Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/3134/82/800057 від 04.08.2008 року, відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 10200 доларів США зі строком повернення до 03.03.2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 14,35 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2010 року стягнуто на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 116481,53 грн. Однак рішення суду не виконано, тому позивач продовжує нараховувати відсотки та пеню. Станом на 14.08.2018 рік утворилась заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 10715,10 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 292998,50 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 10715,10 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 292998,50 грн. та судові витрати. Ухвалою суду 08 листопада 2018 року відкрито провадження по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмірі процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між позивачем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/3134/82/800057 від 04.08.2008 року, відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 10200 доларів США зі строком повернення до 03.03.2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 14,35 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідно до умов договору, боржник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач посилається на те, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2010 року стягнуто на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 116481,53 грн. Гребеннікова А.В. порушує строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 14.08.2018 рік утворилась заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 10715,10 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 292998,50 грн. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за донарахованими відсотками в розмірі 10715 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 292998,50 грн. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4394,98 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved