Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 30.07.2005 р., між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №1118. Від шлюбу з Відповідачем мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] 14.09.2007 р., рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми №2-3331/2007р., шлюб між Позивачем і Відповідачем був розірваний. Дитина проживає з Позивачем. З того часу батько ухилявся від виконання обовязків по вихованню та утриманню сина. Він не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативу у такому спілкуванні. Батько не бере участі у навчанні дитини - не відвідує школу, не допомагає у підготовці до школи, не відвідує шкільні заходи за участі дитини. Відповідач не бере участі у позашкільному розвитку дитини - не пропонує гуртики, на які дитина може ходити, не водить дитину на гуртки, на які дитина записана, не відвідує заходи, організовані гуртками. У 2010 році Позивач звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення аліментів на утримання сина. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми №2-6791/10 від 23 листопада 2010 року, стягнуто з [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Тому просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1100 грн., щомісячно, до повноліття дитини. У справі 10.09.2018 було відкрите провадження та призначена дата судового засідання 05.10.2018. Розгляд справи відкладався 18.05.2018. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1100 грн. шомісячно підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті Ковпаківського районного суду м. Суми оголошення про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2010 про стягнення аліментів, копією свідоцтва про народження, (а.с. 6,8). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2010, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до повноліття дитини (а.с. 8). Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положенням ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Визначений раніше розмір аліментів в 400 грн. є меншим навіть за мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні на 1100 грн., щомісячно, до повноліття дитини, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дитину забезпечить належні умовити утримання та проживання дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У звязку із задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору від сплати якого позивач звільнена за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved