Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» (далі - ТОВ «Смарт Фінексперт») звернулося до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм-Фінанс» (далі - ТОВ «Лайм-Фінанс») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ЛФ-12024563 від 21.07.2014 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 1000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 05.08.2014 року. Між ТОВ «Смарт Фінексперт» та ТОВ «Лайм-Фінанс» укладено договір факторингу від 30.12.2014 року, відповідно до якого було відступлено право вимоги за вказаним договором. У зв'язку з тим, що відповідач, скориставшись наданими коштами, належним чином зобов'язання щодо їх повернення не виконує, станом на 23.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6 020,77 гривень, що складається з заборгованості по кредиту у розмірі 1000,00 гривень, відсотків за користування кредитом у розмірі 256,00 гривень, пені у розмірі 4 440,00 гривень, штрафу у розмірі 100,00 гривень, інфляційних витрат у розмірі 405,51 гривень, 3 % річних у розмірі 19,26 гривень. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. До судового засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду пред'явленого до неї позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не з'явилася до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що між ТОВ «Лайм-Фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір №ЛФ-12024563 від 21.07.2014 року відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 1000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 05.08.2014 року та сплатою процентів за користування кредитом. Згідно з умовами договору факторингу від 30.12.2014 року №30-12/14-ЛФ, ТОВ «Лайм-Фінанс» відступило, а ТОВ «Смарт Фінексперт» прийняло право вимоги за кредитним договором №ЛФ-12024563 від 21.07.2014 року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Смарт Фінексперт» перейшли всі права ТОВ «Лайм-Фінанс» щодо права вимоги до відповідача, про що відповідачу було надіслано письмове повідомлення. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 23.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6 020,77 гривень, що складається з заборгованості по кредиту у розмірі 800,00 гривень, відсотків за користування кредитом у розмірі 256,00 гривень, пені у розмірі 4 440,00 гривень, штрафу у розмірі 100,00 гривень, інфляційних витрат у розмірі 405,51 гривень, 3 % річних у розмірі 19,26 гривень. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Заяв про застосуванням наслідків пропуску строку позовної давності, а також про зменшення розміру неустойки в порядку ст. 551 ЦК України до суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «Смарт Фінексперт» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 6 020,77 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved