Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Представник [PERSON] \~-\~ [PERSON] звернулась\~до суду\~з позовною\~заявою до\~Першої Донецької\~державної нотаріальної\~контори,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Тактаров Володимир\~Борисович в\~якій просить\~зняти обтяження\~у вигляді\~арешту з\~нерухомого майна,\~реєстраційний номер\~обтяження:\~2868271,\~що належить\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а саме\~квартири,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~зареєстрований 13.02.2006\~року за\~№ 2868271\~реєстратором:\~Першою Донецькою\~нотаріальною конторою\~,\~на підставі\~листа б/н\~від 27.02.1997\~року Приватного\~нотаріуса Тактарова,\~виключити запис\~щодо обтяження у вигляді арешту з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження: 2868271, що належить [PERSON] , [INFO] , а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 13.02.2006 року за № 2868271 реєстратором: Першою Донецькою нотаріальною конторою, на підставі листа б/н від 27.02.1997 виданого приватним нотаріусом Тактаровим, архівна заборона №320-5 від 06.03.1997 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Мотивуючи позов\~тим,\~що 06.08.1997\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~укладений договір\~(біржовий\~контракт №163-Н)\~ купівлі-продажу\~квартири за\~адресою [ADDRESS] . Відомості про право власності на вищевказану квартиру внесені до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно17.03.2006 року. На теперішній час позивач вирішила розпорядитися своїм майном, але з інформаційної довідки в Реєстрі остання дізналася про те, що міститься запис про арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 13.02.2006 року за № 2868271 реєстратором: Першою Донецькою нотаріальною конторою, на підставі листа б/н від 27.02.1997 виданого приватним нотаріусом Тактаровим, архівна заборона №320-5 від 06.03.1997, де зазначено власником цього обтяження [PERSON] , попереднього власника вищевказаної квартири. 23.05.2019 року Перша Донецька державна нотаріальна контора, повідомила позивача про те, що надати запис про арешт вищевказаного майна неможливо, оскільки всі справи збереглись на тимчасово окупованій території. В зв`язку з тим, що власник не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначений розгляд справи. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник позивача надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення рішення не заперечують, додатково повідомляють, що не можливо надати будь-які документи з приводу обтяження майна, в зв`язку з тим, що останні знаходяться на території тимчасово не підконтрольній Україні. Третя особа в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові\~матеріали справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Першої\~Донецької державної\~нотаріальної контори,\~третя особа: Приватний нотаріус Тактаров Володимир Борисович, про зняття арешту з нерухомого майна підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії біржового контракту № 163-Н від 06.08.1997 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON] . [PERSON] [INFO] , уклала шлюб 22.02.2014 року з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] . Згідно копії реєстраційного посвідчення, технічного паспорта, Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 139217061 від 26.09.2018, двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі біржового контракту № 163-н, 06.08.1997, зареєстрований Донецькою товарною біржею. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним № 2868271 від 13.02.2006 року реєстратором накладено обтяження: Першою Донецькою нотаріальною конторою, на підставі листа б/н від 27.02.1997 виданого приватним нотаріусом Тактаровим, архівна заборона №320-5 від 06.03.1997, де зазначено власником цього обтяження [PERSON] . Згідно повідомлення Першої Донецької нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.05.2019 №45/01-16 позивачу вказано, що надати інформацію щодо запису про заборону майна [PERSON] не можливо, в зв`язку з тим, що всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01.12.2014 року залишилися на тимчасово окупованій території України, доступу до документів не має. Відповідно до п. 1.5 копії біржового контракту № 163-Н від 06.08.1997, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , до контракту додавалсь довідка про відсутність арешту № 9884 від 28.05.1997, видана Першої Донецької ДНК. Таким чином, обтяження на квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано після зміни власника квартири [PERSON] на позивача, та ніякого відношення до позивача не має, а накладений арешт, є безпідставним. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Першої Донецької державної нотаріальної контори, третя особа: Приватний нотаріус Тактаров Володимир Борисович, про зняття арешту з нерухомого майна у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved