Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач у січні 2016 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07 квітня 2014 року між позивачем та ТОВ «Солар-Холдінг» було укладено договори купівлі-продажу частин нежитлових приміщень по вул. Гоголя, 15-а та вул. Каштановій (індустріальний район), буд. 4Б та зареєструвала право власності на приміщення за вказаними адресами. У 2015 році відповідач звернувся до позивача та стверджував, що саме він є власником зазначених частин нежитлових приміщень а укладені договори купівлі-продажу є незаконними та не мають юридичної сили через що була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила визнати її добросовісним набувачем частин приміщень, та визнати за нею право власності на них. 23.02.2016 відповідачем було подано зустрічну позовну заяву, яку було обєднано з первісним позовом та згідно якого позивач за зустрічним позовом зазначив, що [PERSON] був засновником ТОВ «Солар-Холдінг», при укладенні спірних договорів .між позивачем та відповідачем була усна домовленість, відповідно до якої [PERSON] за власний рахунок повинна придбати вказані приміщення, після чого продати їх [PERSON] В свою чергу [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти за вказані частини приміщень готівкою, проте остання не визнає право власності [PERSON] на вказані приміщення, у звязку з чим позивач за зустрічним позовом просить суду визнати за ним право власності на спірні частини приміщень. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав в позові викладених, проти задоволення зустрічного позову заперечувала в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав в позові викладених. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 07 квітня 2014 року між позивачем та ТОВ «Солар-Холдінг» було укладено договори купівлі-продажу частин нежитлових приміщень по вул. Гоголя, 15-а та вул. Каштановій (індустріальний район), буд. 4Б (а.с. 8-13). Згідно актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на частини нежитлових приміщень по вул. Гоголя, 15-а та вул. Каштановій (індустріальний район), буд. 4Б зареєстровані за [PERSON] (а.с. 45-49). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач разом з відповідачем до нотаріусу з питанням переоформлення права власності на квартиру не зверталися. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні У даній справі суд приходить до висновку про те, що факт порушення відповідачем прав свобод чи інтересів позивача не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено, а позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглядаючи зустрічні позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спірні частини нежитлових приміщень, суд приходить до висновку про безпідставність вказаних вимог, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження фактів викладених у зустрічній позовній заяві, також не знайшли свого підтвердження доводи викладені у зустрічній позовній заяві в частині досягнення домовленостей між позивачем та відповідачем, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Згідно вимог ст.88 ЦПК України судові витрати при відмові в задоволенні позову повинні покладатися на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed