Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним вище позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Заповіту вона не залишила. Позивач спадщину прийняв у встановленому законом порядку, але одержати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки право власності на майно не було зареєстроване в органах комунального господарства, як це передбачалося ст. 182 Цивільного кодексу України до 01 січня 2013 року. Крім позивача спадкоємицями є його сестри [PERSON] і [PERSON], які претензій на спадковий житловий будинок не заявляли та до нотаріальної контори не звертались. [PERSON] - батько позивача і колишній чоловік померлої [PERSON] помер ще раніше - [INFO], а тому завершити реєстрацію права власності на померлу [PERSON] та скасування реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON] неможливо. У судовому засіданні позивач і його представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю і просили суд їх задовольнити. Відповідачки уточнений позов визнали повністю. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв (а.с.8-9, 20, 21). На день смерті спадкодавиця постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується записами в побудинковій книзі для прописки проживаючих в [ADDRESS], а саме: спадкодавиця значилась зареєстрованою за вказаною адресою з 26.02.1973 року і до дня смерті, відомості про її виписку у вказаній книзі відсутні ( а.с.44-52). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 17.10.2012 року ( а.с. 17). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з [INFO]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами при ньому за вказаною вище адресою, які згідно довідки Куп'янського бюро технічної інвентаризації, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок зареєстровані дотепер на праві приватної власності в цілому за [PERSON], колишнім чоловіком спадкодавиці, який помер [INFO] ( а.с. 12-16,53). 13 листопада 1974 року народним судом міста Куп'янська було прийнято рішення, яким шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний та за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується випискою з рішення суду, яке набрало законної сили ( а.с. 19). Спадщину прийняв син померлої - [PERSON], який проживав разом із померлою матір'ю до дня відкриття спадщини та який згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. Цей факт підтверджується записами про його реєстрацію у спадковому будинку, починаючи з 27.08.1986 року і відсутністю запису про зняття з реєстраційного обліку, а також він подав заяву про прийняття спадщини, яку було зареєстровано у книзі обліку спадкових справ 17.10.2012 року за №1512 та була заведена спадкова справа №638/2012р.( а.с. 18). Інші спадкоємці - сестри позивача [PERSON] і [PERSON] претензій на спадковий житловий будинок не заявляють та до нотаріальної контори не звертались. Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.А. від 08 травня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок після померлої [PERSON], оскільки спадкодавицею належним чином не було зареєстровано право власності на це майно. Відповідно до підп. 4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, рішення суду про визнання за [PERSON] права власності на будинок не може бути прийнято нотаріусом на підтвердження права власності на спадковий будинок і на його підставі не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності на це майно не зареєстроване, що передбачено ст. 182 Цивільного кодексу України в органах комунального господарства, як це мало місце до 01 січня 2013 року. З цих підстав нотаріус рекомендувала звернутись до суду (а.с.6-7). Згідно зі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України за рішенням суду можуть встановлюватись і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. У даному випадку встановлення юридичного факту володіння та користування за життя матір'ю позивача - [PERSON], яка померла [INFO], житловим будинком [ADDRESS], необхідно для реалізації позивачем своїх спадкових прав на нерухоме майно, що передбачено законом. З огляду на викладені вище обставини, позовні вимоги про встановлення юридичного факту володіння та користування на праві власності спадковим житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за життя [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки незважаючи на факт неналежного оформлення права власності на домоволодіння за життя спадкодавиця постійно в ньому проживала, користувалась, доглядала та вважала його своєю власністю. У строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач спадщину прийняв. Відомостей про інших спадкоємців, які могли б матиправо на обов'язкову частку у спадщині, а також подали заяви до нотаріальної контори, як вбачається з постанови нотаріуса від 08 травня 2014 року, немає. А тому, виходячи з наведеного вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, як спадкоємцем за законом першої черги після [PERSON], померлої [INFO], та про скасування реєстрації права власності колишнього чоловіка спадкодавиці [PERSON], померлого [INFO], також підлягають задоволенню, оскільки вирішення цих питань можливе тільки у судовому порядку, під час розгляду справи обґрунтованість стверджень позивача була підтверджена наданими ним доказами та відповідачки не заперечували проти цього.

Outcome: approved