Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач порушив зобов`язання, покладені на нього згідно умов договору № 423893111 від 27.01.2018 року у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), внаслідок чого у відповідача утворилась кредитна заборгованість у розмірі 22 780,77 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат 1 921,00 грн. 10.02.2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, також від відповідача не надійшло клопотання про надання додаткового строку для подачі відзиву чи про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.04.2020 року здійснено виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, свідченням чому є відповідне оголошення на сайті Хорольського районного суду Полтавської області, у визначений судом строк відзиву не подав, будь-яких інших клопотань чи заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 27.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електричного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». В цей же день між банком та відповідачем було підписано заяву на встановлення кредитної лінії у сумі 15 900 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 38 % річних і стягується щомісячно. Виходячи з положень п. 1.32 Розділу XXII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання наступних випадків (обставин): закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою банком укладено договір зарплатного проекту (для тарифного пакету « Зарплатний »), - в разі якщо згідно п. 10.1.3. Розділу ХХ договору клієнт в день звільнення звернувся до установи банку з метою закриття рахунку, за яким встановлено кредит; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок (для тарифного пакету « Зарплатний »); відмови від пропозиції банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом; ініціювання клієнтом розірвання цього договору; спливу строку, відведеного законодавством України для погашення позичальником зобов`язань за кредитним договором у разі відкликання кредиту у випадках визначених в п.1.28. цього розділу договору. Відповідно до умов пунктів 1.32, 1.33 розділу ХХІІ укладеного Договору Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту(виписки) по Картковому рахунку не пізніше 25(двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за звітним. У разі виникнення простроченої заборгованості за Картковим рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Пункт 1.32 розділу ХХІІ цього Договору встановлює, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу) сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадках, що перелічені у цьому ж пункті Договору. Норми права, застосовані судом. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду. Суд вважає доведеним той факт, що кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання, внаслідок чого, станом на 23.10.2019 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 22 780 грн 77 коп, яка складається з: загальної суми основної заборгованості - 14 767,46 грн, процентів за користування кредитом - 5 697,42 грн, комісії - 104,16 грн, пені за несвоєчасне погашення основного боргу - 1 131,72 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 896,26 грн, розміру 3 % річних на суму простроченого кредиту - 106,74 грн, розміру 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 77,01 грн. Зазначене підтверджується відповідним розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку за період з 27.01.2018 року по 23.10.2019 року. Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. Таким чином, суд вважає доведеним факт несвоєчасної сплати щомісячних платежів відповідачем, яка призвела до невиконання зобов`язань останнім за кредитним договором, що порушує право позивача на повернення позики. Зважаючи на зазначене та з метою захисту права позивача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved