Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач Харківська міська рада звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 238091,47 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2016 за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 262,9 кв.м. по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 01.02.2016 № 268. 11.10.2018 за відповідачем було припинено право власності. Речові права відповідача на земельну ділянку по [ADDRESS] не були зареєстровані. Відповідач з 01.12.2015 по 30.09.2018 використовував земельну ділянку площею 0,1674 га по [ADDRESS] без виникнення права власності або користування та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по [ADDRESS] перебувала у власності територіальної громади міста Харкова. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Відповідач у період з 01.12.2015 та по 30.09.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти. Розмір безпідставно збережених [PERSON] коштів за період з 01.02.2016 по 30.09.2018 складає 238091,47 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.12.2018 № 147888266 право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 262,9 кв.м. по [ADDRESS] з 01.02.2016 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі від 01.02.2016 № 268. З 11.10.2018р. право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 262,9 кв.м. по [ADDRESS] з 01.02.2016 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2018 №1046. Згідно листа Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 08.11.2017 № 19-20-0.23, 08-2613/116-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 10.11.2017 № 7097/0/225-17 речові права відповідача [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] зареєстровані не були. Таким чином, відповідач [PERSON] з 01.12.2015 по 30.09.2018 використовував земельну ділянку площею 0,1674 га по [ADDRESS] без виникнення права власності або користування та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Тобто, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по [ADDRESS] перебувала у власності територіальної громади міста Харкова. Згідно акту обстеження від 04.12.2018, складеного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, під час обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] використовував вказану земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-1», право власності на яку з 01.02.2016 по 11.10.2018 було за ним зареєстроване. [PERSON] , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення статті 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. Відповідач [PERSON] зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування земельною ділянкою комунальної власності по [ADDRESS] . В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року (справа №922/3412/17) зазначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~ статті 1212 ЦК України. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір безпідставно збережених [PERSON] коштів за період з 01.02.2016 по 30.09.2018 складає: за 11 місяців 2016 року у розмірі 85108,32 грн.; за 2017 рік у розмірі 87418,96 грн. (з урахуванням сплати земельного податку у розмірі 10 997,52 грн.); за 9 місяців 2018 року у розмірі 65564,19 грн. (з урахуванням сплаченого земельного податку за 9 місяців 2018 року). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Харківської міської ради підлягають задоволенню, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 238091 грн. 47 коп. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved