 97 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.07.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ACTMRX22480105, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6239 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. А [PERSON] зобов'язався погасити кредит в повному обсязі до 13.07.2010 року. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 18.04.2014 року його заборгованість за кредитом складає 212497 грн. 42 коп. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився подав заяву в якій просив слухати справу без його участі, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити,не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Статтею 224 ЦПК України, передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що 13.07.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ACTMRX22480105, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6239 грн. 40 коп. на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. А [PERSON] зобов'язався погасити кредит в повному обсязі до 13.07.2010 року та виплатити відсотки за користування кредитними коштами щомісячними ануїтет ними платежами в розмірі 521 грн. 94 коп. Відповідно до п.п.5.1, 5.3 умов договору при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.3.2.2, 3.2.3 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплати банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Відповідно до п.5.5 Умов надання кредиту фізичним особам «Розтрочка», «Стандарт», встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за кредитування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) - тривалістю 5 років. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. У зв'язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 18.04.2014 року складає 212497 грн. 42 коп., в тому числі сума заборгованості за кредитом 5556 грн. 47 коп., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 642 грн. 70 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4554 грн. 80 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 191148 грн. 33 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 10095 грн. 12 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Разом з тим, в відповідно до вимог ст.551 ЦК України та роз'яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотним обставинами для зменшення розміру неустойки в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в повному обсязі заборгованість по договору кредиту, яка складається з суми заборгованості за кредитом 5556 грн. 47 коп., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 642 грн. 70 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 4554 грн. 80 коп. Але зменшити розмір нарахованої банком неустойки (штрафів та пені) за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 201740 грн. 45 коп. до 49246 грн. 03 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на наведене, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги Банку, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь банку судові витрати в розмірі 600 грн. 00 коп.

Outcome: partial