Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 32065,44 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 грудня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язаний за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 січня 2017 року має заборгованість в розмірі 32065,44 гривень, яка складається з наступного: 2897,75 гривень - заборгованість за кредитом; 24164,57 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503,12 гривень - штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача Палій Ю.В. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності представника позивача, зазначивши, що позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зауваживши, що з позовними вимогами погоджуються частково, виклавши обґрунтування своєї позиції в раніше наданих суду запереченнях. Так, згідно заперечень представник відповідача вважає, що при розрахунку заборгованості слід враховувати та проводити розрахунок виходячи з 30% ставки річних, оскільки позивачем були порушені вимоги діючого законодавства України та норми права. При прийнятті нових законі або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому представник відповідача вважає, що підняття позивачем відсоткової ставки в однобічному порядку з 30% до 34,8, а потім і до 43,20%, проводилося з порушенням чинного законодавства без повідомлення [PERSON], як це передбачено ЦК України, а тому неможливо брати до уваги законність підняття процентної ставки при розрахунку. Крім цього з наданого позивачем розрахунку суд не може перевірити самостійно правильність нарахування відсотків, а кожна сторона повинна довести правильність розрахунку, а відповідач у разі незгоди повинен надати свій розрахунок. Так, борг по кредиту за період з 02 січня 2012 року по 30 січня 2017 року становить 7275,24 гривень, з яких заборгованість за кредитом становить 2897,75 гривень та відсотки 4377,49 гривень. При цьому в розрахунку банку видно, що за один місяць декілька разів проводиться розрахунок процентів. Стосовно штрафних санкцій, то відповідач проживає у сел. Опитне Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, у яких поширюється Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року. Тобто вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача заборгованості з пені та комісії в сумі 3000,00 грн., а також штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1503,12 грн. - штраф (процентна складова) є необґрунтованими і у задоволенні позову у цій частині позивачу треба відмовити, при цьому відносно судового збору представник відповідача зазначив, що він повинен бути стягнутий з відповідача пропорційно стягнутої суми. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено споживчий договір кредиту № б/н від 01 грудня 2011 року, шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими позивачем умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір. Споживчий строковий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем споживачеві на придбання продукції. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки (а.с. 6-32). Згідно копії статуту у новій редакції ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 37). Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 (а.с. 36 зворот). Згідно копії банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, наданої Національним банком України, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК внесено до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за № 92 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 36). З копії відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) від 27 грудня 2016 року вбачається, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є юридичною особою, його керівником є [PERSON], та видами діяльності за КВЕД-2010 є: 64.19 Інші види грошового посередництва, 64.92 Інші види кредитування, 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у., 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12 Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах, 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а.с. 35). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 грудня 2011 року вбачається, що станом на 31 січня 2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 32065,44 гривень, яка складається з наступного: 2897,75 гривень - заборгованість за кредитом; 24164,57 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1503,12 гривень - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом обґрунтовані, окрім того визнанні та не спростовуються самим відповідачем та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 2897,75 грн., що вбачається з наданого позивачем суду розрахунку заборгованості за кредитним договором. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 24164,57 грн., то суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно договору № б/н від 01 грудня 2011 року встановлені проценти на рівні 30% річних. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач знайомилась у день підписання заяви, так як ставила свій підпис в правилах. Позивач не надав суду підписані відповідачем умови та правила надання банківських послуг, а лише посилається на сайт Банку, де вони розташовані. Окрім того, позивач не надав суду розрахунку яким шляхом він нараховував відповідачу 30% річних на суму залишку заборгованості, в результаті якого у нього вийшла сума заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 24164,57 грн., тобто позивач не довів саме цей розмір заборгованості за процентами, а тому суд приймає розрахунки відповідача стосовно заборгованості за процентами, а саме - за період з 02 січня 2012 року по 31 січня 2017 року Що стосується заборгованості за процентами, суд вважає, що позов цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі 4377,49 грн., виходячи з розрахунку, наданого відповідачем, який є наступним: 1)за січень 2012 року - 885,74 грн. х 3% / 100% = 26,55 грн.; 2)за лютий 2012 року - 2609,47 грн. х 3% / 100% = 78,27 грн.; 3)за березень 2012 року - 2568,01 грн. х 3% / 100% = 77,04 грн.; 4)за квітень 2012 року - 2334,49 грн. х 3% / 100% = 70,02 грн.; 5)за травень 2012 року - 2334,49 грн. х 3% / 100% = 70,02 грн.; 6)за червень 2012 року - 1751,11 грн. х 3% / 100% = 52,53 грн.; 7)за липень 2012 року - 1706,12 грн. х 3% / 100% = 52,50 грн.; 8)за серпень 2012 року - 2563,5 грн. х 3% / 100% = 78,57 грн.; 9)за вересень 2012 року - 2373,91 грн. х 3% / 100% = 70,29 грн.; 10)за жовтень 2012 року - 2373,91 грн. х 3% / 100% = 70,29 грн.; 11)за листопад 2012 року - 2272,45 грн. х 3% / 100% = 68,16 грн.; 12)за грудень 2012 року - 2201,84 грн. х 3% / 100% = 68,36 грн.; 13)за січень 2013 року - 2122,33 грн. х 3% / 100% = 63,66 грн.; 14)за лютий 2013 року - 1960,81 грн. х 3% / 100% = 58,8 грн.; 15)за березень 2013 року - 1961,76 грн. х 3% / 100% = 58,83 грн.; 16)за квітень 2013 року - 1761,23 грн. х 3% / 100% = 52,83 грн.; 17)за травень 2013 року - 1717,05 грн. х 3% / 100% = 51,16 грн.; 18)за червень 2013 року - 1634,94 грн. х 3% / 100% = 49,02 грн.; 19)за липень 2013 року - 1384,30 грн. х 3% / 100% = 41,52 грн.; 20)за серпень 2013 року - 1226,64 грн. х 3% / 100% = 36,78 грн.; 21)за вересень 2013 року - 1057,92 грн. х 3% / 100% = 31,71 грн.; 22)за жовтень 2013 року - 887,65 грн. х 3% / 100% = 26,65 грн.; 23)за листопад 2013 року - 711,8 грн. х 3% / 100% = 21,33 грн.; 24)за грудень 2013 року - 690,64 грн. х 3% / 100% = 20,70 грн.; 25)за січень 2014 року - 1856,09 грн. х 3% / 100% = 55,68 грн.; 26)за лютий 2014 року - 2634,95 грн. х 3% / 100% = 79,02 грн.; 27)за березень 2014 року - 2715,78 грн. х 3% / 100% = 81,45 грн.; 28)за квітень 2014 року - 2821,43 грн. х 3% / 100% = 84,63 грн.; 29)за травень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 30)за червень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 31)за липень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 32)за серпень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 33)за вересень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 34)за жовтень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 35)за листопад 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 36)за грудень 2014 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 37)за січень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 38)за лютий 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 39)за березень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 40)за квітень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 41)за травень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 42)за червень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 43)за липень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 44)за серпень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 45)за вересень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 46)за жовтень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 47)за листопад 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 48)за грудень 2015 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 49)за січень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 50)за лютий 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 51)за березень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 52)за квітень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 53)за травень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 54)за червень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 55)за липень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 56)за серпень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 57)за вересень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 58)за жовтень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 59)за листопад 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 60)за грудень 2016 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; 61)за січень 2017 року - 2897,75 грн. х 3% / 100% = 86,91 грн.; Тобто у вказаному розрахунку зазначається місяць заборгованості, загальна сума поточної та простроченої заборгованості, щомісячний процент та нараховані за місяць проценти. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року роз'яснено щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 ст.1 ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України, а саме у п. 3.2 вказаного рішення одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у п. 3 ст. 3 Цивільного Кодексу України. Разом з тим, зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Конституційний Суд вважає, що держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної асамблеї Ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, зокрема, передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача. За правилами частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телефонограмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із правового аналізу вказаних норм Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 2.1.1.7.6 яких установлено відповідальність у вигляді сплати штрафу 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 9-32), не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі умови та правила не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву, а також те, що умови та правила містили таку відповідальність в момент підписання анкети-заяви, або в подальшому такі умови та правила, зокрема щодо відповідальності зі сплати штрафу, не змінювались. У зв'язку з цим відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачені окремі самостійні зобов'язання по сплаті комісії за обслуговування та пені як відповідальності за невиконання обов'язку погашення кредиту, а також окремий порядок нарахування комісії та пені. Окрім того, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається, як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню, що відповідає правові позиції викладені у постанові Верховного суду України №6-2003цс15. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3000 гривень та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі: 500 гривень (фіксована частина) та 1503,12 гривень (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить село Опитне Артемівського (нині - Бахмутського) району Донецької області. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить село Опитне Артемівського (нині - Бахмутського) району Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON], який проживає в селі Опитне Артемівського (нині - Бахмутського) району Донецької області, не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим нараховано заборгованість за пенею та комісією та штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3000 грн. та штрафів відповідно до договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1503,12 грн. - штраф (процентна складова) не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 202,35 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 7275,24х1600/32065,44=363,02, де 7275,24 гривень - сума задоволених позовних вимог; 1600 гривень - сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 32065,44 гривень - ціна позову, 363,02 гривень - судові витрати, присуджені позивачу.

Outcome: partial