Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 05.06.1995р. працював у відповідача, а 31.05.2018 року був звільнений з роботи. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не виплачена. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості, було отримано відповідь, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися по заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 44028 грн. 47 коп., вихідну допомогу та моральну шкоду, яку він зазнав через вказані дії відповідача. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 05.06.1995р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», а 31.05.2018 року звільнився за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України ( а.с. 6-8). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 44028 грн. 47 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 17676 грн. 36 коп. ( а.с. 9). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі в частині стягнення заробітної плати. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що з урахуванням наведеного, сума 500 грн. буде достатньою для компенсації позивачу фізичних та душевних страждань, які він зазнав в результаті неправомірних дій відповідача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial