Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач Харківський індустріально-педагогічний технікум звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10646 грн. 55 коп. за період до 01.06.2015 року з відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової територій. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що позивач є власником (балансоутримувачем) жилого будинку за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та проживає там разом з дружиною та неповнолітнью дитиною [PERSON] Позивач здійснює утримання житлового будинку та прибудинкової території до нього надає можливість користування житлово-комунальними послугами як власникам квартир у його будинку, а саме послугою з холодного водопостачання, послугою з водовідведення та каналізації, послугою з електропостачання, оскільки позивачем напряму оформлені договори з комунальними підприємствами м. Харкова, які надають зазначені послуги для обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивачем щомісячно виставлялись відповідачам рахунки на оплату витрат за надані комунальні послуги та компенсацію витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території (квартирну плату), однак, відповідачі допускають порушення строків оплати. На адресу відповідачів поштовим відправленням з описом вкладення було надано вимогу щодо погашення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами №301 від 08.06.2015 року у сумі 10646 грн. 55 коп. у строк до 20.05.2015 року. У ході судового розгляду представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зазначили, що борг відповідачів перед позивачем станом на складає 10646 грн. 55 коп , зазначену суму просили стягнути з відповідачів солідарно та стягнути судові витрати. Представники позивача у ході судового розгляду позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним вище. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, що у якості доказів представниками позивача надано копію Договору про закупку послуг на постачання електроенергії №4-0459С/1 від 29.12.2014 року, який укладено між АК «Харківобленерго» і ХІПТ, предметом якого є надання послуги по передачі електроенергії Учасникам для забезпечення потреб Замовника. В договорі немає зобов'язання АК «Харківобленерго» постачати товар в квартиру відповідачів або іншу квартиру будинку. Також позивачем додана додаткова угода від 24.02.2012 року, яка укладена між КП «Харківводоканал» і ХІПТ, яка на думку представника відповідача протиречить умовам ЦК України. В список об'єктів водо забезпечення входить жилий будинок [ADDRESS], без характеристики об'єкту водопостачання, в списку відсутня квартира відповідачів, у всіх довідках будинок [ADDRESS], у той час як це жилий будинок. Також представник позивача зазначає, що предметом діяльності позивача не є надання житлово-комунальних послуг. Окрім того, у комунальних підприємствах не відкриті особові рахунки на відповідачів. Також представник відповідача, у разі задоволення позову просила застосувати до позорвних вимог строк позовної даваності Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами доказиу їх сукупності, вважає позові вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що згідно витягу із Статуту Харківський індустріально-педагогічний технікум є держаним навчальним закладом І ступеня акредитації. Як вбачається з реєстраційного посвідчення на будинок, який належить державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, виданого 10.08.1994 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Харківському індустріально-педагогічному технікуму належить будинок [ADDRESS]. Згідно довідки з місця мешкання, виданої Харківським індустріально-педагогічним технікумом, [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює утримання житлового будинку та прибудинкової території до нього надає можливість користування житлово-комунальними послугами як власникам квартир у його будинку, а саме послугою з холодного водопостачання, послугою з водовідведення та каналізації, послугою з електропостачання, оскільки позивачем напряму оформлені договори з комунальними підприємствами м. Харкова, які надають зазначені послуги для обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними договорами з комунальними установами. Позивачем щомісячно виставлялись відповідачам рахунки на оплату витрат за надані комунальні послуги та компенсацію витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території (квартирну плату), однак, відповідачі допускали порушення строків оплати. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно до п.7 «Правил користування приміщенням житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів №45 від 24 січня 1996 року встановлено, щ власники та наймачі квартир зобов'язані сплачувати надані житлово-комунальні послуги. Як вбачається з ч.1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власником згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Згідно п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за надані комунальні послуги та витрати на утримання житлового будинку та прибудинкової територій складає 10646 гривень 55 копійок станом на 01.06.2015 року. Згідно даного розрахунку вбачається, що частина заборгованості виникла ще з 01.04.2012 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 15.07.2015 року, просить стягнути заборгованість поза межами строку позовної давності, представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, зазначаючи, що не має заборгованості на зазначену суми, при цьому надав квитанції про сплату комунальних послуг за послуги газопостачання, та просила застосувати строк позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду лише 15.07.2015 року, а просить стягнути заборгованість поза межами строку позовної давності, при цьому не зазначає поважної причини пропуску строку, а відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, то суд вважає можливими задовольнити позов частково в межах строків позовної давності, тобто стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з січня 2013 року, з урахуванням часткової сплати відповідачами заборгованості за надані комунальні послуги та витрати на утримання житлового будинку та прибудинкової території. Враховуючи викладене, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги та витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території законною, обґрунтованою та підлягаючою частковому задоволенню в сумі 3106 гривень 41 копійки. Згідно наданих розрахунків, борг відповідачів до 01.01.2013 року становить 7540 грн. 47 коп., дана сума боргу виникла поза строком позовної давності, у зв'язку з чим стягненню не підлягають. За 2013 рік згідно наданої довідки про нарахування комунальних платежів нараховано 1435 грн. 84 коп., сплачено відповідачами 133 грн. За 2014 рік нараховано 2227 грн. 65 коп., сплачено - 705 грн. 33 коп. За 2015 рік нараховано 1476 грн. 36 коп. - сплачено 1195 грн. 44 коп. Таким чином, за період з 2013 рік по 2015 рік нараховано 5139 грн. 85 коп., відповідачем сплачено 2033 грн. 44 коп, в межах позовної давності підлягає стягненню 3106 грн. 41 коп. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у долевому порядку судовий збір в загальній сумі 243 грн. 60 На підставі викладеного,

Outcome: partial