Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач у лютому 2019 р. звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.01.2014 з ЖБК «Обчислювач-14» в особі голови правління Баранівської О.М. було укладено договір оренди нежитлового приміщення, площею 12,0 кв.м., яке належить відповідачу та знаходиться на першому поверсі в буд. [ADDRESS] , терміном до 03.01.2019. Дане приміщення використовувалось як робоче місце позивача. Проте, з травня 2015 р. мешканцями будинку на чолі з новою головою кооперативу почали створюватись перешкоди позивачу в користуванні приміщенням, встановлено замок, що унеможливило відкриття дверей та доступу до робочого місця. В подальшому було заварено дверні петлі, двері запінені будівельною піною, що призвело до неможливості їх відкривання. Зазначені дії позбавили позивача користуватись приміщенням. 10.01.2018 договір оренди було розірвано, приміщення передано орендодавцю. За умовами угоди про розірвання про розірвання договору оренди від 10.01.2018, наймодавець має сплатити наймачу неустойку в розмірі 18 000,00 грн., проте коштів позивачу виплачено не було. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 32). 20.03.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у задоволенні позову представник відповідача просить відмовити, посилаючись на те, що позовна заява не містить посилання на порушений розділ чи пункт договору оренди від 03.01.2014, алгоритм розрахунку неустойки відсутній, що унеможливлює її нарахування. Договір оренди не містить відомостей забезпечення виконання зобов`язання. Вказана умова міститься лише в угоді про розірвання договору оренди від 03.01.2014, яка підписана Баранівською О.М. від імені відповідача, що не мала права на підписання угоди головою правління. Угода про розірвання договору оренди не може змінювати чи встановлювати додаткову відповідальність або нові умови договору, з моменту її підписання договір є розірваним (а.с. 33-35). 20.03.2019 представник відповідача подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання недійсною угоду про розірвання договору оренди в нежитловому приміщенні б/н від 03.01.2014 від 10.01.2018. Вимоги зустрічної позовної заяви обгрунтовані відсутністю належних повноважень у Баранівської О.М. на укладення даної угоди від імені ЖБК «Обчислювач-14» (а.с.68-71). Ухвалою суду від 19.06.2019 матеріали зустрічного позову прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. 96). 21.10.2019 [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог первісного позову. Зазначив, що неналежне виконання договірних зобов`язань призвело до втрати належного йому на праві власності ноутбука марки «Леново», вартістю 13 499,90 грн., який використовувався для роботи, знаходився на робочому місці. Після того, коли позивач був позбавлений можливості потрапити до приміщення та користуватись ним, ноутбук увійшов до акту переліку майна, яке відповідач прийняв на відповідальне зберігання. Проте, коли позивач забирав свої речі, виявив відсутність вказаного ноутбука. Оскільки за умовами угоди про розірвання договору оренди від 10.01.2018, в разі втрати або пошкодження особистих речей наймача, наймодавець відшкодовує вартість таких речей в потрійному розмірі. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ЖБК «Обчислювач-14» потрійну вартість втраченого майна в розмірі 58 499,70 грн. (а.с. 99-102). 21.10.1019 [PERSON] подав відзив на зустрічну позовну заяву, зазначив, що Баранівська О.М. була обрана до складу правління ЖБК «Обчислювач-14» та виконувала обов`язки голови правління з 23.09.2008 по лютий 2014. В період з лютого 2014 р. по липень 2018 остання була незаконно усунута від виконання своїх обов`язків. Незаконність відсторонення встановлена судовими рішеннями. А тому, правочині, вчинені нею є чинними. Вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають (а.с. 114-117). 22.10.2019 представник ЖБК «Обчислювач-14» подав відзив на заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог. Зазначив про відсутність належних доказів підтвердження факту знаходження та перебування ноутбука у приміщенні, акт та опис складені поза межами приміщення без можливості описати та передати майно, зазначене в описі та акті. У задоволенні позовних вимог просить відмовити (а..с 124-126). Ухвалою суду від 22.10.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 136-137). В судовому засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] підтримав вимоги поданої ним заяви та заяви про збільшення позовних вимог. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представники відповідача за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ЖБК «Обчислювач-14» у задоволенні первісного позову та заяви про збільшення позовних вимог просять відмовити. Вимоги зустрічного позову - задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що основний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2014 між ЖБК «Обчислювач 14» в особі голови правління Баранівської О.М. та адвокатом [PERSON] укладено договір оренди нежитлового приміщення (а.с. 8-10), відповідно до умов якого наймодавець передає наймачеві у строкове оплатне користування (оренду) за для здійснення наймачем його незалежної професійної діяльності та користування наймачем нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: перший поверх третього парадного у [ADDRESS] , що належить ЖБК «Обчислювач-14», загальною площею 12,0 кв.м. Термін користування приміщенням 5 р. з дня підписання договору оренди. За користування орендованим приміщенням, наймач сплачує наймодавцю орендну плату в розмірі 1 500,00 грн. Пунктом 5.3 договору оренди зазначено, що дострокове розірвання договору можливе лише з ініціативи наймача, окрім наступних випадків, коли назване право надається і наймодавцю: а) руйнування приміщення, переданного в орендне користування, або доведення його до стану, не придатного до експлуатації; б) систематичне порушення наймачем своїх обов`язків за договором. Починаючи з 25.06.2015 [PERSON] почали перешкоджати користуватись орендованим приміщенням, що полягало в пошкодженні серцевини замка вхідних дверей, неможливості доступу до приміщення та використання його за призначенням. В подальшому було заварено дверні петлі, двері запінені будівельною піною, що призвело до неможливості їх відкривання. (а.с. 19-25). 03.01.2014 ЖБК «Обчислювач-14» та [PERSON] уклали угоду про розірвання нежитлового приміщення від 03.01.2014 на наступних умовах: вважати 10.01.2018 днем припинення договору оренди, за неналежне виконання наймодавцем умов договору оренди від 03.01.2014 наймодавець сплачує наймачу неустойку в розмірі 18 000,00 грн., особисті речі наймача станом на 09.01.2018 знаходяться у приміщення колясочної і до яких наймач не має доступу. В разі нестачі, або пошкодженні особистих речей наймача, наймодавець відшкодовує вартість речей в потрійному розмірі (а.с. 27). Частиною першою статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до частини першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що 10.01.2018 між позивачем та ЖБК «Облчислювач-14» в особі Баранівської О.М. було укладено угоду про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, за умовами якого передбачена виплата коштів в розмірі 18 000,00 грн. за порушення боржником зобов`язання, а саме, неналежне виконання наймодавцем умов договору. Враховуючи, що позивач тривалий період часу не міг користуватись, проникати до приміщенням, яке використовував для роботи, а тому правомірною є виплата коштів, розмір якої встановлений угодою від 10.01.2018. Підстави для визнання такої угоди недійсною судом не встановлено. Щодо вимоги про стягнення з ЖБК «Обчислювач-14» грошових коштів в розмірі 58 499,70 грн. Судом встановлено, що з 24.12.2017 [PERSON] не мав доступу до приміщення. Наданий позивачем перелік майна в описі від 08.01.2018 суд не приймає до уваги, оскільки він був складений у присутності голови правління та наймача, що не дозволяє встановити дійсного переліку майна. В той же час, відповідачем надано акт від 21.01.2019, складений за участю членів правління, свідків, працівників поліції, проводилась відео зйомка. В даному акті встановлено, що при відкритті орендованого [PERSON] приміщення не зафіксовано наявності ноутбука «Леново». А тому кошти за дане майно не підлягають відшкодуванню. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача по первісному позову підлягають частковому задоволенню. Вимоги зустрічної позовної заяви не підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial