Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 009-20501-260710 від 26.07.2010 року в розмірі 27129,79грн. посилаючись на те, що 26.07.2010 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем укладено указаний вище кредитний договір. Відповідно до п.1.2 договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26256903709962 в національній валюті України гривні. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 2000,00грн. У відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та овердрафтом. Відповідач станом на 20.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 27129,79 грн. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, просить визнати недійсним договір №009-20501-260710 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 26 липня 2010 року, укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на те, що 26 липня 2010 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладений вищевказаний договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, за яким банк надав кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 30000грн. із встановленням ліміміту у 20000 грн. Відповідно до 1.2 договору, обслуговування картки, встановлення тарифів та нарахування відсотків за користування кредитними коштами, визначається додатком № 1 до договору. Точний розмір відсотків під які надавались кредитні кошти договором не обумовлений. Підписання ним договору про відкриття карткового рахунку стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав позичальника, як споживача кредитної послуги, з боку ПАТ «Дельта Банк», а саме: Відповідно п. 2 частини 1 кредитного договору банк надає кредит на споживчі цілі. Згідно п.2. ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностейміж ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Ця інформація майже в повному обсязі не була надана відповідачу [PERSON], який при укладанні вказаного договору вважав, що він оформлює угоду займу або безвідсоткової позички, і лише вдома, після того, як сусіди розтлумачили зміст укладеної угоди, зрозумів, що повинен виплачувати щомісяця обовязкові платежі. Також працівники банку ввели в оману [PERSON] щодо суми кредиту. Відповідач був упевнений, що він позичає в установі банку 3000 гривень, без нарахування відсотків, і лише через деякий час, йому пояснили суть підписаної ним угоди та суму, на яку банк відкрив кредитну лінію. [PERSON] є інвалідом II групи з дитинства та страждає на психічні розлади, що підтверджується випискою із Акту огляду МСЕК № 020467 від 30.01.2009 року. Не завжди може розуміти наслідки вчинення своїх дій та керувати ними.[PERSON] не може самостійно, без допомоги іншої людини заповнювати будь-які документи, також для нього проблематично порахувати кошти, визначити відсотки, що підлягають щомісячній сплаті, він самостійно, без підказки не може написати дату, погано читає українською, і працівник банку, який з ним спілкувався, повинен був відреагувати на його поведінку, і взагалі не мав права приймати у нього будь-які документи для оформлення кредиту. Вважає, що оскільки він не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, кредитний договір має бути визнаний недійсним.У змісті оспорюваного кредитного договору (п. 5.2), передбачено, що договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим договором.Договір № 009-20501-260710 не містить конкретних обовязків сторін щодо умовами користування кредитними коштами та чітко визначених строків його виконання (повернення кредиту). Не зазначений строк, на який видаються кредитні кошти, що є істотною умовою всіх кредитних договорів.Крім того, додані до позову матеріали не містять розрахунків заборгованості, та посилання на те, яким чином здійснені нарахування суми заборгованості та за який період, а саме простроченого тіла кредиту 4403,39 грн., відсотків 9229,79 грн.Таким чином позовна давність збільшується лише для однієї сторони, а саме для банку, оскільки відбувається збільшення давності лише по окремим вимогам: «по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів». Для будь-яких вимог споживача збільшення позовної давності не передбачено.Наведене створює істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, порушуючи принцип рівності сторін договору.Окрім того, варто зазначити, що наведене положення кредитної угоди, суперечить нормам діючого Цивільного кодексу України.Крім того, строк повноважень представника позивача тимчасової адміністрації, визначений рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №72 від 02.03.2015 року сплив 02.09.2015 року, тому представник позивача не має повноважень представляти його інтереси. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява в якій просить справу слухати без його участі, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити, позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визнати зобовязання [PERSON] за договором кредитної лінії № 009-20501-260710 від 26.07.2010 року виконаними з наступних підстав: за договором кредитної лінії [PERSON] користувався кредитними коштами в розмірі 4000 грн. з 2010 року. У період з 2010 року по 2014 року ним було погашено вказаний кредит у повному обсязі. Банком в односторонньому порядку був збільшений ліміт кредитування та нараховані зайві відсотки на нього до розміру 9000 грн. В порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», договір кредитної лінії від 26.07.2010 року містить приховані платежі. Жодної інформації від банку [PERSON] не отримував. Сплачуючи щомісяця 1200 грн. за кредит до 2014 року [PERSON] сплатив банку близько 28000 грн. Таким чином, відповідач виконав умови щодо повернення суми основного боргу та відсотків за його користування. Збільшуючи в односторонньому порядку ліміт користування кредитом та плати за користування кредитним коштами. Крім того, в порушення умов договору банком жодного разу ані письмово, ані по телефону не повідомляли клієнта про залишок кредитних коштів та плати за їх користування. Проведеною по справі судово-медичною експертизою підтверджено, що [PERSON] в силу психічного захворювання не може розуміти складних математичних розрахунків, тому нараховані банком проценти за обслуговування кредитним залишком та інші приховані платежі задоволенню не підлягають. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підтримує та просить справу слухати без участі представника. Суд, вивчивши надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.07.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 009-20501-260710. Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00грн. Відповідно до кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. У відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та овердрафтом. [PERSON] станом на 20.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 27129,79грн., яка складається з тіла кредиту - 13496,61грн.; простроченого тіла кредиту - 4403,39грн; заборгованості за відсотками - 9229,79грн.; заборгованості за комісіями - 0,00грн., про що мається розрахунок заборгованості. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною ч.4 ст.631 ЦК України передбачено, що закінченням строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи викладене позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Разом з тим, згідно із частиною другою\~ст. 11\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~у договорі про надання споживчого кредиту зазначається детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому вираженні) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. За положеннями ч. 5 ст.\~11, ст.\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентної ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до пункту 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою Правління Національного банку України від\~\~10 травня 2007 року № 168\~(далі - Правила), банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України. На банки покладається також обов'язок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил). Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей\~207,\~640 ЦК України\~та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. При цьому, Закон України «Про захист прав споживачів»\~застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.\~\~ Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02 грудня 2015 року у справі\~№ 6-1341цс15. Враховуючи, що в укладеному між сторонами спірному договорі на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки чітко визначені всі умови кредитування та позивач погодився з цими умовами, про що свідчить підписання ним договору, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з цих підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 27.05.2016 року за №422 [PERSON] в даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі легкої розумової відсталості. За своїм психічним станом здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, до якого відноситься укладення кредитного договору 26.07.2010 року, [PERSON] знаходився в стані вищевказанного психічного захворювання, за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки [PERSON] за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання спірного договору 26 липня 2010 року, застосування положення ч.1 ст. 225 ЦК України виключається. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач, при зверненні до суду з значеним позовом 20.08.2015 року, був звільнений від сплати судового збору, відповідно до редакції Закону України «Про судовий збір», чинній на момент предявлення позову, він стягується з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: approved