Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми сплаченого страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.2014 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3006/14-Тз/ЗП1, згідно до умов якого, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 06.06.2015 року в м. Запоріжжя на вул.Я. Новицького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mitsubishi ASX» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 210990», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2015 року вказана ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. Умовами договору добровільного страхування передбачена можливість визначення розміру страхового відшкодування на підставі рахунку-фактури СТО, за умови перерахунку безпосередньо на ремонт автомобіля. Згідно рахунку-фактури № 00493 від 30.06.2015 року виданого ТОВ «Ніко-Запоріжжя», вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 20086,45грн.. На виконання умов вище вказаного договору добровільного страхування та на підставі рахунку фактури, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №3006/14-Тз/ЗП1-1 від 02.07.2015 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» понесло збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 20086,45грн.. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до відомостей ДАІ №65395483 та результатів пошуку у центральній базі МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 210990», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] не була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ на момент ДТП. Отже, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] на усю суму понесених витрат, а тому просять суд стягнути з відповідача на їх користь в рахунок компенсації здійснених страхових виплат суму у розмірі 20086грн.45коп., а також понесені судові витрати у сумі 1378,00грн.. Представник позивача ПрАТ СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв»язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення , на підставі наявних у справі доказів , проти чого представник позивача не заперечував у поданій ним заяві. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3006/14-Т/ЗП112 від 19 грудня 2014 року встановлено, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» і [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автотранспортним засобом марки «Mitsubishi ASX» державний реєстраційний номер [NUMBER] застраховані. Строк дії договору з 19.12.2014 року по 18.12.2015 року. За умовами п. 22.1, п.27.1 цього договору страховик бере на себе зобовязання компенсувати страхувальнику прямі збитки внаслідок ДТП на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком. Відповідно до п. 27.10 вказаного договору, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання страхового кошторису збитків, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі авторизованої СТО на підставі рахунків з СТО, та здійснюється на рахунок авторизованої СТО(а.с.8-12). З заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 08.06.2005 року вбачається, що [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з проханням виплати страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу при ДТП, та перерахувати суму на рахунок ТОВ «Ніко-Запоріжжя»(а.с.18-19). Згідно рахунку №00493 від 30.06.2015року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніко-Запоріжжя» проведено роботи по відновлюванню автомобіля [NUMBER] та заміні його автозапчастин на загальну суму 20086,45грн.(а.с.5). Згідно страхового акту №3006/14-Т/ЗП1-1 від 02.07.2015 року за договором страхування № 3006/14-Т/ЗП1 від 19 грудня 2014 року, дорожньо-транспортна пригода за участі ТЗ «Mitsubishi ASX» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ВАЗ 210990 державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] кваліфіковано як страхову подію та вирішено, що відповідно до цього акту і п.7 договору страхування №3006/14-Т/ЗП1 від 19.12.2014 року виплаті підлягає страхове відшкодування у розмірі 20086,45грн.(а.с.3). Відповідно до платіжного доручення №25562 від 03.07.2015 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ «Ніко-Запоріжжя» суму 20086,45 грн. як страхове відшкодування [PERSON] згідно страхового акту №3006/14-Т/ЗП1-1 від 02.07.2015р., рахунок №00493 від 30.06.2015р.(а.с.6). З постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, з тих підстав, що 06 червня 2015 року о 13год.00хв. керуючи транспортним засобом марки ВАЗ21099, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Я.Новицького в м. Запоріжжі, в порушення вимог п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з прилеглої території місця паркування не надав переваги в русі, не впевнився в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження(а.с.15). Положеннями ч.4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такі ж вимоги передбачені ст. 993 ЦК України (до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.) З претензії за вих. № 230915-17332/к від 23.09.2015 року вбачається, що ПрАТ «СК Арсенал страхування» зверталося до відповідача [PERSON] з пропозицією, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 20086,45грн. на рахунок страхової компанії(а.с.24). Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 20086,45грн.. При цьому суд виходить з положень ст. 11 ЦПК України відповідно до якої, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 20086,45грн. зазначеному у позовній заяві. Крім того, при вирішенні спору по суті, суд також враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00грн. сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved