Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до першого відповідача [PERSON], другого відповідача - [PERSON], третя особа Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 24.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № V05.188.39498. Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. Кредитного договору Банк виконав свої зобовязання, надавши кредит [PERSON] в розмірі 39 730,00 грн. строком на 54 місяці. В свою чергу [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Банком виконано свій обовязок за кредитним договором та надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 39 730,00 грн. 14.06.2016 року [PERSON] помер. Станом на день смерті [PERSON] існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 39 730,11 грн. (тридцять девять тисяч сімсот тридцять гривень 11 копійок). Згідно з листа-відповіді Першої Ужгородської державної нотаріальної контори,отриманої Банком 21.12.2016 року, наданого на претензію Банку від 08.07.2016 року 05.12.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] померлого 14 червня 2016 року на імя на його дружини [PERSON] та сина [PERSON] [PERSON] помер 16.06.2016 року, про що Позивачеві стало відомо 06.07.2016 року у звязку із зверненням його дружини до Банку з проханням зупинити нарахування відсотків по кредиту. Претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця направлено Банком до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори 08.07.2016 року. Таким чином, Банком предявлено вимогу до спадкоємців [PERSON] з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Станом на день подання позову зобовязання за кредитним договором спадкодавця Відповідачами не виконано, у звязку з чим з останніх підлягає стягненню на користь Банку заборгованість за кредитним договором спадкодавця [PERSON], а саме 38 721,84 грн. що включає в себе: Основний борг - 34 649,81 грн. Прострочений борг - 4 072,59 грн. Прострочені проценти - 0 грн. Строкові проценти - 0 грн. Нарахована плата за обслуговування кредиту - 0 грн. Прострочена плата за обслуговування кредиту - 0 грн. Пеня - 0 грн. Відтак, враховуючи вищенаведене, [PERSON] та [PERSON] повинні виконати зобовязання спадкодавця за кредитним договором № V05.188.39498 від 24.02.2016 року в межах вартості успадкованого майна за правом вимоги Банку, як кредитора, оскільки вони є спадкоємцями [PERSON]. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Проте, подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення, у якій зазначив, що позов визначає частково у звязку з тим, що після звернення позивача до суду нею було сплачено до суду 8\~730,00 грн., в рахунок погашення боргу, і тому просить зменшити суму стягнення за рішенням суду на цю суму. Судове засідання у справі було призначене на 17.10.2018 року на 09 год. 15 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № V05.188.39498. Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. Кредитного договору Банк виконав свої зобовязання, надавши кредит [PERSON] в розмірі 39 730,00 грн. строком на 54 місяці, що підтверджується меморіальним ордером № V05.188.39498 від 24 лютого 2016 року. В свою чергу [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. 14.06.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 205093 виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області від 15 червня 2016 року. Станом на день смерті [PERSON] існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 39 730,11 грн. (тридцять девять тисяч сімсот тридцять гривень 11 копійок). Згідно з листа-відповіді Першої Ужгородської державної нотаріальної контори,отриманої Банком 21.12.2016 року, наданого на претензію Банку від 08.07.2016 року 05.12.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] померлого 14 червня 2016 року на імя на його дружини [PERSON] та сина [PERSON] [PERSON] помер 14.06.2016 року, про що Позивачеві стало відомо 06.07.2016 року у звязку із зверненням його дружини до Банку з проханням зупинити нарахування відсотків по кредиту. Претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця направлено Банком до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори 08.07.2016 року. Таким чином, Банком предявлено вимогу до спадкоємців [PERSON] з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Одночасно, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справі відповідачем [PERSON] в ході розгляду справи було сплачено частину боргу за кредитним договором № V05.188.39498 від 24 лютого 2016 року в розмірі 8\~730,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2607183 від 10 січня 2017 року на суму 1000,00 грн., квитанцією № 2607183 від 09 лютого 2017 року на суму 2017 року., квитанцією № 2607183 від 16 березня 2017 року на суму 800 грн., квитанцією № 2607183 від 26 квітня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 10 травня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 08 червня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 13 липня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 16 серпня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 20 вересня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 17 жовтня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 2607183 від 22 листопада 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 4285681 від 27 грудня 2017 року на суму 500 грн., квитанцією № 4317822 від 29 січня 2018 року на суму 500 грн., квитанцією № 2673406 від 16 лютого 2018 року на суму 930 грн. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач, внаслідок невиконання зобовязань по умовах кредитного договору, має заборгованість перед банком в сумі 29 991,84 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суду надана заява відповідача [PERSON] у якій вона зазначає, що не в змозі матеріально погасити суму заборгованості одним платежем, тому просить суд розстрочити сплату боргу на 36 місяців. З урахуванням скрутного матеріального стану відповідача [PERSON], яка на даний момент є безробітною, виховує неповнолітню дитину, єдиним джерелом її доходу є пенсія по втраті годувальника, та з урахуванням принципів розумності, справедливості та обовязковості судових рішень, та у відповідності до ст. 267 ЦПК України суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати по 833,00 гривень щомісяця протягом 35 (тридцяти пяти) місяців з дня набуття рішення законної сили, а в останній місяць підлягає сплаті залишок заборгованості в сумі 836 гривань 84 копійок. У відповідності із статтею 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 1 600,00 грн. слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial