Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 3 242,40 грн. переплати пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до п/с №183713 виникла перплата пенсії [PERSON] у звязку із виявленими розбіжностями в системі АСОПД за січень 2001 року, неправильно внесений середньомісячний заробіток, з якого була нарахована пенсія, а саме: замість 1096,61 було внесено 1120,68. Управлінням було виправлено рахункову помилку, а тому просить стягнути з відповідача 3 242,40 грн. переплати пенсії. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення заявлених позовних вимог заперечили з підстав, викладених в поданому до суду письмовому запереченні (а.с. 29), просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до копії протоколу №925 від 24.06.2004 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську [PERSON] призначено пенсію за віком з 12.01.2004 року у розмірі 354,89 грн. при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії 1120,68 грн. (а.с. 10). Згідно копії Розпорядження №183713 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 18.05.2016 року, 16.01.2004 року [PERSON] проведено перерахунок через зміну надбавки та зазначено середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 1096,61 грн. (а.с. 14-15). Як вбачається із довідки №5887 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 20.07.2016 року в пенсійній справі (№183713) [PERSON] виникла переплата в розмірі 3242,40 грн. за період з 12.01.2004 року по 31.05.2016 року (а.с. 5). Згідно копії Розпорядження про утримання переплати по о/р №183713 від 23.05.2016 року, з [PERSON] утримується переплата пенсії в загальній сумі 3442,40 грн. за період з 12.01.2004 року по 31.05.2016 року, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії та проводиться відповідно до заяви, утримується по 200 грн. до повного погашення (а.с. 3). Відповідно до копії заяви від 30.06.2016 року, [PERSON] відкликала заяву про утримання щомісячної переплати пенсії в розмірі 200 грн. з серпня 2016 року (а.с. 4). Частиною 1ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Згідно з п. 3 Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно достатті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (Правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року). Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобов'язаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу). При цьому, позивачем не надано також доказів, що ним було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії. Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-91цс14 від 2 липня 2014 року, яка відповідно дост.360-7ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до п.3 Розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562, Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, та саме він відповідно до п.2 розділу ІІІ вказаного Положення надає страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5. Жодних обставин, які б свідчили про зловживання з боку відповідачки при наданні нею інформації про заробітну плату для обчислення пенсії або подання нею недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму її недобросовісності, представником УПФУ не вказано, окрім того наявність такої помилки у довідці не виключає вину саме відповідальної особи Пенсійного фонду, тобто спеціаліста територіального органу Пенсійного фонду, що здійснює приймання, введення та обробку звітності страхувальника до системи персоніфікованого обліку відомостей. Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідачки чи фактів зловживань та подання страхувальником недостовірних даних, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідачки надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ст.5 ч.1 п.18 Закону України «Про судовий збір »- від сплати судового збору звільняються пенсійний фонд України та його органи; органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального захисту інвалідів і його відділення. У відповідності до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: dismissed