Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дитини не надає. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, просить суд розірвати шлюб та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач -визнав. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 4 квітня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 4 квітня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 13 травня 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 28 квітня 1990 року сторони знаходяться в шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом РАЦС міськвиконкому м. Суми, актовий запис № 824 ( а.с.7). Сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с. 8). Донька є непонолітньою, мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на її утримання в належній кількості не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні суду не має. З огляду на вищевикладене, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 березня 2019 року на користь матері. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін у справі, позицію відповідача, вік дитини. Стосунки між сторонами погіршилися через різні погляди на життя, відновлювати стосунки не бажають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 7 березня 2019 року за квитанцією № 12 в сумі 768,40 грн., тобто в розмірі 384,20 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved