Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк», звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши наступне. 25 листопада 2020 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 536/0212, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 20 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24 листопада 2025 року, зі сплатою 56% за користування кредитом. Згідно з п 2.4.1 процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 56% річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього кредитного договору та не може бути збільшеною без згоди позичальника. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної заборгованості за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18 серпня 2021 року має заборгованість на загальну суму - 17 876,14 грн., яка складається з: -14 666,68 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); -2692,21 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; -151,44 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); -32,69 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; -263,15 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); -69,97 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. За таких обставин, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечував з приводу ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає та не заперечує проти винесення рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 25 листопада 2020 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 536/0212, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 20 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24 листопада 2025 року, зі сплатою 56% за користування кредитом. Згідно з п 2.4.1 процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 56% річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього кредитного договору та не може бути збільшеною без згоди позичальника. Відповідно до п.3.3.3. вказаного договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної заборгованості за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок (а.с. 9-14). Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором. В період дії кредитного договору позичальник не дотримувався умов кредитного договору, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. В результаті не виконання боржником зобов`язання станом на 18 серпня 2021 року утворилась заборгованість на загальну суму 17 876,14 грн., яка складається з: 14 666,68 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 2692,21 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; 151,44 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 32,69 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 263,15 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 69,97 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с. 18-19). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, визнає позов в повному обсязі, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. Частиною 1ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 1135 грн. (50% суми сплаченого судового збору), а інші 50% сплаченого судового збору в сумі 1135 грн. мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved