overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 04.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11204916000 (в системі обліку банку договір №11204916001), відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 14500 доларів США на термін до 04.09.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % на рік на суму залишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені. В той же день, з метою забезпечення виконання зобовязань по вказаному договору, з [PERSON] було укладено договір поруки. На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував по кредиту 8302 долари США 15 центів та 5070 грн. 60 коп. по пені. Просить стягнути вказані суми та понесені судові витрати з відповідачів в солідарному порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 75). Відповідачі в судове засідання також не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких відповідачі позов визнали (а.с. 80, 81). Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне. 04.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11204916000 (в системі обліку банку договір №11204916001), відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 14500 доларів США на термін до 04.09.2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % на рік на суму залишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені (а.с. 15-22). В той же день, з метою забезпечення виконання зобовязань по вказаному договору, з [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 33-35 ). На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував по кредиту 8302 долари США 15 центів, в тому числі: 7547,48 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 622,94 дол. США за строк з 25.11.2014 по 16.09.2015; 754,67 дол. США заборгованість за процентами , у тому числі прострочена заборгованість по процентам у розмірі 653, 86 дол. США за строк з 01.01.2015 по 31.08.2015, а також йому нарахована пеня за кредитом в загальній сумі 5070 грн. 60 коп. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачі визнали позов повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом, де вказує, що відповідач по справі є його рідним батьком. З 01 вересня 2015 року позивач навчається на денному відділенні в Національному Гірничому Університеті, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, надав суду письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 894, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, відповідач [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с.4). З 01 вересня 2015 року позивач навчається на денному відділенні в Національному Гірничому Університеті (а.с. 5). Відповідно до\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що право на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, виникає лише за умови достатнього матеріального забезпечення батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ніде не працює, постійного доходу не має, тому не в змозі надавати матеріальну допомогу сину у зв'язку з його навчанням. Інших доказів того, що відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, позивачем не надано. Суд критично відноситься до розміру аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на його користь, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме - в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку до закінчення навчання або досягнення [PERSON] Даніілом Геннадійовичем двадцяти трьох річного віку. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні її власністю, а саме будинком вул. Брестська, 5 в м. Харкові. Зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: вул. Брестська, 5 Свої позовні вимоги вона обгрунтовує тим, що згідно договору дарування від 20 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], їй належить на праві власності 47/100 частини будинку по вул. Брестська, 5 в м. Харкові. У вищезазначеному будинку залишилася зареєстрованою племінниця [PERSON], яка до цього часу у будинку не проживала та комунальні послуги не оплачувала. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлений позов підтримав у повному обсязі. Відповідач по справі\~\~в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин: Так судом встановлено наступне. Згідно договору дарування від 20 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON],., їй належить на праві власності 47/100 частини будинку по вул. Брестській, 5 в м. Харкові ( а.с.3). Проте у вищезазначеній квартирі залишилася зареєстрованою племінниця [PERSON], що позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном. Оскільки у добровільному порядку відповідачі відмовляються знятися з реєстраційного обліку, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується , розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним .Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.\~\~\~\~ Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що 09 жовтня 1993 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб, про що зроблено актовий запис №941. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вони з дружиною разом не проживають на протязі 10 років, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу не має сенсу. Шлюб розриває вперше. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов повністю, просила його задовольнити, додатково пояснивши, що її син шлюбні стосунки з дружиною не підтримує більше 10 років та мешкає за межами України, кожний з подружжя фактично вже має інші сімї. Відповідач позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, підтвердивши, що, дійсно, подружні стосунки припинені більше 10 років, мають інші сімї. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 жовтня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого року відділом РАЦС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 941. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, дочка є дорослою. Судом зясовано, що сторони більше 10 років не підтримують шлюбні стосунки та відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 20 грудня 2013 року позичив йому 16000 грн. до 31.12.2014 року, про що було складено договір позики грошових коштів. Однак у зазначений термін відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. Тому позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 41942,24 грн. у доларовому еквіваленті отриманої відповідачем позики (1927,70 доларів США), 3% річних у розмірі 792,88 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що дійсно він підписував договір позики грошових коштів, однак грошей за цим договором він не отримував. Суд, заслухавши сторони, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 20 грудня 2013 року було укладено договір позики грошових коштів, за яким позивач передав, а відповідач отримав 16000 грн. Сторони домовилися, що загальна сума позики на момент укладання договору еквівалентна 1927,70 доларів США за курсом 8,30 грн. за 1 долар США. Відповідач зобовязувався повернути зазначену суму до 31 грудня 2014 року рівними платежами по 50% від загальної суми боргу. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що у їх присутності відповідач підписував договір позики грошових коштів. Суд неодноразово відкладав розгляд справи для надання відповідачеві можливості скористатися правовою допомогою та надати свої докази, однак відповідач ніяких дій не вчинив. Відповідач своїх зобовязань за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув. Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму боргу у розмірі 41942,25 грн. (1927,70 доларів США х 21,757665 грн.) та 3% річних у розмірі 792,88 грн. (41942,25 х 3 х 230 : 365 : 100). Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 427,36 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом, яким просив в рахунок виконання основного зобов»язання щодо оплати заборгованості у розмірі 353 886.55 грн., з яких: тіло кредиту 340 779,44 грн., відсотки 13 107,11 грн. за договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON], а саме: квартиру № 16, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Комарова в будинку 42 трикімнатна, загальною площею 58,39 кв.м., у тому числі житловою 42,09 кв.м., складається з коридору 3,08 кв.м., кімнат 17,6 кв.м., 10,94 кв.м., 13,55 кв.м., кухні 6,03 кв.м., санвузла 2,82 кв.м. та належить на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 05.03.2004 року [PERSON] приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за р. № 332. Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру № 16, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Комарова в будинку 42 трикімнатна, загальною площею 58,39 кв.м., у тому числі житловою 42,09 кв.м., складається з коридору 3,08 кв.м., кімнат 17,6 кв.м., 10,94 кв.м., 13,55 кв.м., кухні 6,03 кв.м., санвузла 2,82 кв.м. та належить на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 05.03.2004 року [PERSON] приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за р. № 332. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 28.3/14/07-С згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США з розрахунку 13,60 % річних за користування кредитом на строк з 17.09.2007 року по 16.09.2022 року. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем відносини не склалися внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сумісного господарства та шлюбні відносини на час звернення до суду не підтримують, підстав та бажання зберегти сімейні відносини не має. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2008 року, про що у книзі реєстрації шлюбів реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва зроблено запис № 1321, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем відносини не склалися внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сумісного господарства та шлюбні відносини на час звернення до суду не підтримують, підстав та бажання зберегти сімейні відносини не має. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року, про що у книзі реєстрації шлюбів Виконавчого комітету Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області зроблено актовий запис №5. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Східно-Європейська паливна компанія» (далі Відповідач). Зазначає, що була звільнена з підприємства, проте трудову книжку не отримала. Зазначає, що її заробітна плата за час вимушеного прогулу складає 22\~168,42 грн. В звязку з вище викладеним, просила стягнути з Відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 22 168,42 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Східно-Європейська паливна компанія». Судом встановлено, що [PERSON] була звільнена з підприємства, проте трудову книжку не отримала. Судом встановлено, що її заробітна плата за час вимушеного прогулу складає 22 168,42 грн. Відповідно ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Оскільки Відповідач затримав видачу трудової книжки Позивачу, суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 15.12.2015 року не здійснювалось. На підставі ст. ст. 47, 48, 235 КЗпП України,

Outcome: approved