Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Після уточнення позовних вимог 20.05.2014 року, представник позивача просить звернути стягнення на майно, що належить [PERSON], шляхом набуття права власності ПАТ КБ «Правекс-Банк» на предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: квартири [ADDRESS], виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачів судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.04.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» (у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи з 23.09.2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк») та [PERSON], було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 3175-012/07Ф. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком, 17.04.2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки № 3175-012/07Ф, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань [PERSON] перед Банком протягом тривалого часу, у неї утворилась заборгованість у розмірі 452516 доларів США, що в еквіваленті на гривню складає 3 444 506,54 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання позивач був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви представник позивача просить справу розглядати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутності відповідачів до суду не надходило. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання третя особа повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17.04.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» (у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи з 23.09.2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк») (далі за текстом - Банк) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник), було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №3175-012/07Ф (далі за текстом - Договір). Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, Банк надав Позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів, згідно договору страхування заставного майна на загальну суму 392 000.00 (триста дев'яносто дві тисячі) доларів США, строком з 17.04.2007 року до 17.04.2010 року із розрахунку 15% (п'ятнадцять) відсотків річних за час фактичного користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком, 17.04.2007 року між нею (Іпотекодавцем) та Банком (Іпотекодержатель) було укладено Договір іпотеки № 3175-012/07Ф (далі за текстом - Договір іпотеки), який був приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під №119. Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки, Іпотекодавець для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії №3175-012/07Ф від 17.04.2007 року та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, [PERSON] передала в іпотеку Іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки, квартира знаходиться на 3-му поверсі трьохповерхового будинку, загальною площею 148,10 (сто сорок вісім цілих десять сотих) квадратних метрів, житловою площею 82,1 (вісімдесят дві цілих одна десята) квадратних метрів, складається із трьох кімнат в придатному для житла стані. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки, передане в іпотеку нерухоме майно є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 26.07.2005 року за реєстровим номером 3097, та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.10.2005 року за реєстраційним номером 8052437, номер запису 2148 в книзі 564пр-198. Згідно п. 3.1.1 Договору іпотеки у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що передане в іпотеку, при порушенні Відповідачем умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні Іпотекодавцем умов Договору іпотеки. Згідно з п. 1.3 Договору, у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань за договором (у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі та/або погашення чергової частини кредиту, згідно графіку зменшення ліміту кредитування), розмір відсоткової ставки збільшується на 1 (один) % річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 Договору. У випадку наступного невиконання Позичальником зобов'язань по Договору розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, здійснених раніше, в співвідношенні з умовами цього пункту договору. Відповідно до п. 9.1 Договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або погашення чергової частини кредиту, згідно графіку зменшення ліміту кредитування або внесення відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. У п. 7.1.6 Договору зазначено, що при настанні обставин, вказаних в п.п. 4.3, 9.4, 9.7, Банк має право достроково стягнути заборгованість у повному обсязі за рахунок закладеного майна, або звернути стягнення на грошові кошти та майно, що належить Відповідачу. У порушення умов Договору, [PERSON]свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість за кредитом, яка на сьогоднішній день не погашена. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №3175-012/07Ф від 17.04.2007 року, станом на 09.06.2009 року [PERSON] мала заборгованість в розмірі 452516 (чотириста п'ятдесят дві тисячі п'ятсот шістнадцять) доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.06.2009 року складає 3444506,54 (три мільйони чотириста сорок чотири тисячі п'ятсот шість) гривень 54 коп., з яких: - заборгованість за кредитом склала - 350740 (триста п'ятдесят тисяч сімсот сорок) доларів США; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 47212 (сорок сім тисяч двісті дванадцять) доларів США; - несплачені відсотки за користування кредитом - 45517 (сорок п'ять тисяч п'ятсот сімнадцять) доларів США; - пеня на суму несплачених відсотків - 9047 (дев'ять тисяч сорок сім) доларів США. У п. 2.1.6 Договору іпотеки зазначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому розділом 3 даного Договору, та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення. Враховуючи суму заборгованості за кредитом, плату за користування грошовими коштами, збитків. Неустойки, штрафів, пені іншої заборгованості та витрат, пов'язаних із пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також витрат, пов'язаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису тощо. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.. У п. 3.1.1 Договору іпотеки визначено, що при порушенні Іпотекодавцем умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні Іпотекодавцем умов даного договору та у випадках, установлених законом, у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку. Відповідно до положень статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Відповідно до статті 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів до ст. 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених ст. 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивачем, в порядку ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір у розмірі 3441,00 грн. та 114,70 грн. (квитанції №6791.99.1 та №6791.99.3 від 08.10.2014 року). Також позивачем понесені витрати на розміщення оголошення в газеті, для належного сповіщення відповідачів про місце та час розгляду справи, у загальному розмірі 470,00 грн. ( квитанція №339 від 23.05.2014 року, №418 від 24.06.2014 року, платіжне доручення №141086122 від 17.10.14, №141087122 від 12.11.2014 року)платіжне доручення №7779 від 15.10.2014 року та №7900 від 20.11.2014 року). Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved