Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся з вказаним позовом посилаючись на те, що він є власником житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у квартирі зареєстрований, однак з 2010 року не проживає у ній. Просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, власником якого є позивач. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу № 2046 від 20.10.2015 року посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу та Витягом про реєстрацію права власності № 45910137 від 20 жовтня 2015 року. Відповідач [PERSON] у квартирі зареєстрований, однак з 2010 року не проживає у ній, що підтверджується актом фактичного проживання від 23.11.2020 виданого А.Нова селищною радою та запитом, зробленим в порядку ст. 187 ЦПК України. За змістом ч.1\~ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях\~319,\~326 ЦК України. Згідно зі\~ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.156 ЖК України\~з урахуванням положень ч.1\~ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником, аналогічне положення також міститься в ст. 405 ЦК України. З урахуванням того, що відповідач зареєстрований у житловій квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і після набуття права власності на нього позивачем, відповідач не знявся з реєстраційного обліку, фактично з 2010 року у вказаній квартирі не проживає, суд приходить до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у особи, членами сім`ї якої вони є, із припиненням права власності особи на жиле приміщення втрачається право користування цим приміщенням і у членів його сім`ї (Правова позиція ВСУ від 05 листопада 2014 року у справі №6-158цс14). На підставі вищевикладеного є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеною квартирою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved