Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», яке діє в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест», недиверсифікованого виду закритого типу, звернувся до суду з даним позовом. У подальшому, за заявою ТзОВ «Шефілд», здійснено процесуальне правонаступництво у справі, замінено позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», яке діє в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест», недиверсифікованого виду закритого типу на товариство з обмеженою відповідальністю «Шефілд». [PERSON] позову (після уточнення позовних вимог), позивач просить: 1. Скасувати з моменту державної реєстрації право власності (номер запису про право власності: 2193833) [PERSON], (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: ЛП 815643, виданий 28.08.2009, видавник: Інгулецький PB Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській обл., країна громадянства: Україна, адреса: 50000, [ADDRESS]), на обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138162612110) загальною площею 1902 кв.м., який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг. проспект Металургів, будинок 37. 2. \~ \~ \~ \~Скасувати рішення приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 5180816 від 21.08.2013. 3. \~ \~ \~ \~Скасувати з моменту державної реєстрації право власності (номер запису про право власності: 2192608) [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: АІ! 326318, виданий 15.02.2005, видавник: Інгулецький РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл., країна громадянства: Україна, адреса: 50000, [ADDRESS], на обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138083812110), який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 35. 4. \~ \~ \~ \~Скасувати рішення приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 5173385 від 21.08.2013. 5. \~ \~ \~ \~Витребувати з чужого незаконного володіння нерухоме майно, а саме: будівля нежитлова, (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138162612110), загальною площею - 1902 кв.м., розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 37 та комплекс будівель та споруд, що складається з: гараж літ. Б; кіоск літ. В; кіоск Г; склад літ. Ж (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138083812110), розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 35, що були утворені з поділу комплекс (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 93747312110, загальною площею 2040,5 кв.м., що складається з: цегляна будівля в літері «А-3» площею - 1823,8 кв. м., цегляні гаражі в літері «Б» площею - 122,4 кв.м., металевий кіоск в літері «В» площею - 45,9кв.м., металевий склад в літері «Ж» площею 21,3кв.м., металевий кіоск в літері «Г» площею - 27,1 кв.м., та був розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. 2. 6. \~ \~ \~ \~Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Шефілд» (код ЄДРПОУ: 35251927, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12) право власності на обєкти нерухомого майна: будівля нежитлова, (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138162612110), загальною площею - 1902 кв.м., розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 37 та комплекс будівель та споруд, що складається з: гараж літ. Б; кіоск літ. В; кіоск Г; склад літ. Ж (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 138083812110), розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 35, що були утворені з поділу комплексу (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 93747312110, загальною площею 2040,5 кв.м., що складається з: цегляна будівля в літері «А-3» площею - 1823,8 кв. м., цегляні гаражі в літері «Б» площею - 122,4 кв.м., металевий кіоск в літері «В» площею -- 45,9кв.м., металевий склад в літері «Ж» площею - 21,3кв.м., металевий кіоск в літері «Г» площею - 27,1 кв.м., та був розташований за адресою: Дніпропетровська обл.. м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. 2. 7. Стягнути з [PERSON], (реєстраційний помер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: АН 815643, виданий 28.08.2009, видавник: Інгулецький РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл., країна громадянства: Україна, адреса: 50000, Дніпропетровська обл.. [ADDRESS]) та [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: АН 326318, виданий 15.02.2005, видавник: Інгулецький РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл., країна громадянства: Україна, адреса: 50000, [ADDRESS]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шефілд» (код ЄДРПОУ: 35251927, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна. 04050, м, [PERSON], вул. Мельникова, 12) суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив (зокрема) наступне: На підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», яке діє в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест», недиверсифікованого виду закритого типу (далі-Новий кредитор/Позивач) набуло право вимоги у зобовязанні за Кредитним договором №15/01 -КР- 24/2008 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії в національній валюті) від 28 липня 2008 року із змінами та доповненнями до нього. На підставі п. 7 Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р. і за кредитним договором), права вимоги за кредитним договором перейшли від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання повноваженими представниками сторін цього договору та нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. На підставі Договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №348 від 21.02.2011р., Позивач набув право вимоги у зобовязанні за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №6152, на обєкт нерухомого майна: комплекс, загальною площею 2040,5 кв.м., що складається з: цегляна будівля в літері «А-3» площею 1823,8 кв.м., цегляні гаражі в літері «Б» площею - 122,4 кв.м., металевий кіоск в літері «В» площею - 45,9кв.м., металевий склад в літері «Ж» площею - 21,3кв.м., металевий кіоск в літері «Г» площею - 27,1 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2 тепер обєктів зареєстрованих за адресою: [INFO] та проспект Металургів, 37) (далі-Предмет іпотеки). Відповідно до п. 4 Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р. (за договором іпотеки), права іпотеко держателя за іпотечним договором також перейшли від Первісного до Нового іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Таким чином, 21.02.2011р. Позивач набув прав кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором та договором іпотеки. У звязку із вищезазначеним, 21.02.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек зміни щодо підстави обтяження предмету іпотеки: Договір про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №348 (запис №7639015, контрольна сума АГ89ГЕ59В8) та щодо особи іпотекодержателя. Вказані обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) №30397457 від 21.02.2011р. Крім того, на підставі договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №348 від 21.02.2011р., в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 21.02.2011 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано заборону відчуження за реєстровим №349 щодо нерухомого майна, а саме: комплекс, загальною площею 2040,5 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2. Вказані обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, №30397004 від 21.02.2011р. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, №8523221 від 27.08.2013р. наданої Реєстраційною службою Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, Позивачу стало відомо, що обєкт нерухомого майна, що перебував під Іпотекою та забороною неодноразово відчужувався без відповідної згоди І потекодержателя. Так, 01.07.2013 року між [PERSON] та ТОВ «БУДТЕХРЕСУРС» і іпотекодателем) укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, яке було обєктом іпотеки, а саме: комплексу будівель за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Горького, 2. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON], та зареєстровано за №1308 19.08.2013р., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу за реєстровим №1312, відповідно до якого [PERSON] продала [PERSON] 8/100 часток вищевказаного комплексу. 21.08.2013 року нотаріус [PERSON] посвідчила договір поділу нерухомого майна між [PERSON] (92/100) та [PERSON] (8/100), який став підставою для відкриття нових розділів щодо нових обєктів нерухомого майна з адресами проспект Металургів, 35 та проспект Металургів, 37. У звязку з зазначеним, 21.08.2013 року закрито розділ реєстру прав на нерухоме майно щодо вказаного комплексу за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Горького, 2 з підстави поділу нерухомого майна між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №5450619 від 27.06.2013р. та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №5449654 від 27.06.2013р., зазначеним вище правочинам передували декілька рішень щодо зняття заборони відчуження, у т.ч.- державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області та рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 11.06.2013р. Однак, Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2014року у справі №212/4919/13-а (2- а/212/191/13) скасовано Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2013р. Крім того, Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі № 8н-15/804/10272/13-а скасовано Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2013 р. у справі № 804/10272/13-а, та задоволено позов Позивача до Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, державного реєстратора реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3505901 від 27.06.2013 р., щодо припинення іпотеки та заборони на нерухоме майно - комплексу, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Горького, 2. Враховуючи те, що за наявності у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідних обтяжень іпотекою та забороною відчуження нерухомого майна, щодо комплексу будівель, загальною площею 2040,5 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2, вищезазначені правочини не могли б бути вчиненні, вважаємо, що: Договір поділу нерухомого майна між [PERSON] (92/100) та [PERSON] (8/100) від 21.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; Договір купівлі-продажу за реєстровим №1312 від 19.08.2013р, з яким [PERSON] продала [PERSON] 8/100 часток комплексу за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Горького, 2, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; Договір про внесення змін та доповнень до Договору купівлі-продажу, за реєстровим №1335 та Договір купівлі-продажу за реєстровим №1308, з яким [PERSON] придбала у ТОВ «БУДТЕХРЕСУРС» комплекс за адресою: м. Кривий Ріг, ил. Горького, 2 є недійсними. Жодних дозволів на відчуження обєкту іпотеки, а саме: комплексу будівель за адресою Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2 (тепер обєктів за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 35 та проспект Металургів, 37) іпотекодержатель не надавав. Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. На підставі вищезазначеного та в силу ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» та за умови невиконаного зобовязання та спричинення матеріальної шкоди, комплекс, загальною площею 2040,5 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2 (тепер обєктів за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 35 та проспект Металургів, 37) має неминуче вибути з чужого незаконного володіння. Право вимоги на предмет іпотеки: комплекс будівель за адресою Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Горького, буд. № 2 (тепер обєктів за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 35 та проспект Металургів, 37) підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №40227869 від 07.07.2015р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №40230077 від 07.07.2015р. Посилаються на відповідні норми права. Позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Сторона відповідача в ході судового розгляду позов не визнала, зазначивши (зокрема), що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається із позовної заяви ТОВ «КУА «Актив плюс» доводить, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]Г1. за реєстровим №348 від 21.022011 р. позивач, як новий кредитор, набув право вимоги у зобов'язанні за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №6152 на нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 2040,5 кв. м, що складається: з цегляної будівлі «А-3» площею 1823,8 кв. м; цегляних гаражів «Б» площею 122,4 кв.м; металевого кіоску «В» площею 45,9 кв.м; металевого складу «Ж» площею 21,3 кв. м; металевого кіоску «Г» площею 27,1 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, 2 (далі - предмет іпотеки). За викладених обставин позивач вважає, що на дату подачі позову у нього це право вимоги продовжує існувати. Натомість представник відповідачів вважає, що у ТОВ «КУА «Актив плюс» на дату подачі позову відсутнє право звернення до суду, оскільки правовідносини за іпотечним договором, укладеним 28 липня 2008 року між ПАТ «Банк Богуслав» (іпотекодержатель) та ТОВ «Будтехресурс» (іпотекодавець) припинились 07 грудня 2011 року. Зазначений юридичний факт підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 р. у справі №18/5005/7286/2011, залишеним в силі рішенням Вищого господарського суду України від 07 грудня 2011 року (рішення раніше надані у справу), а також рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2012 р. у справі №40/5005/6561/2012р, залишеним в силі рішенням Вищого господарського суду України від 19 березня 2013 року (рішення раніше надані у справу). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 28 липня 2008 року між ПАТ «Банк Богуслав» та ТОВ «Будтехресурс» укладено іпотечний договір, яким останнє виступило майновим поручителем ТОВ «Агро ойл-КР» у кредитних зобовязаннях. 21 лютого 2011 року ПАТ «Банк Богуслав» відступив право вимоги за іпотечним договором ТОВ «КУА «Актив плюс». 07 грудня 2011 року набрало законної сили рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 р. у справі №18/5005/7286/2011, яким припинено правовідносини за іпотечним договором від 28 липня 2008 року укладеним між ПАТ «Банк Богуслав» та ТОВ «Будтехресурс». 01 липня 2013 року ТОВ «Будтехресурс» укладено договір купівлі-продажу із [PERSON], згідно якого вона придбала комплекс будівель за спірним договором (договір від 01.07.2013 р., договір про внесення змін та доповнень від 03.07.2013 р. до нього, акт приймання-передачі від 01.07.2013 р., прибутковий касовий ордер №6 від 01.07.2013 р., №8 від 01.07.2013 р.,№ 4 від 21.11.2014 р. раніше надані у справу). Таким чином, на дату укладання спірного договору (01 липня 2013 року) належним власником комплексу будівель являлось ТОВ «Будтехресурс», яке в повній відповідності із законодавством України відчужило свою власність [PERSON] За заявленим позовом ТОВ «КУА «Актив плюс», як іпотеко держатель, просить суд визнати недійсними договір купівлі-продажу, укладений ТОВ «Будтехресурс» із [PERSON], договори купівлі-продажу та поділу обєкта нерухомого майна, укладені між [PERSON] та [PERSON], скасувати рішення про державну реєстрацію права власності нерухомого майна, вилучити нерухоме майно з чужого незаконного володіння та визнати право власності ТОВ «КУА «Актив плюс» на обєкт нерухомого майна: комплекс (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 93747312110) загальною площею 2121,2 кв. м, в тому числі адміністративна будівля ( літ А-3) загальною площею 1902,0,8 кв. м; прибудова «аб» площею 14,0 кв.м; гараж «Б» площею основи 122,4 кв.м кіоску «В» площею основи 34,4 кв.м; металевий склад в літері «Ж» площею 21,3 кв. м; кіоску «Г» площею основи 27,1 кв.м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Металургів, 35 та проспект Металургів, 37, що від початку мав параметри: комплекс загальною площею 2040,5 кв.м, що складається: з цегляна будівля в літері «А-3» площею 1823,8 кв.м; цегляні гаражі в літері «Б» площею 122,4 кв.м; металевий кіоск в літері «В» площею 45,9 кв.м; металевий склад в літері «Ж» площею 21,3 кв.м; металевий кіоск в літері «Г» площею 27,1 кв.м, та був розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, 2. Натомість, за переконанням представника відповідачів, вибраний спосіб захисту не відповідає положенням ні Закону України «Про іпотеку», ні договору іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ні Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом: \~ \~ \~ \~звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду (ст.ст.ЗЗ, 39 Закону); \~ \~ \~ \~передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, якщо відповідне застереження сторони передбачили в іпотечному договорі (ст.37 Закону); \~ \~ \~ \~продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, якщо відповідне застереження сторони передбачили в іпотечному договорі (ст.38 Закону). [PERSON] ст.6 іпотечного договору сторони визначились, що іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки (п.6.2 договору), іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (п.6.5 договору). З письмових доказів наданих у дану справу, а саме: рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2012 р. у справі №40/5005/6561/2012, залишене в силі постановою Вищого господарського суду України від 19 березня 2013 року вбачається, що TOB «КУА «Актив плюс» зверталась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «Будтехресурс» із вимогами звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права продати від свого імені предмет іпотеки будь- якій особі-покупцю та до моменту його продажу передати позивачу в господарське управління предмет іпотеки. Натомість, як вбачається із зазначених судових рішень, ТОВ «КУА «Актив плюс» відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки правовідносини за іпотечним договором, на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, припинені 07.12.2011 р., що підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 р. у справі №18/5005/7286/2011, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 07 грудня 2011 року. Посилається на відповідні норми права. Проти позову заперечує, просить у позові відмовити. Крім того, відповідачем у справі заявлено зустрічний позов до первинного позивача та його правонаступника, залученого у справу, згідно з яким(зокрема) зазначено, що у первинному позові ТОВ «КУА «Актив плюс» доводить, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №348 від 21.02.2011 р. позивач, як новий кредитор, набув право вимоги у зобовязанні за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6152 на нерухоме майно комплексу нежитлових будівель загальною площею 2040,5 кв.м, що складається: з цегляної будівлі «А-3» площею 1823,8 кв.м; цегляних гаражів «Б» площею 122,4 кв.м; металевого кіоску «В» площею 45,9 кв.м; металевого складу «Ж» площею 21,3 кв.м; металевого кіоску «Г» площею 27,1 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, будинок 2 (далі - предмет іпотеки). Крім того вбачається, що вимоги позивача до [PERSON] та [PERSON] обґрунтовуються на підставі договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011 р., укладеного ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» (первісний кредитор) із ТОВ «КУА «Актив плюс» (новий кредитор) згідно пункту 1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе всі без виключення права вимоги первісного кредитора та стає кредитором у зобовязанні за кредитним договором №15/01-КР-24/2008 (про надання відновлюваної відкличної кредитної лінії в національній валюті) від 28 липня 2008 року (далі кредитний договір), укладеним первісним кредитором з товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-ойл-КР», код ЄДРПОУ - 34031432, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання сторонами цього договору, на загальну суму 16 107 003,04 грн. Також, зазначають, що вищезазначений договір від 08 вересня 2016 року не відповідає вимогам Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), а відтак підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне. Так із пункту 2.1 зазначеного договору вбачається, що ліквідаційна комісія пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу, за рахунок і в інтересах якого діє ТОВ «КУА «Актив плюс», передає ТОВ «Шефілд», як одноосібному учаснику фонду, в якості розрахунку за належними на праві власності інвестиційними сертифікатами, активи фонду, зокрема: майнове право (право вимоги) до боржника ТОВ «Агро-ойл-КР»,код ЄДРПОУ - 34031432 за договором про відступлення права вимоги від 21.02.2011 р. та договором про відступлення права вимоги від 21.02.2011 р., укладеним з ПАТ «[PERSON] СЛАВ»,посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]за реєстровим №348 щодо прийняття прав іпотекодержателя. Крім того, з пункту 2.3 зазначеного договору вбачається, що в день укладання цього договору приватний нотаріус здійснює в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію заміни особи іпотекодержателя та обтяжувана з ТОВ «КУА «Актив плюс», яке діє за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу на ТОВ «Шефілд». При цьому, з 21 серпня 2013 року позивачі за зустрічною позовною заявою являються власниками комплексу будівель, іпотекодержателем та обтяжувачем яких, згідно інформаційної довідки про державну реєстрацію іпотек та обтяжень доданих ТОВ «Шефілд» у справу на підставі спірного договору про розподіл інших, ніж кошти активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу від 08.09.2016 р. №1810, протиправно зареєстровано ТОВ «Шефілд», що призводить до порушення права позивачів на вільне володіння своїм майном. Вважають, що спірний договір, з огляду на положення частини 1 статті 1077 ЦКУ за своєю правовою природою являється договором факторингу, оскільки ТОВ «Шефілд» отримало право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором в рахунок виконання зобовязання ТОВ «КУА «Актив плюс» (клієнт), який діло за рахунок і в інтересах Фонду перед ТОВ «Шефілд» (фактор) по викупу інвестиційних сертифікатів у звязку із ліквідацією пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу. ТОВ «Шефілд», згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату укладання спірного договору від 08 вересня 2016 року (витяг з ЄДР додається) не являється ні банком, ні іншою фінансовою установою, оскільки, з огляду на вищезазначені положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не внесено до державного реєстру фінансових установ і відповідно не мало ліцензії на здійснення фінансових послуг в т.ч. факторингу. Відповідно до частини 1 статті 227 ЦКУ правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Крім того, на дату укладання вказаного договору, ТОВ «КУА «Актив плюс», яке діяло за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу не мало права іпотекодержателя у зобовязанні за іпотечним договором від 28.07.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6452, укладеним ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» (первісний іпотекодержатель) із ТОВ «Будтехресурс» (ЄДПРОУ - 34062248), яке виступило майновим поручителем ТОВ «Агро-ойл-КР» (ЄДРПОУ - 34031432) за кредитним договором №15/01-КР-24/2008 від 28.07.2008 р. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 р., залишеним в силі рішенням Вищого господарського суду України від 07 грудня 2011 року у справі №18/5005/7286/2011 припинено правовідносини за іпотечним договором від 28.07.2008 р., укладеним між ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» та ТОВ «Будтехресурс», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6152. Крім того вбачається, що за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2012 р., залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 19 березня 2013 року у справі №40/5005/6561/2012 відмовлено ТОВ «КУА «Актив плюс» у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Будтехресурс» про звернення стягнення на предмет іпотеки: комплекс будівель загальною площею 2 040,5 кв. м., в тому числі цегляна будівля літера «А-3», площею 1 833,8 кв. м., цегляні гаражі літера «Б» площею 122,4 кв. м., металевий кіоск літера «В» площею 45,9 кв. м., металевий склад літера «Ж» площею 21,3 кв. м, металевий кіоск літера «Г» площею 27,1 кв. м., що розташовані за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, будинок №2 з тих підстав, що правовідносини за іпотечним договором припинені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 р., залишеним в силі рішенням Вищого господарського суду України від 07 грудня 2011 року. Як вбачається із постанови Вищого господарського суду України від 19 березня 2013 року у справі №40/5005/6561/2012, касаційна інстанція, залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, вказала, що згідно статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, у разі заміни кредитора у зобовязанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобовязання, а новий кредитор стає його стороною. Проте зазначені обставини не є наслідком виникнення нового зобовязання, а свідчать лише про набуття новим кредитором обсягу прав та обовязків первісного кредитора у зобовязанні. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивачі за зустрічним позовом доводять, що спірний договір належить визнати недійсним ще й на підставі статті 230 ЦКУ. На підставі викладеного, просять: 1. Прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву із первісним позовом у цивільній справі №210/4086/15-ц, оскільки обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним. 2. Визнати недійсним договір про розподіл інших, ніж кошти активів пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу від 08 вересня 2016 року, укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив плюс» (ЄДРПОУ - 32977421), яке діє за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу із товариством з обмеженою відповідальністю «Шефілд» (ЄДРПОУ - 35251927) в частині підпункту 2 пункту 2.1; пункту 2.3 щодо комплексу будівель загальною площею 2 040,5 кв. м., в тому числі цегляна будівля літера «А-3», площею 1 833,8 кв. м., цегляні гаражі літера «Б» площею 122,4 кв. м., металевий кіоск літера «В» площею 45,9 кв. м., металевий склад літера «Ж» площею 21,3 кв. м, металевий кіоск літера «Г» площею 27,1 кв. м., що розташовані за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, будинок №2; пункту 3.2 цього договору. 3. Припинити обтяження комплексу будівель загальною площею 2 040,5 кв. м., в тому числі цегляна будівля літера «А-3», площею 1 833,8 кв. м., цегляні гаражі літера «Б» площею 122,4 кв. м., металевий кіоск літера «В» площею 45,9 кв. м., металевий склад літера «Ж» площею 21,3 кв. м, металевий кіоск літера «Г» площею 27,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Горького, будинок №2 іпотекою, яка виникла на підставі іпотечного договору від 28 липня 2008 року, укладеного публічним акціонерним товариством «БАНК БОГУСЛАВ» (іпотекодержатель) із товариством з обмеженою відповідальністю «Будтехресурс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №6152 у звязку із припиненням іпотечного договору та зняти заборону відчуження комплексу. Позов підтримують, просять задовольнити. Відповідачі за\~зустрічним позовом\~зустрічний позов\~не визнали надали заяву по суті спору, згідно з якою, зокрема, зазначили, що відповідно до частини 1 статті 1077 ЦКУ за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. [PERSON] п.11 ч.1 ст.4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою, тобто, відповідно до п.5 ч.І ст. 1 вищевказаного закону, операцією з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Оспорюваний позивачами (за зустрічним позовом) договір жодним чином не відповідає переліченим ознакам договору факторингу. Так, відповідно до преамбули та п. 1.1. оспорюваного договору, вказаний правочин укладено на підставі рішення про ліквідацію Пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» з метою виконання вимог ст. 47 ЗУ «Про інститути суспільного інвестування», щодо здійснення розрахунків з учасниками пайового фонду в процесі його ліквідації. Крім того, предметом оспорюваного договору є безоплатна передача активів Ліквідаційною комісією на користь Одноособового учасника Фонду (ТОВ «ШЕФІЛД»). Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» не було власником майнових прав, які є предметом оспорюваного договору, а лише діяло в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест», як компанія з управління активами відповідно до ст. 14 ЗУ «Про інститути спільного інвестування». Таким чином, оспорюваний договір не можна розглядати як договір факторингу оскільки він повністю відрізняється за субєктивним складом, метою та предметом договору, та є безоплатним. Крім того, не можна брати до уваги рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 року, оскільки 21 лютого 2011 року вказані правовідносини вже були припинені, оскільки право вимоги іпотекодержателя перейшло на користь ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», яке діє в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу на підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011 року укладеного між ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» та, яке діє в інтересах ПВІФ «Богуслав Інвест» недиверсифікованого виду закритого типу, та був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за № 348. За результатами розгляду вказаної господарської справи, судом припинено лише іпотечні правовідносини між ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» та ТОВ «Будтехресурс». Натомість іпотека та право вимоги за нею, які були зареєстровані за ТОВ «КУАПФ «АКТИВ ПЛЮС» залишені судом в силі, про що зазначено в описовій та резолютивній частині вказаного судового рішення. Проти зустрічного позову заперечують, просять відхилити. Треті особи в судове засідання на неодноразові виклики не з'явилися, приватний нотаріус [PERSON] надав письмові пояснення по суті справи. Окрім того, в ході розгляду справи сторонами надавалися заяви по суті позовних вимог, докази та документи, пояснення, тощо. [PERSON] п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. на виконання вказаної вимоги судом надавалося повне сприяння сторонам у здійсненні їх процесуальних прав та обов'язків, у т.ч. обов'язку доказування, та було забезпечено можливість подання будь-яких доказів, які вони вважали за потрібне для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Вислухавши в ході судового розгляду пояснення учасників процесу, дослідивши докази, документи та матеріали, що долучені до судової справи, суд доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні як первинного, так і зустрічного позовів з наступних підстав: Щодо первинного позову, суд, приймаючи рішення, керується наступним: Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, фактичною основою спірних правовідносин, що розглядаються у даному судовому провадженні, є Договір про відступлення права вимоги від 21.02.2011р., згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», яке діє в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Богуслав Інвест», недиверсифікованого виду закритого типу (далі-Новий кредитор/Позивач) набуло право вимоги у зобовязанні за Кредитним договором №15/01 -КР- 24/2008 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії в національній валюті) від 28 липня 2008 року із змінами та доповненнями до нього, (далі-Кредитний договір). Усі подальші вимоги позивача (за первинним позовом) випливають з даного договору. Відповідно до п. 1 Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р. (за кредитним договором), Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе всі без виключення права вимоги Первісного кредитора та стає кредитором у зобовязанні в загальній сумі - 16 107 003,04 грн. На підставі п. 7 Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р. і за кредитним договором), права вимоги за кредитним договором перейшли від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання повноваженими представниками сторін цього договору та нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. Відповідно до п. 4 Договору про відступлення права вимоги від 21.02.2011р. (за договором іпотеки), права іпотекодержателя за іпотечним договором також перейшли від Первісного до Нового іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Таким чином, 21.02.2011рокупозивач (за первинним позовом)«Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» - набув прав кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором та договором іпотеки. Ухвалою суду від 11.04.2018 року (т.2, а.с. 188-189) ТзОВ «Шефілд» залучено у справі у якості правонаступника «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» у даній справі. За таких обставин, суд доходить до висновку, що ТзОВ «Шефілд» дійсно мало право звернення до суду з приводу вищевказаного договору та прав і обов'язків, що з нього витікають станом на 21.02.2011 року. Зазначене, фактично, сторонами не оспорюється. При цьому, згідно позицій сторін, позивач за первинним позовом вважає, що вказане право наявне у нього і на час звернення з позовом до суду, у той час, як відповідачі (в особі представника) вважають, що вказане право у позивача припинено з 07.12.2011 року згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 року (т.1, а.с.163-164), залишеного в силі постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2011 року (т.1, а.с.165-166). Водночас, позивач (за первинним позовом), не спростовуючи існування вказаних судових рішень, вважає, що вони не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки при передачі прав згідно договору, виникли нові правовідносини, між іншими особами, і, отже, вищевказані рішення судів їх не стосуються. При цьому, суд не погоджується з позицією позивача у даному питанні з огляду на наступне: [PERSON] ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, відповідно до вказаного визначення та загальної теорії цивільного права, поняття зобов'язання є більш широкою категорією, яка включає в себе інші, менш широкі, що є її складовими частинами зокрема, сторони у зобов'язанні, їх права, обов'язки, тощо. Отже, кредитор у зобов'язанні є однією з складових частин зобов'язання, і, окрім нього, те чи інше зобов'язання пов'язане і, отже, характеризується і іншими складовими частинами боржником, правами, обов'язками у зобов'язаннями, видом зобов'язання, тощо. При цьому, відповідно до вимог ст.ст.512, 520 ЦК України, сторони у зобов'язанні на підставі та у випадках, передбачених Законом, можуть бути замінені. З вказаного суд доходить до висновку, що, виходячи з протилежного, у зобов'язанні не може бути змінено тільки саме зобов'язання тобто виконання певної дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримання від вчинення певної дії. З цього ж суд доходить до висновку, що зміна сторони у зобов'язанні не змінює суті самого зобов'язання, і, отже, не може вважатися новим зобов'язанням. [PERSON] п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок (зокрема) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, згідно наведеного у вказаній статті формулювання, вбачається, що у такому випадку змінюється саме кредитор, як складова частина зобов'язання, а саме зобов'язання залишається незмінним. Таким чином, суд не погоджується з позицією позивача (за первинним позовом) щодо того, що зміна кредитора у зобов'язанні змінює саме зобов'язання, і у зв'язку з цим виникають нові правовідносини. Отже, з підстав, наведених вище, суд доходить до висновку, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 року (т.1, а.с.163-164), залишеного в силі постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2011 року (т.1, а.с.165-166) стосуються тих самих правовідносин, з приводу яких відбувається даний судовий розгляд. [PERSON] ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З наведеного суд доходить до висновку, що позивач у даному позові мав право звернутися до суду з даним позовом у період з 21.02.2011 року по 07.12.2011 року, оскільки після вказаної дати, згідно рішень господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2011 року (т.1, а.с.163-164), залишеного в силі постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2011 року (т.1, а.с.165-166), правовідносини за іпотечним договором від 28.07.2008 року (право вимоги за якими було передано позивачу за Договіром про відступлення права вимоги від 21.02.2011р.) були припинені, і, отже, припиненими є і всі похідні від вказаного іпотечного договору правовідносини. [PERSON] ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні по суті положення містяться у ст.ст.3,15, 16 ЦК України. Таким чином, суд доходить до висновку, що ЦК України та ЦПК України прямо визначається, що особа може звернутися до суду не з будь-яким позовом щодо своїх прав, а виключно з позовом про захист тих прав, свобод і інтересів, які порушено, не визнано чи оспорено. Аналогічна правова позиція з посиланням на ті ж норми права міститься також у постанові Вищого господарського суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 923/1108/16. Так, і вказаному рішенні (зокрема) зазначено, що «…при вирішенні спору (…) підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору (…) має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення (…) (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14). Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин….». На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, викладені вище, суд доходить до висновку, що у даному випадку у позивача (за первинним позовом) відсутнє право звернення до суду, оскільки відсутні порушені права та інтереси у зв'язку з припиненням до моменту звернення з даним позовом правовідносин, у зв'язку з якими такі порушення прав чи інтересів могли б виникнути. Інші доводи та міркування сторін з даного приводу суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують наведених фактів. З вказаних підстав суд у задоволенні первинного позову відмовляє. Розглядаючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд виходить з наступного: Як видно з тексту позовних вимог (зустрічного позову), основною підставою для визнання оспорюваного договору недійсним позивач (за зустрічним позовом) зазначає порушення вимог чинного законодавства при його укладенні, а саме здійснення фінансової операції факторингу без відповідного дозволю (ліцензії), що, згідно вимог ч.1 ст.227 ЦК України, може бути підставою для визнання його судом недійсним. Так, згідно договору про розподіл інших, ніж кошти, активів пайового венчурного інвестиційного фонду«БОГУСЛАВ ІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу, від 08 вересня 2016 року, за реєстровим номером № 1810, як одноосібний учасник Фонду, ТзОВ «Шефілд» прийняло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» активи Фонду (інші, ніж грошові кошти) за розрахунковою вартістю чистих активів станом на дату прийняття рішення про ліквідацію Фонду. При цьому, суд не погоджується з такою позицією позивача (за зустрічним позовом),оскільки доходить до висновку, що у даному випадку передача права вимоги здійснена не в порядку укладення нового (іншого) договору факторингу, тобто не в порядку наступного відступлення права такої вимоги згідно ст.1083 ЦК України, а в порядку ст.ст.46, 47 Закону України «Про інститути спільного інвестування», тобто шляхом розподілу інших, ніж кошти, активів пайового фонду в разі його ліквідації. При цьому, суд зазначає, що вказані дії здійснено на підставі спеціальних норм права, прямо визначених Законом для даної правової ситуації, а тому, враховуючи принцип конкуренції загальної (зокрема, ст.1083 ЦК України) та спеціальної норми права, суд доходить до висновку про те, що таке їх застосування не суперечить вимогам ст.1083 ЦК України. [PERSON] абз.1 ч.4 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування», Розподіл інших, ніж кошти, активів пайового фонду здійснюється за умови згоди всіх учасників такого фонду та оформляється договором про розподіл інших, ніж кошти, активів пайового фонду, що укладається між ліквідаційною комісією та всіма учасниками фонду. При цьому, вказаним Закону України не встановлено заборону на розрахунок будь-яким чином та будь-якими активами, у зв'язку з чим суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на п.6 розділу ІІІ Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.11.2013 р. №2605. Окрім того, вказаний пункт положення у будь-якому випадку стосується права вимоги за кредитним договором, а не за іншими, раніше укладеними, договорами про відступлення права вимоги. За таких обставин суд вважає позицію позивача з даного питання необґрунтованою, а вимоги недоведеними відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України. Суд також не погоджується з позицією позивача за зустрічним позовом щодо передачі відповідачу права вимоги за договором, правовідносини за яким на момент передачі було припинено, оскільки, хоча такі правовідносини дійсно було припинено до укладення вказаного договору, метою оспорюваного договору про розподіл інших, ніж кошти, активів пайового венчурного інвестиційного фонду «БОГУСЛАВ ІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу, від 08 вересня 2016 року є не власне передача вимоги за договором, як таким, а саме розподіл інших, ніж кошти, активів пайового венчурного інвестиційного фонду у зв'язку з його ліквідацією. Те, що у даному випадку активами були саме права вимоги за договором, правовідносини у якому було припинено, на думку суду, не має значення, оскільки сама процедура передачі активів, інших, ніж кошти, при ліквідації активів пайового венчурного інвестиційного фонду є законною та прямо передбаченою ч.4 ст.47 Закону України «Про інститути спільного інвестування». За таких обставин, суд не погоджується з позицією позивача за зустрічним позовом щодо наявності підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, у зв'язку з чим доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом у повному об сязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed