Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», як правонаступник прав та обов'язків ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся до суду із позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість по кредиту та відсотках пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання станом на 02.02.2012р. в розмірі 343 447,73 доларів США, що в еквіваленті станом на 02.02.2012р. за офіційним курсом НБУ становить 2 744 044,31 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 201 090,45 доларів США, заборгованість за відсотками - 49 272,68 доларів США, пеня за прострочення кредиту - 26 648,42 доларів США, пеня за прострочення відсотків - 66 436,18 доларів США, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №014/0983/81/60273, укладеного 05.09.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №014/0983/81/60273 від 05.09.2007р. відповідач [PERSON] отримав кредит з лімітом 197437 доларів США з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 05.09.2027р. Однак, всупереч умов договору, відповідач кредит не погашає та не сплачує відсотки. Тому просить позов задоволити та стягнути з позичальника заборгованість по кредиту та по відсотках, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання станом на 02.02.2012р. в розмірі 2 744 044,31 грн. У підтвердження вимог покликається на копію кредитного договору, додаткової угоди, розрахунок заборгованості та інші документи. У судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника банку. Відповідач та його представник [PERSON], по договору про надання правової допомоги від 19.09.2014р., у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, пояснили, що ніяких кредитних договорів [PERSON] з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не укладав та не отримував в касі банку грошей. Звертають увагу на те, що ні на кредитному договорі, ні на додатковій угоді, ні на заяві на видачу готівки відповідач свій підпис не ставив, а отже висловились про відсутність перед банком будь-яких зобов'язань, тому просять у позові відмовити. Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з таких мотивів. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Встановлено, що позивач, пред'являючи вимоги про стягнення суми заборгованості покликається на наступні договори, як на правочини, котрі породили певні зобов'язання. На кредитний договір №014/0983/81/60273 від 05.09.2007р. із змісту якого вбачається, що позивач надав кредит відповідачу [PERSON] з лімітом 197437 доларів США /а.с. 4-7/. За умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування таким у порядку, встановленому пунктом 5.1. договору, згідно з платіжним календарем /а.с. 8-13/. Крім того, вимоги ґрунтуються на укладенні 22 липня 2009 року між позивачем та [PERSON] додаткової угоди №1. / а.с. 14/ Враховуючи категоричне заперечення відповідачем [PERSON] укладення та підписання таких договорів, по справі призначено за його клопотанням почеркознавчу експертизу. Виходячи із змісту висновку експертизи за № 313/6/65 від 29 квітня 2015 року встановлено, що підписи від імені [PERSON], розташовані в нижній частині перших трьох аркушів, у графі «Позичальник», перед словом «[PERSON].» та під словами «Другий примірник цього Договору отримав» на лицевих сторонах кредитного договору №014/0983/81/60273 від 05.09.2007р. - виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжніх підписів; підпис від імені [PERSON], розташований після слів «Підпис платника» на заяві на переказ готівки від 06.04.2010р. про сплату відсотків в кредитному договорі №014/0983/81/60273 від 05.09.2007р. - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Таким чином не встановлено, що між позивачем з однієї сторони та відповідачем з другої сторони у встановленому законом порядку укладались договори, які породили певні зобов'язання, тому підстав немає покладати на вказаного відповідача майнову відповідальність, котра випливає із змісту цих договорів. Крім того, судом враховуються пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], як співробітників відповідача, про те, що останній 05.09.2007р. знаходився на своєму робочому місці у м. Львові, а тому одночасно укладати кредитний договір у м. Києві не мав змоги. За наявності такого висновку, суд вважає, що слід визнати обґрунтованим категоричне заперечення цього відповідача про те, що кредитного договору не підписував, а отже не може нести за його умовами майнову відповідальність. Враховуючи такі обставини, суд приходить до переконання про необґрунтованість позову і в задоволенні такого відмовляє. Крім того, враховуючи вимоги ст. 86 ЦПК України, слід також стягнути 12508,64 грн. понесених судових витрат відповідачем на оплату експертизи, понесення яких підтверджено долученими до справи квитанціями /квитанція №ПН1784 від 16.05.2014р. на суму 5078,40грн.; квитанція №79 від 27.03.2015р. на суму 2000 грн., квитанція №15 від 03.03.2015р. на суму 3180 грн., квитанція №16 від 03.03.2015р. на суму 2250,24 грн./, оскільки, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved