Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира№216 в будинку №31 по проспекту М. Лушпи в м. Суми. Оскільки між сторонами виникають суперечності щодо порядку користування квартирою, просить виділити їй у власність 1/3 частини квартири [ADDRESS] та визначити порядок користування зазначеною квартирою між нею та відповідачами, виділивши їй у користування житлову кімнату 5, площею 11,5 кв. м, у користування відповідачів кімнату 6 площею 17,1 кв. м, кухню, ванну, вбиральню та коридор залишити в загальному користуванні. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2018 року звільнено позивача від сплати судового збору. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 10 квітня 2018 року. Протокольною ухвалою суду від 10 квітня 2018 року відкладено розгляд справи до 14 травня 2018 року у звязку з неявкою відповідачів. Протокольною ухвалою головуючого від 14 травня 2018 року за клопотанням представника позивача до 4 червня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 4 червня 2018 року відкладено розгляд справи до 11 липня 2018 року у звязку з відсутністю доказів про сповіщення відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (раніше пр. Космонавтів), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 1998 року (а.с.7). Згідно технічного паспорту, квартира розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 2-х ізольованих житлових кімнат: 5 площею 11,5 кв.м, 6 площею 17,1 кв.м, а також підсобних приміщень кухні 4 площею 7 кв.м, ванної кімнати 2 площею 2,6 кв.м, вбиральні 3 площею 1 кв.м. Квартира обладнана лоджією площею 3,4 кв.м, вхід до якої здійснюється з кімнати №6. Загальна площа квартири становить 46,9 кв.м, житлова площа 28,6 кв.м (а.с. 4-6). У вказаній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою №б/н від 3 січня 2018 року (а.с. 6). Особовий рахунок на квартиру переоформлений на імя [PERSON], що підтверджується листом відділу обліку та розподілу житлової площі виконкому Сумської міської ради (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, встановлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, вимоги позивача про виділення їй у власність 1/3 частки спірної квартири є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 317 ЦК України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані ті інші жилі приміщення з самостійними виходами. У протилежному випадку може буди встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Між сторонами склався порядок користування квартирою, відповідно до якого позивач використовує кімнату площею 11,5 кв. м., а відповідачі більшу кімнату площею 17,1 кв. м. Хоча за площею кімната, яку використовують відповідачі є меньшою, ніж припадає на їхню частку, але до цієї кімнати поєднана лоджія площею 3,4 кв.м, яка також перейде в користування відповідачів. Позивач у справі користуватися лоджіею не зможе через можливість виходу на неї лише через кімнату відповідачів. Тому нестача житлової площі відповідачам буде компенсована за рахунок виділення у користування відповідачів лоджії. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлення порядку користування квартирою шляхом виділення сторонам конкретних кімнат та залишення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні в загальному користуванні, не суперечить вимогам закону та відповідає інтересам сторін. Так вищевказані кімнати є окремими ізольованими приміщеннями, розмір жилої площі, що припадає на одну особу, не менше встановленого для надання одній особі та максимально відповідає частці кожного. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню і в частині встановлення порядку користування спірним житлом. Крім цього відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 1409, 60 грн. на користь держави в дольовому порядку по 704 грн. 80 коп. з кожного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved