Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку. Позивач зазначає, що він, маючи намір зареєструвати своє право власності в державному реєстрі прав та отримати в державній реєстраційній службі Бучанського міського управління юстиції інформаційну довідку з державного реєстру прав на нерухоме майно, дізнався про зареєстровану заборону відчуження свого будинку (архівний запис). Так, з інформаційної довідки від 10.03.2017 року за № 82149963 вбачається, що 23.06.2004 року за № 39041 Ірпінською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді заборони. Підставою обтяження є повідомлення б/н Міськпобуткомбінату. Власником значиться [PERSON]. Адресою будинку значиться: [ADDRESS]. Позивач вважає, що оскільки він як власник житлового будинку [ADDRESS], позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном через помилкову реєстрацію на його ім'я заборони відчуження (адже його прізвище та адреса будинку вказані не вірно), виникла необхідність у скасуванні вказаного обтяження. У зв'язку з вищевикладеним, просив суд скасувати обтяження у вигляду арешту (заборони) на житловому будинку [ADDRESS], на належить [PERSON] на праві приватної власності. Зобов'язати сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження будинку [ADDRESS], на належить [PERSON] на праві приватної власності. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився. До суду надійшов акт судового розпорядника про те, що вручити судову повістку відповідачу не було можливим у зв'язку з реорганізацією установи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку. З інформаційної довідки від 10.03.2017 року за № 82149963 вбачається, що 23.06.2004 року за № 39041 Ірпінською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді заборони. Підставою обтяження є повідомлення б/н Міськпобуткомбінату. Власником значиться [PERSON]. Адресою будинку значиться: [ADDRESS]. Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право, власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає що майно на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття з майна арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved