Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.11.2005 року відповідач [PERSON] отримала 21.11.2005 року кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладеним лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплатити винагороди банку. Відповідно до п.8.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином порушивши умови кредитного договору та ст.ст.509, 526,527, 1054 ЦК України. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість 25652, 53 грн., яка складається з : 5133,82 грн. - заборгованість за кредитом, 18820,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 1197, 74 грн. - штраф ( процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, а тому позивач прохає стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився до суду надав заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій прохає відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] 21.11.2005 року отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Строк дії договору 12 місяців з моменту підписання. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної карти, тобто до 27.11.2008 року. ( а.с. 6,9,). Повернення кредиту, відповідно до умов договору визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом так і списанням банком коштів з карти. На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбаченими умовами договору платежі не вносила, в зв'язку чим станом на 31.10.2013 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 25652, 53 грн. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Представник відповідача надав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Згідно зі ст..256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Тобто, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Представник відповідача відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України до ухвалення рішення звернувся до суду з письмовою заявою про застосування позовної давності ( а.с.181). Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою ( а.с.9, 10) граничний строк дії картки ( місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці ( а.с.194). Відповідно до умов укладеного договору строк дії карти визначений до 27.11.2008 року, та строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії карти, тобто моментом закінчення договору є листопад 2008 року. Доказів про отримання нової карти за цим договором чи продовження дії попередньої відсутні, і на це банк не посилався. Відповідач після укладання договору здійснювала платежі на погашення заборгованості у 2005, 2006, 2007 . Останній платіж за договором відповідач, відповідно до розрахунків, які є в матеріалах справи, відповідач здійснила 29.12.2007 року. Таким чином, перебіг строку позовної давності почався з моменту настання строку погашення чергового платежу за договором, тобто з січня 2008 року. Проте ПАТ КБ «ПриватБанк звернувся з позовом до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 24.09.2013 року, тобто за межами установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Строк дії договору сторін не залежить від стану виконання зобов'язань і не може вважатися продовженим через невиконання зобов'язань. Позивач в судовому засіданні не заявляв про наявність поважних причин пропуску строку позовної давності, а у відповідності до ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України особа може звернутися до суду за захистом порушеного права (стягнення заборгованості за кредитним договором) протягом визначеного строку, пропуск якого тягне відмову у захисті порушеного права та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed