Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 14 листопада 2006 року на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2160 га за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 3221885601343210203 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010634200198. Даним державним актом передбачено, що вказану земельну ділянку [PERSON] отримала на підставі рішення 25 сесії ІУ скликання від 26 грудня 2005 року № 172. У вищевказаному рішенні сільської ради та додатках до нього даних про затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою по складанню державного акту на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] площею 0,2160 га для будівництва та обслуговування будинку, та 0,2740 га для ведення особистого селянського господарства немає. Проте матеріали технічної документації із землеустрою по складанню державного акту на право приватної власності на вищезазначені земельні ділянки [PERSON] затверджені рішенням 25 сесії ІУ скликання № 175 від 26 грудня 2005 року. Позивач зазначає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], який знаходиться на вказаній земельній ділянці. Таким чином, право приватної власності на земельну ділянку, що призначена для обслуговування житлового будинку, який належить на справі спільної часткової власності позивачу, [PERSON] та [PERSON], лише на ім'я [PERSON] порушує права позивача, [PERSON] як землекористувача та як співвласника майна. Зважаючи на вказане вище, позивач просить визнати незаконним та скасувати державний акт серії ЯД № 666600 на право власності на земельну ділянку площею 0,2160 за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221885601343210203, виданий 14 листопада 2006 року на ім'я [PERSON] та визнати недійсним рішення 25 сесії ІУ скликання Нижчедубечанської сільської ради від 26 грудня 2005 року № 175 «Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності» в частині затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою по складанню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку під будівництво та обслуговування жилого будинку площею 0,2160 га [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить про їх задоволення з викиданих в позові підстав. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав викладених в позові позивача. Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, сільський голова надав суду заяву в якій зазначає, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі їх представника. Третя особа Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] Вишгородського району Київської області, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 31 липня 1996 року і записане у реєстрову книгу за № 237.(а.с.10) 26 грудня 2005 року рішенням Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області 25 сесії четвертого скликання № 175-25-ІУ, затверджено матеріали технічної документації із землеустрою по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON], внесено зміни у відповідні рішення сільської ради «Про передачу у приватну власність земельних ділянок», видати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки та зареєструвати їх в книзі записів та землевпорядній службі внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.(а.с.6) На підставі рішення Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області 25 сесії ІУ скликання від 26 грудня 2005 року № 172, [PERSON] 14 листопада 2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 666600, на земельну ділянку площею 0,2160 га в [ADDRESS], Вишгородський район, Київська область, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221885601:34:321:0203 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користувача землею, договорів оренди землі за № 010634800198.(а.с.8). Згідно витягу № 4135 із технічної документації Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області від 09 листопада 2012 року, вбачається, що технічна документація щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, була виготовлена на ім'я [PERSON].(а.с.9) Відповідно до довідки виданої виконкомом Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 13 жовтня 2014 року № 468, рішення № 172-25-ІУ від 26 грудня 2005 року внесено до державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON] помилково. Технічна документація по складанню державних актів на право приватної власності [PERSON] затверджена рішенням ради № 175-25-ІУ від 26 грудня 2005 року. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі ( затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам від 04.05.99 № 43, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.06.99 за № 354/3647) у п. 1.4. визначає, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на земельну ділянку - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради. Відповідно до статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно - правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або за законами України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно з ст. 378 Цивільного кодексу України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ст. 152 Земельного кодексу України). Згідно з ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Згідно ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Згідно роз'яснень даних у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України). захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на ім'я [PERSON] була виготовлена без врахування свідоцтва про право власності на житло від 31 липня 1996 року, згідно з яким іншими співвласниками будинку є позивач, [PERSON], та [PERSON] Погодження та затвердження цієї технічної документації з боку Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області є незаконним, а прийняте рішення № 175 від 26 грудня 2005 року підлягає визнанню його недійсним. Крім того, зазначений в державному акті номер рішення сільської ради як підстави для видачі акта не відповідає дійсності, оскільки рішення сільської ради, яким затверджено технічну документацію [PERSON] має номер 175 від 26 грудня 2005 року, а в державному акті зазначено номер 172 від 26 грудня 2005 року. Відповідно до ч.3 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачами по справі визнається позов [PERSON] та не суперечить закону та не порушує права інших осіб , суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved