Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач у листопаді 2014 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, який згодом уточнила, та в якому просила стягнути з нього на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1400,00 грн. (по 700 грн. на кожну дитину) щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дітей. В позові зазначала, що 15.03.2003 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №4, від якого вони мають двох дітей. 08.10.2014 року вони розірвали шлюб та разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, пояснивши додатково на запитання, що відповідач офіційно не працює, проте у нього відкриті всі категорії на керування транспортними засобами. Інших дітей у нього немає, батько -пенсіонер, мати померла. Вона сама працює пекарем у фізичної особи-підприємця, але також неофіційно, за минулий місяць отримала заробітну плату в розмірі лише 1000 грн. Утримувати дітей їй допомагає її мати, яка є пенсіонеркою та працює. Розмір аліментів вона визначила не тільки, виходячи з необхідності коштів на харчування та придбання одягу для дітей, а також необхідності сплачувати відвідування дітьми спортивних секцій та на поїздки на змагання. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив,тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 15.03.2003 року по 08.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копією рішення Бердянського міськрайонного суду від 19.09.2014 року про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Встановлено, що діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області №576 від 01.07.2014 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Зі слів позивача, вона неофіційно працює пекарем у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату більше 1000 грн., проте відповідної довідки суду не надала. Відповідач, зі слів позивача, офіційно не працевлаштований, про його доходи їй невідомо. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач працює, отримує певний дохід у вигляді заробітної плати, та не обґрунтувала в позовній заяві належним чином необхідність стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1400 грн. У судовому засіданні суд з її слів з'ясував, що нею в розмір стягуваних аліментів враховані також витрати, пов'язані з відвідуванням дітьми спортивних секцій, з їх участю у змаганнях в інших містах, які, відповідно до положень ст.185 СК України, належать до додаткових витрат на дитину. Проте з цих підстав позивач вимоги до відповідача не пред'являла, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 1200,00 грн., задовольнивши позов частково, яких, на думку суду, на даний час буде достатнім для задоволення потреб дітей, оскільки обов'язок їх утримувати лежить на обох батьках в рівній мірі. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial