Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач у вересні місяці 2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої 24.11.2016\~ року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 листопада 2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина. Внаслідок того, що він перебував на лікуванні в КЗ «АЦПМСД» з призначенням денного стаціонару з 17.05.2017 року по 01.06.2017 року, вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після одужання вернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено з підстав пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та підтримав позов в повному обсязі. Представник відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, рішення прийняти на розсуд суду відповідно діючого Законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2016 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не склала. Звернувшись до державного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини отримав лист нотаріуса від 04.07.2017 року за № 467/01-16 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч. 1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). У відповідності до ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, а саме перебуванні на стаціонарному лікуванні з 17.05.2017 року по 01.06.2017 року. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Останнім днем для прийняття спадщини після її смерті було 24 травня 2017 року. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його матері з поважних причин і є підстави для застосування ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин із частковим задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: partial