Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-25992-280807. Зазначають в обґрунтування заявлених вимог про те, що між [PERSON] та ПАТ «ДельтаБанк» 28.08.2007 року було укладено кредитний договір №002-25992-280807, на виконання якого, ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України із встановленням розміру ліміту кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. Посилаються на те, що в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вищенаведеним кредитним договором, належним чином не виконала, у зв»язку з чим, станом на 16.07.2014 року, в [PERSON] виникла заборгованість по укладеному договору в розмірі - 13102,43 грн., яку просять стягнути з відповідача, а також судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк», за довіреністю Кесарева Г.І, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України не з'явилася, від останньої до суду поступила письмова заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останньої відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку, з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено наступні факти і відповідні їм правовідносини Зокрема, судом, належними доказами по справі встановлено, що між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №002-25992-280807 від 28.08.2007 року (а.с.3-4). На виконання даного кредитного договору, ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України. Відповідно до пункт 1.3 кредитного договору, банк відкрив відповідачу, як держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. За умовами договору, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Крім наведеного, судом встановлено, що у відповідності до умов договору, [PERSON], як держатель картки зобов'язувалася щомісячно в строки, визначені здійснювати погашення частини суми заборгованості та кредитною лінією яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць та сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7) по договору станом на 16.07.2014 року судом вставлено, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, в результаті чого у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 13102,43 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 8900,54 грн.; заборгованості за відсотками користування кредитом в розмірі - 2159,25 грн.; заборгованості за комісіями в сумі 2042,64 грн. Вимогами ст.526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідною квитанцією, в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved