Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач у липні 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати його батьківство по відношенню до дитини [PERSON], який народився [INFO] в селищі Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області України у матері [PERSON], громадянки України, та визначити місце проживання дитини разом з ним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з грудня 2010 року став зустрічатися з [PERSON], яка під час своєї вагітності визнавала його батьківство по відношенню до майбутньої дитини, після народження дитини він забрав її з пологового будинку і вони проживали однією сім'єю без шлюбу, утримував їх, придбавав для дитини одяг і предмети догляду, разом з ними відвідував чергові медичні огляди. Оскільки, мати дитини померла [INFO], він не записаний батьком дитини і встановлення батьківства необхідно йому для здійснення батьківських прав на проживання дитини разом з ним та особисте виховання. У судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі позовні вимоги не визнали, хоча і не заперечують, що їх померла донька вважала позивача батьком дитини і вони прожили разом біля 4 років та утримували дитину, проте позивач погано поводився щодо їхньої доньки. Представники служби у справах дітей Великомихайлівської районної державної адміністрації та Цебриківської селищної ради позов визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін та свідків, вивчивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно запису акта про народження № 6, складеного 09 лютого 1996 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради, відповідачі є батьками [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області. Актовим записом № 01 від 26 січня 2012 року виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області було зареєстроване народження [PERSON] (далі - дитина), який народився [INFO] в селищі Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області України від матері [PERSON] і батька [PERSON]. Підставою запису відомостей про батька дитини вказана заява матері дитини. У паспорті позивача відсутня відмітка про його перебування у шлюбі. Вказані обставини відповідають приписам частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК), згідно яких при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 1 статті 126 СК визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями частини 1 і 2 статті 128 СК також визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що мати дитини визнавала батьківство позивача щодо дитини, проживала разом з ним однією сім'єю та разом утримували і виховували дитину. За висновком експерта № 156 від 21.01.2015 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що позивач може являтися біологічним батьком дитини з ймовірністю 99,96%, таким чином батьківство практично доведено. Виходячи з наведеного, визнання за життя матір'ю дитини батьківства позивача і підтвердження його кровного споріднення з дитиною є достатньою підставою для задоволення позову і визнання батьківства позивача щодо дитини. Визначаючи наявність або відсутність підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини, суд виходить з положень частини 1 статті 161 СК про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, а також частини 1 і 2 статті 163 СК про те, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Надані акти обстеження житлово-побутових і матеріально-побутових умов позивача і дитини від 03 липня 2014 року Цебриківської селищної ради, довідка-характеристика цієї ж ради про роботу позивача та його позитивну характеристику, на думку суду, підтверджують, що для проживання дитини з позивачем є всі необхідні житлово-побутові та інші умови. За висновком від 27.02.2015 року Великомихайлівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, не заперечує проти проживання дитини з позивачем, як його батьком. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визначення місця проживання дитини з позивачем не суперечить її інтересам.

Outcome: approved