Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] 09.12.2020 року звернувся до [PERSON] про стягнення боргу за порушення умов договору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № КА 2101, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язався прийняти цей комплекс, згідно акту приймання-передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошовому суму в розмірі 24\~450 грн. 00 коп. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання з договором, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 21.01.2020 року та актом наданих послуг від 21.02.2020 року. В свою чергу, [PERSON] отримала комплекс, будь-яких претензій щодо отриманих послуг та щодо виконаних позивачем зобов`язань не мала та не висувала. Відповідно до умов договору відповідач повинен бути сплачувати за комплекс рівними частинами не пізніше 22 числа кожного місяця у сумі 2\~341 грн. 25 коп., з датою остаточного розрахунку не пізніше 22 вересня 2020 року. Проте, умови договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на день звернення до суду суму заборгованості за договором складає 12\~299 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12\~999 грн. 00 коп., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 950 грн. 49 коп., три відсотка річних у сумі 220 грн. 37 коп. та понесені судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. Позивача ФОП [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов, просить суд слухати справу за її відсутності та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Ухвалою Селидівського\~міського суду\~Донецької області\~від 06.01.2021\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено розгляд\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.\~6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами 1, 2 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 21.01.2020\~року між\~ФОП [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір №\~КА 2101,\~відповідно до\~умов якого\~позивач зобов`язався\~надати клієнту\~комплекс товарів\~та послуг\~по догляду\~за шкірою\~обличчя торгової\~марки «HIKARI»,\~а відповідач\~зобов`язався прийняти\~цей комплекс\~по догляду\~згідно акту\~приймання передачі\~та сплатити\~за нього\~визначену договором\~грошову суму\~(ціну).\~Під комплексом\~по догляду\~мається на\~увазі:\~продаж набору\~косметики торгової\~марки «HIKARI»\~та надання\~косметологічних послуг.\~Асортимент,\~перелік,\~кількість складових\~та загальна\~вартість комплексу\~визначаються в\~переліку №\~1\~(специфікації),\~що являється невід`ємною частиною договору. Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що при передачі товару сторони складають та підписують акт приймання-передачі товару згідно переліку № 1 (специфікація). Відповідно до п.п. 5.1. загальна вартість комплексу по догляду за цим договором складає 24\~450 грн. 00 коп., з яких: вартість набору косметики складає 11\~526 грн. 00 коп. вартість косметичних послуг 12\~924 грн. 00 коп. Відповідно до п.п. 5.3, 5.4, 5.6 договору сторони визначили, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 5000 грн. 00 коп. Залишок вартості у розмірі 19 450 грн. 00 коп. клієнт сплачує рівними частинами у розмірі 2431 грн. 25 коп. протягом 8 місяців та не пізніше 22 числа кожного місяця. Повна оплата повинна бути здійснена не пізніше 22.09.2020 року Згідно п.п. 2.3 договору, зобов`язання сторони по передачу комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження клієнта згідно акту приймання-передачі та підписанні даного договору. Відповідно до акт приймання-передачі товару до договору № КА 2101 від 21.01.2020 року [PERSON] прийняла від ФОП [PERSON] набір косметики торгової марки «HIKARI» вартістю 11\~526 грн. 00 коп. Згідно акту наданих послуг до договору № КА 2101 від 21.01.2020 року, вартість наданих ФОП [PERSON] послуг [PERSON] складає 8193 грн. 00 коп. Відповідно до товарного чеку № 108 від 21.01.2020 року ФОП [PERSON] отримала від [PERSON] оплату першого внеску за комплекс згідно договору № КА 2101 від 21.01.2020 року у сумі 5\~000 грн. 00 коп. Згідно товарного чеку № 304 від 23.02.2020 року ФОП [PERSON] отримала від [PERSON] оплату за комплекс згідно договору № КА 2101 від 21.01.2020 року у сумі 2420 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу, що сторони обумовили в договорі загальна вартість комплексу по догляду за цим договором складає 24\~450 грн. 00 коп., з яких: вартість набору косметики складає 11\~526 грн. 00 коп. вартість косметичних послуг 12\~924 грн. 00 коп., натомість як видно з актів приймання-передачі товару до договору № КА 2101 від 21.01.2020 року та наданих послуг до договору № КА 2101 від 21.01.2020 року, вартість набору косметики торгової марки «HIKARI» вартістю 11\~526 грн. 00 коп., а вартість наданих відповідачу послуг 8193 грн. 00 коп. Таким чином, загальна вартість комплексу по догляду за договором № КА 2101 від 21.01.2020 року згідно наданих позивачем доказів склала 19\~719 грн. 00 коп., а не 24\~450 грн. 00 коп., яка то зазначено в договорі. Враховуючи вищенаведене, та те що відповідач не належним виконав свої обов`язки по договору № КА 2101 від 21.01.2020 року лише частково сплативши суму заборгованості за вищевказаним договором у розмірі 7420 грн. 00 коп., суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] слід стягнути 12\~299 грн. 00 коп. (19\~719 грн. 00 коп. 7420 грн. 00 коп. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд встанови наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника таких, що ґрунтуються на законі, невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 546 ЦК України визначає види забезпечення виконання зобов`язання, а неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток, право довірчої власності. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч .2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Слід також зауважити, що в своєму рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 цього Закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці). При цьому у п.п. 6.2. договору № КА 2101 від 21.01.2020 року сторони обумовили, що у випадку затримки клієнтом сплати грошових коштів, передбачених пунктами 5.3., 5.4., 5.5. договору строком більше ніж п`ять календарних днів поспіль, клієнт сплачує стороні неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 він несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язань. Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі, що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ є необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та сторонами в договорі обумовлений розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання. Суд також вважає необґрунтованим розрахунок пені, приведений позивачем у позову, оскільки як видно з умов договору, зобов`язання відповідача щодо сплати платежів визначено частинами, а саме по 2431 грн. 25 коп. до 22 числа кожного місяця. У зв`язку із чим, на думку суду, нарахування пені в розмірі встановленим договором, повинно здійснюватися за період затримки виплати, виходячи із розміру щомісячного платежу. Таким чином за підрахунками суду загальний розмір пені, виходячи з умов договору складає 950 грн. 80 коп., з яких: 1) за період недоплаченої суму чергового платежу за період з 23 квітня 2020 року по 26 листопада 2020 року у розмірі 11 грн. 25 коп. пеня складає 1 грн. 40 коп. (11,25*0,05/100*248); 2) за період несплати чергового платежу з 23 квітня 2020 року по 26 листопада 2020 року у сумі 2431 грн. 25 коп. 263 грн. 79 коп. (2431,25*0,05/100*217); 3) за період несплати чергового платежу з 23 травня 2020 року по 26 листопада 2020 року у сумі 2431 грн. 25 коп. 227 грн. 32 коп. (2431,25*0,05/100*187); 4) за період несплати чергового платежу з 23 червня 2020 року по 26 листопада 2020 року у сумі 2431 грн. 25 коп. 189 грн. 64 коп. (2431,25*0,05/100*156); 5) за період несплати чергового платежу з 23 липня 2020 року по 26 листопада 2020 року у сумі 2431 грн. 25 коп. 153 грн. 17 коп. (2431,25*0,05/100*126); 6) за період несплати чергового платежу з 23 серпня 2020 року по 26 листопада 2020 року у сумі 2431 грн. 25 коп. 115 грн. 48 коп. (2431,25*0,05/100*95). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що заявлений позивачем в позовних вимогах розмір пені є меншим розмірі пені, який приведено в розрахунках суду, суд виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу, задовольняє позовні вимоги в цій частині в межах заявлених позовних вимог. Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних за прострочене зобов`язання, суд встановив наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Суд звертає увагу, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Правові висновки щодо правової природи інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених ст. 625\~ЦК України викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Таким чином, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до ст.\~625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 року у справі 912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц). Суд звертає увагу, що сторони в п.п. 5.6. договору домовилися, що клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 22 вересня 2020 року. У зв`язку із чим, суд вважає, що право на відшкодування трьох процентів річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання зобов`язання у позивача виникло починаючи із дати наступної за датою, яка встановлена як строк виконання договору, а саме з 23 вересня 2020 року. Таким чином, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню три процентів річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 23 вересня 2020 року по 26 листопада 2020 року, яка складає 65 грн. 53 коп. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ФОП [PERSON] частково та стягнути з відповідача на користь позивача 13\~315 грн. 02 коп.: з яких: 12\~299 грн. 00 коп. заборгованість за договором; 950 грн. 49 коп. пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів; 65 грн. 53 коп. - три проценти річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання зобов`язання. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 830 грн. 13 коп. (98,85 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial