Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

позов мотивований тим, що [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження Вінницької дитячої обласної клінічної лікарні від 11.08.1991 року була поселена в кімнату №203 гуртожитку медичних працівників по вул. К. Цеткін, 31 (тепер вул. Р. Скалецького, 31) в м. Вінниці. З 1993 року вона була переселена в кімнату №212. На даний час гуртожиток знаходиться на балансі Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням Вінницької обласної ради від 20 червня 2013 року № 569 було передано до комунальної власності територіальної громади м.Вінниці будівлі гуртожитку по вул. Скалецького, 31 в м. Вінниці. Проте, однією з умов його передачі є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Мешканці гуртожитку неодноразово звертались до адміністрації закладу, на балансі якого знаходиться гуртожиток, про проведення переєстрації із вказанням кімнат, однак отримали відмову, оскільки такі дії не належать до компетенції закладу. Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області повідомило, що для проведення реєстрації необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, або договір найму, або відповідне судове рішення. Позивач вселилась у гуртожиток на підставі ордеру. Кімната, в якій вона проживає, - її єдине житло, яким вона добросовісно користується і належно утримує, своєчасно та в повному обсязі сплачує комунальні платежі. Просила визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №212, що розташована в гуртожитку медичних працівників за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31. Ухвалою суду від 12.11.2015 року у справі в якості третьої особи залучено [PERSON], яка проживає в кімнаті №212, що по вул. Р. Скалецького, 31 в м. Вінниці та є зареєстрованою у даному гуртожитку з 2002 року без зазначення кімнати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що на підставі ордера її вселили в кімнату № 203, що по вул. Р. Скалецького, 31 в м. Вінниці, але з 1993 року вона займає ліжко-місце в кімнаті №212. Просила позов задоволити у повному обсязі, оскільки [PERSON] не заперечує щодо визнання права користування. В судовому засіданні представник відповідача - Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова [PERSON] не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що гуртожиток по вул. Р.Скалецького, 31 в м. Вінниці є об'єктом спільної власності територіальних громад області та закріплений за закладом на праві оперативного управління. В даному гуртожитку мешкають працівники більше 20 організацій. З метою вирішення питань щодо передачі гуртожитку у комунальну власність міста відповідно до рішення Вінницької обласної ради від 20 червня 2013 року № 569, створено відповідну комісію, а списки осіб, які мешкають в гуртожитку передано до Вінницької міської ради. Представник Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає (а.с. 45, 46). Представник Вінницької міської ради [PERSON] з приводу вирішення справи покладалась на думку суду. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечила щодо задоволення позовних вимог позивача. Суду пояснила, що вона зареєстрована в гуртожитку вул. Р. Скалецького, 31 в м. Вінниці і займає ліжко-місце в кімнаті №212. Вона проживає в кімнаті періодично, а оскільки сусідкою по кімнаті є [PERSON], не заперечила щодо визнання за нею права користування всією кімнатою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Гуртожиток за адресою м. Вінниця, вул. Скалецького, 31 знаходиться в оперативному управлінні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. На підставі рішення виконкому Вінницької обласної ради від 25.08.1983 року в даному гуртожитку мешкають працівники різних організацій, в тому числі Вінницької обласної дитячої лікарні. 11.08.1991 року [PERSON], яка працює медичною сестрою у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова на підставі розпорядження №14 від 06.08.1991 року про вселення в гуртожиток, виданий ордер на вселення в гуртожиток медичних працівників, що по вул. Клари Цеткін, 31 кімната №203 (а.с. 16). Реєстрація місця проживання позивача була проведена 19.11.1991 року за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31 (гурт.), номер кімнати не зазначено (зворот а.с. 18). З 1993 року вона проживає в кімнаті №212 і займає ліжко-місце. Згідно довідки Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова від 27.08.2015 року, кімната №212 має 11,92 кв.м. житлової площі, кухня та санвузол знаходяться у загальному користуванні (а.с. 6). Сусідкою по кімнаті є [PERSON], яка також зареєстрована у гуртожитку та займає ліжко-місце в кімнаті № 212. Факт проживання позивача у кімнаті № 212 також підтверджено актом, складеним мешканцями цього гуртожитку (а.с. 17). Рішенням Вінницької міської ради від 27 лютого 2013 року № 1199, узгоджені пропозиції органів, уповноважених управляти державним майном щодо безоплатної передачі майна в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці згідно з переліком. Відповідно до Переліку до зазначеного рішення передачі також підлягає гуртожиток за адресою м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 31, що перебуває в управлінні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова (а. с. 12-13). Рішенням Вінницької обласної ради від 20 червня 2013 року №569 зобовязано ВОКЛ ім. М.І. Пирогова передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці будівлю гуртожитку загальною площею 3386,3 кв.м., в м. Вінниці, вул. Р. Скалецького, 31 з інженерними комунікаціями та технічними пристроями (а.с. 9-10). Разом з тим, з метою здійснення приймання-передачі гуртожитку у комунальну власність територіальної громади міста з метою подальшої приватизації житла необхідно провести реєстрацію мешканців гуртожитку відповідно до фактично займаних кімнат (а.с. 11). При вирішенні справи суд застосовує норми глави 4 ЖК УРСР та Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року (чинного на момент вселення [PERSON]М.), Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Так, відповідно до ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст.ст.\~128,\~129 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 14 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету і комітету комсомолу з видачею нового ордера (п. 19 Примірного положення про гуртожитки). Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на законних підставах була вселена в гуртожиток в житлову кімнату № 203, проте фактично займає ліжко-місце в кімнаті № 212, житловою площею 11,92 кв.м. За вказаною адресою [PERSON] зареєстрована з 1991 року. Ордер на вселення в кімнату № 212 у [PERSON] відсутній. Сусідка по кімнаті № 212 [PERSON] також займає ліжко-місце, на час розгляду справи зареєстрована у гуртожитку, позову про визнання за нею права користування житлом не предявляла. В судовому засіданні позивач [PERSON] повідомила, що плату за користування гуртожитком вони із [PERSON] вносять порівну. Враховуючи те, що кімната не перебуває у відособленому користуванні позивачки [PERSON], суд прийшов до висновку, що за нею слід визнати право користування частиною житлового приміщення площею 5,96 кв.м. (ліжко-місце) в кімнаті № 212 в гуртожитку № 31 по вул. Р.Скалецького в м. Вінниці.

Outcome: dismissed