Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач ТОВ «Складська логістика» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому, з урахування уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу, з урахуванням інфляції, 3 % річних, пені та процентів в сумі 11548,25 грн., послуги адвоката в розмірі 4000,00 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач посилався на те, що 01 грудня 2015 року між сторонами укладений договір відповідального зберігання з наданням логістичних послуг №СЛ-14. За умовами договору позивач зобов»язався на підставі акту прийому-передачі майна відповідача отримувати, зберігати та повертати поклажодавцю у схоронності, передане йому на відповідальне зберігання майно, найменування та кількість якого вказується поклажодавцем у акті прийому-передачі майна та надавати поклажедавцю інші додаткові послуги, вартість , найменування та порядок надання яких визначаються цим договором та додатками до нього, а поклажодавець зобов»язується сплатити вартість зберігання та вартість наданих інших додаткових послуг згідно тарифів та умов, встановлених у цьому договорі та додатках до них. На виконання умов договору майно виставкові стенди у кількості 16 ящиків (29 палето-місць), 01 грудня 2015 року були прийняті позивачем на відповідальне зберігання, що підтверджується актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання від 01.12.2015 року. Позивач свої зобов»язання за договором виконав. Але відповідач свої зобов»язання щодо сплати за зберігання майна та логістичні послуги виконала неналежним чином, а саме оплата здійснена тільки до липня 2016 року. З серпня по жовтень 2016 року оплату відповідач не здійснював, таким чином сума заборгованості складає 6670,00 грн., що з урахуванням індексу інфляції в сумі 104,52 грн., 3 відсотків річних в сумі 20,30 грн., пені в сумі 195,63 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами 135,30 грн., становить 7125,75 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просив уточнений позов задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані письмові докази приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 01 грудня 2015 року між сторонами укладений договір відповідального зберігання з наданням логістичних послуг №СЛ-14. За умовами договору позивач зобовязався на підставі акту прийому-передачі майна відповідача отримувати, зберігати та повертати поклажодавцю у схоронності, передане йому на відповідальне зберігання майно, найменування та кількість якого вказується поклажодавцем у акті прийому-передачі майна та надавати поклажедавцю інші додаткові послуги, вартість , найменування та порядок надання яких визначаються цим договором та додатками до нього, а поклажодавець зобов»язується сплатити вартість зберігання та вартість наданих інших додаткових послуг згідно тарифів та умов, встановлених у цьому договорі та додатках до них. На виконання умов договору майно виставкові стенди у кількості 16 ящиків (29 палето-місць), 01 грудня 2015 року були прийняті позивачем на відповідальне зберігання, що підтверджується актом приймання-передачі майна на відповідальне зберігання від 01.12.2015 року. Відповідно до ст. 5 договору, вартість одного палето-місця на добу встановлюється згідно Прайс-листа. За фактом надання послуг щомісячно Поклажодавець надає зберігачу акт наданих послуг та рахунок фактуру. Відповідно до п. 5.6. договору Поклажодавець зобовязаний отримати акт наданих послуг та рахунок фактуру самостійно до 5 числа місяця наступного за розрахунковим та підписати акт наданих послуг та повернути зберігачу впродовж семи робочих днів з моменту його отримання. Пунктом 5.7. договору зазначено, що у разі неотримання самостійно рахунку-фактури та пкт наданих послуг до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, поклажодавець вважається належним чином проінформованим зберігачем про вартість наданих послуг. Відповідно до п. 5.9 договору поклажодавець зобовязаний сплачувати щомісячно усі виставлені рахунки впродовж 6 банківських днів з дня отримання рахунку шляхом перерахування суми платежу на розрахунковий рахунок зберігача. Відповідач свої зобов»язання щодо сплати за зберігання майна та логістичні послуги виконала неналежним чином, а саме оплата здійснена тільки до липня 2016 року. З серпня по грудень 2016 року оплату відповідач не здійснювала, таким чином сума заборгованості складає 11092,50 грн. 14.11.2016 року відповідачу була направлена вимога про оплату заборгованості в розмірі 6670,00 грн., однак відповіді не отримано. Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем) і повернути її поклажодавцеві в схоронності. Згідно ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розрахуванні розміру індексації, суд враховує Рекомендації Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97 щодо порядку застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ та приводить наступний розрахунок: оскільки при розрахунку індексу інфляції індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, так, сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується з урахуванням цього місяця, а якщо суму було внесено з 16 по 31 число розрахунок починається з наступного місяця. З серпня по грудень 2016 року відповідно інфляційні втрати складають 104,52 грн. (сума боргу *на індекс інфляції-сума боргу). Також підлягає стягненню 3 % річних на суму 11092,50 грн. за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року (11092,50*3%/365*153) 20,30 гривень. Відповідно до п. 6.2. Договору відповідального зберігання з надання логістичних послуг №СЛ-14 у випадку несвоєчасної сплати наданих послуг, поклажодавець зобов»язаний сплатити зберігачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за весь період заборгованості, починаючи з моменту, коли поклажодавець повинен був сплатити послуги, надані зберігачем до моменту фактичної сплати (включаючи день сплати). Згідно п. 6.4. вищевказаного договору, у випадку порушення строків сплати, що передбачені п. 5.9. цього Договору, поклажодавець сплачує зберігачу проценти за користування чужими грошовими коштами, в розмірі 20 відсотків річних від суми заборгованості, що виникла на кожен день прострочки сплати, з моменту коли ця заборгованість виникла до дня її фактичної сплати. Таким чином стягненню також підлягає пеня в розмірі 195,63 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 135,30 грн. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобовязань не виконала, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved