Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя все своє майно заповіла позивачу. Приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіником О.Д. 06.06.2019 видано позивачу, свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 798 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці, але державний акт на яку за життя спадкодавця не було отримано. Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 28.06.1996 № 225 земельна ділянка орієнтовною площею 1000 м кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] , була передана у приватну власність [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Позивач 05 грудня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіника О.Д. з питання оформлення своїх спадкових прав на зазначену земельну ділянку, але нотаріусом роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 09.12.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Тростянецької міської ради Сумської області в судове не з`явився, голова Тростянецької міської ради подав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести без участі її представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 24). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області та [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с. 7, 15). Батьки позивача за життя склали заповіти, які були посвідчені Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, відповідно до яких все своє майно заповіли сину [PERSON] (а.с. 8, 9, 16). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 11.01.2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована разом з ним за однією адресою на момент його смерті. Позивач проживав окремо від батька і до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї не звертався. Після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. за заявою позивача 15.01.2019 заведена спадкова справа за №11/2019. Інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не встановлено. [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 06.06.2019 року приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д., на житловий будинок з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12, 13). При цьому постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д., від 05.12.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с.10). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулвся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та знаходиться за адресою по [ADDRESS] , суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради №225 від 28.06.1996 було передано у приватну власність земельну ділянкупо [ADDRESS] у розмірі 1000 кв.м. (а.с.14). З листа від 29.01.2020 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області установлено, що за даними відділу у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки на території Тростянецького району не встановлено. При вирішенні справи також враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, тобто якщо відчужується будівля і споруда, яка розташовується на земельній ділянці, що належить на праві власності, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері, яка у свою чергу фактично прийняла спадщину після чоловіка [PERSON] , але не отримала свідоцтво про право на спадщину, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останнім, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ,однак через відсутність оригіналів державних актів позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved