Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», [PERSON], 3-тя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON], про визнання договору іпотеки недійсним. Представник Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» у судовому засіданні 07 квітня 2014 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд винести рішення, яким визнати недійсним іпотечний договір, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційний номер 13486837) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), посвідчений Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 08 травня 2008 року, реєстр №4639; припинити заборону відчуження, а також припинити іпотеку нерухомого майна - незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], які виникли за договором іпотеки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційний номер 13486837) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), посвідчений Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 08 травня 2008 року, реєстр №4639, заборона 4640; вилучити записи про заборону відчуження та обтяження іпотекою нерухомого майна - завершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], внесені 08.05.2008 р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за №7157704 на підставі іпотечного договору ВКО №134593-134596 від 08.05.2008 р., посвідчений Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №4639, заборона реєстр №4640; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційний номер 13486837) подати протягом 5 (п'яти) робочих днів до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції заяву про зняття заборони відчуження майна, переданого в іпотеку - незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS], а також заяву про проведення реєстрації припинення іпотеки, які були внесені у зв'язку з укладенням договору іпотеки між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційний номер 13486837) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), посвідченим Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 08 травня 2008 року реєстр.4639 заборона реєстр №4640; стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційний номер 13486837) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» (ідентифікаційний номер 26237202) витрати зі сплати судового збору в розмірі 458 грн. 80 коп. Представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» у данні судовому засіданні 25 квітня 2014 року позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. У судове засідання 15 липня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомила. Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, 27.02.2004 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №33-04/в. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору №33-04/в. Банк надав [PERSON] кредит у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань зі Кредитним договором №33-04/в 27.02.2004 р. між Банком та [PERSON] був укладений іпотечній договір №33-04/в/1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за №460. Згідно п.1.2. Договору іпотеки №33-04/в/1 предметом іпотеки с належний [PERSON] на праві власності є незавершений будівництвом жилий будинок [ADDRESS], на земельній ділянці загальною площею 0.2400 гектарів (дві тисячі чотириста квадратних метрів). На земельній ділянці розташовано: незавершений будівництвом жилий будинок №36 готовність якого складає 79% (сімдесят дев'ять відсотків), крім того на земельній ділянці знаходиться: зливна яма «я», огорожа « 1-4», колодязь «к», мостіння «І». Іпотека поширюється на належну Іпотекодавцю на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 0.2400 гектарів (дві тисячі чотириста квадратних метрів), на якій розташований незавершений будівництвом жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. У зв'язку з посвідченням Договору іпотеки №33-04/в/1 27.02.2004 р. було накладене заборону відчуження в реєстрі за №7 та внесено запис про обтяження Предмету іпотеки у Державному реєстрі іпотек, а також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 05.07.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором, відповідно до п.1.1. якого, первісний кредитор (Банк) передав належне йому право вимоги за Кредитним договором укладеним між Банком та [PERSON], а новий кредитор ([PERSON]) прийняв на себе право вимоги та став новим кредитором за Кредитним договором. Сторонами Договору про відступлення за Кредитним договором було виконано його умови в повному обсязі, на виконання чого, [PERSON] було перераховано Банку грошові кошти в сумі 473 746,37 грн. 10.08.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, Банк передав, а [PERSON] прийняв на себе всі права вимоги за Договором іпотеки №33-04/в/1 (далі - Договір про відступлення за Іпотечним договором), який було посвідчено ПН Дніпропетровського MHO [PERSON], в реєстрі за №4329. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2010 р. по справі №2-1179/10 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Банку, визнано недійсним Договір про відступлення за Кредитним договором та Договір про відступлення за Іпотечним договором, виключено записи із Державного реєстру іпотек. У зв'язку з визнанням недійсними Договору про відступлення за Кредитним договором та Договору про відступлення за Іпотечним договором, [PERSON] звернувся з позовом до Банку щодо повернення сплачених ним на виконання недійсних договорів відступлення коштів. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2011 р. по справі №2-204/11 задоволено частково позов [PERSON] до Банку, стягнуто з Банку на користь [PERSON] 473 746 грн. 37 коп. одержаного в натурі при виконанні Договору про відступлення за Кредитним договором, який було визнано недійсним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2010 р. по справі №2-1179/10. 19.12.2011 року Банком було виконано рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2011 р. по справі №2-204/11, сплачено на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 473 746 грн. 37 коп., у якості одержаного Банком внатурі на виконання Договору про відступлення за Кредитним договором. Таким чином, з моменту набрання чинності рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2010 р. по справі №2-1179/10, у зв'язку з визнанням недійсним Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором Банк набув права кредитора за Кредитним договором, а також права іпотекодержателя за Договором іпотеки №33-04/в/1, укладеними з [PERSON] Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2012 р. по справі №2-410/1634/12 за позовом ПАТ «БАНК ВОСТОК» до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину позов Банку задоволено, зобов'язано приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] внести до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про обтяження іпотекою та накладення заборони відчуження відповідно, земельної ділянки та незавершеного будівництвом жилого будинку по [ADDRESS] на підставі іпотечного договору №33-04/в від 27.02.2004 р., зареєстрованого в реєстрі за №460. 07.11.2012 року на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2012 р. по справі №2-410/1634/12, Договору іпотеки №33-04/в/1 та листа Банку внесено реєстраційні записи про обтяження на користь ПАТ «БАНК ВОСТОК»: до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно витягу №38663402 внесено заборону відчуження земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,1500 га, ведення особистого підсобного господарства 0,0900 га, [ADDRESS]; до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно витягу №38663130 внесено заборону відчуження незавершеного будівництвом жилого будинку, готовністю 79%, крім того зливна яма «я», огорожа « 1-4», колодязь «к», мостіння «І», [ADDRESS]; до Державного реєстру іпотек, згідно витягу №38662629 внесено обтяження іпотекою незавершеного будівництвом жилого будинку, готовністю 79%, крім того зливна яма «я», огорожа « 1-4», колодязь «к», мостіння «І», [ADDRESS] та земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,1500 га, ведення особистого підсобного господарства 0,0900 га, [ADDRESS]. Станом на 01.03.2013 р. зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором не виконані. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] не повертає Банку кредит у строки, визначені п.п. 4.1., 4.2., 4.6. Кредитного договору, а також не сплачує відсотки за користування кредитом. Таким чином, [PERSON] були порушені вимоги ст. ст. 526, 530 ЦК України, п.п. 4.1.-4.6. у зв'язку з чим, її заборгованість за Кредитним договором станом на 01.11.2013 року становить: 1 194 513,39 грн. (79 296,88 дол. США (заборгованість за кредитом)+70 204,17 дол. США (заборгованість за відсотками) = 149 501,05 дол. США (за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2013 р. 1 долар США складає 7,993 грн.) + 172 116,12 грн. (заборгованість за пенею) = 1 366 629,5 грн. Проте, як стало відомо Банку згідно витягу з Державного реестру іпотек №1894832 від 04.06.2008 p., Предмет іпотеки за Договором іпотеки №33-04/в/1 (незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]) було передано в іпотеку Відкритому Акціонерному Товариству «акціонерний комерційний Банк «Капітал» згідно Іпотечного договору №ВКО №134593-134596, укладеного між Банком «Капітал» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального [PERSON] 08.05.2008 р., в реєстрі за №4639, заборона реєстр. №4640. Таким чином, оскаржуваним Договором іпотеки, укладеним між Банком «Капітал» та [PERSON] порушуються права Банку як іпотекодержателя Предмету іпотеки, зокрема. Банк не може звернути стягнення на Предмет іпотеки, як в судовому так і в позасудовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). [PERSON] набула право власності на Предмет іпотеки на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2008 р. по справі №2-1879/08 за позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності зареєстрував право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №РПВН 227784427. Однак, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.11.2008 р. по справі №22ц-5001/08 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2008 р. по справі №2-1879/08 скасовано, справу направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі. Ухвалою Верховного суду України від 04.03.2009 р. ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.11.2008 р. скасовано і передано справу на новий апеляційний розгляд. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.05.2009 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2008 р. по справі №2-1879/08 скасовано, справу передано на новий розгляд до того ж суду. Ухвалою Верховного суду України від 25.01.2010 р. касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.05.2009 р. відхилено, ухвалу залишено без змін. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2011 р. по справі №2-410/10 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], терті особи [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - відмовлено. Таким чином, після скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2008 р. по справі №2-1879/08 [PERSON] перестала бути власницею Предмету іпотеки. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, ним актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами вимог, які встановлені істинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У зв'язку зі скасуванням рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2008 р. по справі №2-1879/08 право власності Банк «Капітал» на час укладення оскаржуваного Договору іпотеки не було набуто [PERSON] з передбачених законом підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація. Відсутність права власності у [PERSON] виключає можливість розпорядження майном та можливість передачі такого майна в іпотеку. Таким чином, [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, яке не належало їй на праві власності, у зв'язку з чим Договір іпотеки має бути визнаний недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України. Такої думки додержується й Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі - ВССУ), зокрема ухвалою від 14.05.2012 р. залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2011 р. по справі №2-1686/11 та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2011 р. В ухвалі ВССУ зазначено: «Посилання касаційних скарг на те, що на час передачі в іпотеку Особа-6 належала ця частина будинку на підставі заочного рішення суду, безпідставні, оскільки зі скасуванням рішення суду втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають. Крім того, при новому розгляді справи їй було відмовлено у праві власності». Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, у зв'язку з припиненням зобов'язання сторін за Договором іпотеки від 08.05.2008 р. посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального [PERSON], в реєстрі за №4639, заборона реєстр №4640, у банку «Капітал» відсутнє право утримувати під обтяженнями та обмеженнями майно Банку, передане в іпотеку за оскаржуваним Договором іпотеки. Згідно з ч.8, 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на! нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено обтяження, особи, в інтересах якої встановлене обтяження, уповноваженої ними особи. Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої! порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно ч.2. ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. П.7 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703, визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Державній реєстрації прав підлягає як виникнення, перехід, так і припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, зокрема і іпотеки. Наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012 року №595/5 «Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстрованим в Міністерстві юстиції 20.04.2012 року за №590/20903, затверджено форми та вимоги до заповнення заяв (запитів) у сфері державної реєстрації прав. Таким чином, законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено порядок державної реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, у тому числі й в частині подання заяви встановленої форми. Отже, такий спосіб захисту права, як зобов'язання Банк «Капітал» (іпотекодавця) подати до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції заяву про зняття заборони відчуження майна, переданого в іпотеку, а також заяву про проведення державної реєстрації припинення іпотеки, яка виникла за Договором іпотеки, відповідає встановленому порядку внесення відомостей до Реєстру. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно абз.4 п.4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Outcome: approved