Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

позовні вимоги вмотивовані тим, що 13.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00073447, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10000 грн., з терміном повернення кредиту - 13.03.2013 року. З процентною ставкою за договором на рівні 15% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Позивач посилається на те, що банк зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань, передбачених п.2.5 кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредиту, ухиляється. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобовязань станом на 28.08.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 19918 грн. 99 коп., з яких: сума кредиту - 6910,86 грн., сума відсотків - 1114,99 грн., сума комісії - 2100,00 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання платежів - 9793,14 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника, згідний на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач не з'явилвся з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що 13.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00073447, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10000 грн., з терміном повернення кредиту - 13.03.2013 року. З процентною ставкою за договором на рівні 15% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (а.с.6-13). В порушення умов договору відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання і станом на 28.08.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 19918 грн. 99 коп., з яких: сума кредиту - 6910,86 грн., сума відсотків - 1114,99 грн., сума комісії - 2100,00 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання платежів - 9793,14 грн.(а.с.4) Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Із розрахунку заборгованості (а.с.4) встановлено, що позивач почав нараховувати штраф (пеню) за несвоєчасне виконання платежів з 14.05.2013 року, а звернувся до суду із позовом та вимогою 01.09.2015 року, отже та у відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) сплили, тому суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача 9793,14 грн. штрафу (пені) за несвоєчасне виконання платежів. В силу вимог ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає у цей строк (термін). Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.258, 509, 525, 526, 530, 549-552, 610, 611, 612, 623, 625, 629, 1048, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved