Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 квітня 2008 року [PERSON] 25 квітня 2008 р. отримала кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Всупереч умовам договору кредиту відповідач [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, а також інших витрат відповідно до умов Договору не виконала, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22484,41 грн., яка складається з наступного: 2990,55 грн. - заборгованість за кредитом, 13448,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6045,5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3472,28 грн., яка була задоволена судовим наказом Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27.11.2008 року, різниця становить 19012, 13 грн.), а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (500 грн. - штраф (фіксована частина); 950,61 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243,60 грн.. В додаткових поясненнях до заявленого позову позивач просив суд звернути увагу на те, що 25. 04.2008 року відповідачка [PERSON] звернулася до банку з письмовою заявою про оформлення на своє ім`я кредиту - швидка готівка із встановленням кредитного ліміту в сумі 3000 ( три тисячі ) грн.. Базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом 2% на місяць та щомісячною комісією 3.5%. Своїм особистим підписом відповідачка, будучи повнолітньою, дієздатною особою, ствердила, що дана заява, разом з Пам’яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, з якими вона ознайомилася і згідна, становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг. На підставі заяви відповідачки від 25.04.2008 року Банком відкрито їй Кредитний рахунок. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами . У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторонни до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 1048 ЦК України позиколавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Між банком та позичальником було укладено у передбаченій законом письмовій формі договір про надання банківських послуг з елементами кредитного договору. У відповідності зі ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням вимог зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штраф, пеня), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з абз. 2 ч. 2 ст. 551 ЦК України розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору передбачено сплату клієнтом штрафу у випадку порушення ним строків платежів більш ніж на 120 днів в розмірі 500 грн. +5 відсотків від суми позову. Пунктом 5.5.1 Правил передбачено за несвоєчасне погашення боргових зобов'язань, оплату процентів по підвищеній процентній ставці, яка визначена у Тарифах. Згідно Тарифів, які діяли на момент укладення договору, підвищені відсотки складали 15% в місяць. Згідно Умов та правил надання банківських послуг а також Тарифів, відповідач зобов'язується погашати щомісячні платежі ( включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Щодо стягнення заборгованості після винесення судового наказу про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 3472.28 грн. станом на 05.11.2008 року, представник позивача зазначав , що вказана в наказі сума Відповідачем не сплачена, у зв'язку з чим у відповідачки утворилася заборгованість за кредитом, наведена в розрахунку заборгованості . Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів є не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до умов Кредитного договору - договір набуває чинності з моменту підписання даного договору обома сторонами і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум по кредитному договору є наслідком неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Тому банк правомірно нарахував суми і за час виконання судового наказу, оскільки зобов'язання не було виконано і не припинилося . Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення виконання зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604 - 609 ЦК України, зокрема, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відсотки по кредиту нараховуються у відповідності із умовами договору та згідно норм чинного законодавства. У відповідності до п. 27 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК не підлягають зменшенню через неспіврозмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Заперечуючи проти застосування заявленого представником відповідача клопотання про застосування строку позовної давності, представник позивача зазначила: Термін дії договору передбаченого п.9.12 Умов і Правил надання Банківських послуг 12 місяців з моменту підписання та лонгується на такий же термін щоразу, допоки одна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору. З моменту підписання договору і до часу звернення з позовом відповідачка не зверталася з заявою про припинення дії договору. Пунктом 9.3 Умов і Правил надання банківських послуг встановлено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін. Ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється строком на три роки. Перебіг строків починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ст.. 261 ЦК України ). В статті 264 ЦК України зазначено, - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку . Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Останні погашення відповідачем заборгованості за Кредитним договором у періоді, за який стягується заборгованість, були : 27.12.2013 р. - 260.13 грн.; 28.12.2013 р. - 108.25 грн.; 29.12.2013 р. - 54.12 грн. Дана обставина підтверджує факт визнання відповідачкою своїх зобов'язань перед ПАТ КБ « Приватбанк» . У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткових поясненнях, просить задовольнити їх вимоги. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив, просять відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, неправомірними, безпідставними та наведених ним у запереченні на позовну заяву міркувань. В письмових запереченнях посилається на те, що 25.04. 2008 року [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ « Приватбанк» з заявою про відкриття кредитного карткового рахунку з кредитним лімітом 3000 ( три тисячі ) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3.5%. Відповідно до відміток ЗАТ КБ «Приватбанк» у заяві від 25.04.2008 року, банком відкрито картковий рахунок і видана платіжна картка № [NUMBER]. Відповідачці фактично картка не видавалася, так як вона отримала готівкою повну суму кредиту у відділенні банку в день оформлення договору про отримання кредиту. Нова платіжна картка їй також не видавалася. Згідно з п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів, по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Крім того, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи в певній частині. Відповідно до наданої позивачем Пам’ятки клієнта, яка є невід'ємною частиною договору про надання банківських послуг від 25.04.2008 року [PERSON] отримала кредит в сумі 3000 (три тисячі) гривень. Розмір обов'язкового платежу становить 500 ( п'ятсот ) гривень до 25 числа кожного місяця, базова процентна ставка становить 2%, комісії - 3.5% . Строк дії договору 12 місяців. Однак, відповідачка з часу отримання кредиту в сумі 3000 грн. (з 25.04.2008 року) оплату не здійснювала, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі і довідкою про стан заборгованості. Пунктом 9.12 договору б/н від 25.04.2008 року передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо жодна із сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк. Вимог, строк дії договору 24 місяці з дня підписання сторонами договору, тобто до 25.04.2010 року. Враховуючи вищевикладене, сторони встановили строк дії договору до 25.04. 2010 року, так і строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, останній з яких підлягав виконанню в строк до 25.04.2010 року. Крім того, просить врахувати, що позивачем пропущений строк позовної давності і заявив клопотання про застосування позовної давності у зв'язку з її спливом. Також в своїх запереченнях представник позивача просить звернути увагу на те, що для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч..2 ст. 258 ЦК України передбачає, що для стягнення неустойки ( штрафу, пені ) застосовується позовна давність строком в один рік. Крім цього вважає що справу за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» необхідно закрити, оскільки 27 листопада 2008 року суддею Підволочиського районного суду Тернопільської області за заявою ЗАТ «Приватбанк» видано судовий наказ, відповідно до якого - стягнуто з [PERSON] в користь ЗАТ КБ « Приватбанк» 3472 ( три тисячі чотириста сімдесят дві ) гривні 28 копійок заборгованості з кредитного ліміту, встановленого на картковому рахунку, відкритому на підставі заяви від 25 квітня 2008 року за Кредитним договором, укладеним 22 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачкою. Даний судовий наказ ( рішення суду ) в передбаченому законом порядку не скасований. Тому провадження по даній справі слід закрити, оскільки є судове рішення, яке набрало законної сили. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення , виходячи з таких міркувань. 25 квітня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у ЗАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом 2% процентів на місяць, та щомісячною комісією 3,5 %, що підтверджується відповідною заявою [PERSON] та Умовами і Правилами надання банківських послуг. Згідно п.1.1. Розділу 1. Загальні положення Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30.04.2009 року Банк змінив своє найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», серія А01 №054809 від 17.07.2009 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п.3.2, 3.3 «Умов обслуговування платіжної картки », після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку у будь-який момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою і безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п.6.5. розділу 6 «Обов'язки клієнта» передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, визначених договором. Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору передбачено сплату клієнтом штрафу у випадку порушення ним строків платежів більш ніж на 120 днів в розмірі 500 грн. +5 відсотків від суми позову. Відповідно до п. 5.5.1 Правил за несвоєчасне погашення боргових зобов'язань, оплату процентів по підвищеній процентній ставці, яка визначенау Тарифах. Згідно тарифів, які діяли на момент укладення договору, підвищені відсотки складали - 15 % в місяць. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином судом встановлено, що відповідачка, отримуючи кредит була ознайомлена з Правилами користування платіжною карткою та умовами обслуговування платіжної картки і погодилася з ними. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н, станом на 23 січня 2014 року остання становить 22484,41 грн., яка складається з наступного: 2990,55 грн. - заборгованість за кредитом, 13448,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6045,5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3472,28 грн., яка була задоволена судовим наказом Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27.11.2008 року, різниця становить 19012, 13 грн.), а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг (500 грн. - штраф (фіксована частина); 950,61 грн. - штраф (процентна складова)). З цього розрахунку видно, що в період з 27 грудня по 29 грудня 2013 року відповідачка часткового погашала заборгованість , яка зараховувалася на погашення комісії та пені. Так, станом на 27.12.2013 року комісія становила 6363; 27.12.2013 року сума була зменшена до 6102.9 грн.; 28.12.2013 р.- до 5994.6 грн.; 29.12.2013 р. - 5940.5 грн. Даний факт свідчить про визнання відповідачкою свої зобов'язань перед банком, а тому вимоги представника відповідачки про застосування позовної давності до задоволення не підлягає. Не можуть бути задоволені і його вимоги про закриття справи, через наявність судового наказу від 27 листопада 2008 року виданого суддею Підволочиського районного суду за заявою ЗАТ КБ « Приватбанк» про стягнення всієї суми боргу, яка існувала на той час, оскільки ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від зобов'язання належного виконання договірних обов'язків. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як убачається із Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року ( п. 17 ) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання ( ст. 599 ЦК України ( постанова від 20.12.2010 р. № 3-57 гс 10 ). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ст. 628 ЦК України ). В статті 526 ЦК України зазначено - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. А відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Однак, незважаючи на наявність судового наказу жодна із сторін не заявила про розірвання кредитного договору, зобов'язання за яким не виконано в повному обсязі по даний час. Суддею Підволочиського райсуду 27 листопада 2008 року було видано судовий наказ (справа № 2-н- 100/08 ), згідно розрахунку який долучений до заяви про видачу судового наказу видно, що в суму заборгованості станом на 05.11.2008 року була включена: заборгованість за кредитом - 3000 грн. заборгованість по процентах - 472 грн., в тому числі - несплачені проценти - 9.19 грн. та несплачені проценти на прострочену заборгованість - 463.09 грн. Відповідно до резолютивної частини наказу суд вирішив: стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 3472. 28 грн. ( три тисячі чотириста сімдесят дві ) грн. 28 коп. заборгованості з кредитного ліміту, встановленого на картковому рахунку, відкритому на підставі заяви від 25 квітня 2008 року, 15 ( п'ятнадцять ) гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 25 ( двадцять п'ять ) гривень судового збору. Наведене свідчить що судом за зверненням позивача вже було прийнято рішення про стягнення боргу по тілу кредиту та процентах за його користування. Однак в долученому до матеріалів даної справи розрахунку заборгованості за кредитним договором знов включена заборгованість за кредитом в сумі 2990.55 грн. , хоч в судовому засіданні встановлено що більше відповідачка кредитних коштів не знімала. Сторонами суду не надано даних про добровільне чи примусове виконання судового наказу від 27 листопада 2008 року. Невиконання боржником судового рішення не позбавляє кредитора права вимагати його виконання в примусовому порядку . При вирішенні питання про розмір стягнення з відповідачки заборгованих сум, суд вважає що позивач при зверненні до суду, за наявності рішення ( судового наказу від 27 листопада 2008 року про стягнення заборгованості по тілу кредиту ) не мав права повторно включати заборгованість за кредитним договором ( по тілу кредиту ) оскільки в цій частині вже було прийнято судове рішення, а повинен був вживати заходів для виконання прийнятого по справі рішення, а тому від вказаної позивачем суми заборгованості у розмірі 20462.74 слід відняти вказану в позовній заяві заборгованість по тілу кредиту, 2990.55 гр. про стягнення якої вже прийнято рішення і заборгованість визначена в розрахунку становитиме 18162.95 ( 20462.74-2299.79 ). Приймаючи до уваги, що згідно умов договору відповідачка повинна була сплачувати проценти за користування кредитом в сумі 2% річних, а у випадку прострочення платежу біль ніж на 12 місяці 3.34 згідно Умов обслуговування ( п. 3. 10 ) застосовується коефіцієнт 0.67 ( 2 х0.67 = 1.34 % + 2% - 3.34% ) , за вказаний період, з 28 листопада 2008 року по день звернення заборгованість по процентах становитиме 6212 .40 коп. ( 3000 х 3.34 = 100 грн. 20 копійок в місяць х 62 місяці = 6212.40 грн. Крім того суд приходить до переконання що з відповідачки на користь позивача слід стягнути комісію за рік з розрахунку 3.5 відсотка річних в місяць. За 12 місяців сума становитиме 1260 грн. ( 3000 х 3.5% = 105 грн. х12). Також з відповідачки на користь позивача слід стягнути штраф в сумі 500 грн.- фіксовану суму. Таким чином, загальна сума боргу відповідачки становитиме 7972.40 ( сім тисяч дев'ятсот сімдесят дві ) гривні 40 копійок, з яких: 6212.40 ( шість тисяч двісті дванадцять гривень 40 копійок) гривні проценти за користування кредитним договором, 1260 ( одна тисяча двісті шістдесят ) гривень комісія та 500 ( п'ятсот ) гривень штраф ( фіксована частина). Крім того враховуючи вимого ст..88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові втрати в сумі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial