Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»(далі -ТОВ «Дата Майнінг Груп») пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №500910208 від 27 червня 2013 року (далі - кредитний договір) в розмірі 28719,07 гривень. Обґрунтовує позов тим, що між ПАТ «Альфа-банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500910208 від 27 червня 2013 року. В подальшому ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп»уклали договір факторингу, внаслідок чого відбулася заміна кредитора за кредитним договором з ПАТ «Альфа-банк» на ТОВ «Дата Майнінг Груп». Згідно з умовами зазначеного кредитного договору первісний кредитор - ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 17500 гривень, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі. Проте зобов'язання за договором не виконав та має заборгованість, яка станом на 01 березня 2016 року складає 28719,07 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 14569,09 гривень, заборгованість за відсотками - 3241,83 гривень, заборгованість за комісією - 6708,15 гривень, штраф у межах строку позовної давності - 4200 гривень. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором у розмірі 28719,07 гривень. В судове засідання представник позивача Корогод А.І. подала клопотання, згідно з яким позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 27 червня 2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500910208 (далі - кредитний договір), який відповідно до п. 1 договору складається з двох розділів: Розділ №1 «Базові умови кредитування» та Розділ №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору . Договір підписаний 27 червня 2013 року особисто відповідачем. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. розділу №1 кредитного договору, ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 17500 гривень, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 11,99% річних, з кінцевою датою повернення кредиту 01 липня 2016 року, що є датою припинення нарахування відсотків та комісій. Пунктом 2.6 Розділу №1 кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до п. п. 2.8.1 п. 2.8 розділу №1 кредитного договору комісійна винагорода банку за управління кредитом сплачується за період з 1-го по 60-й місяці користування кредитом. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 розділу №1 кредитного договору, та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Зазначена у цьому підпункті комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана у п. 2.3 розділу №1 цього договору. В будь-якому випадку сплата позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати поточного повернення кредиту за цим договором. Згідно з п. 3 розділу №1 кредитного договору визначено, що всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі цього договору врегульовуються розділом №2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №2909 від 08 вересня 2014 року. Вказані у цьому пункті «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», є невід'ємною частиною цього договору, що не вказані в розділі №1 цього договору, та визначають всі інші істотні умови цього договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані у цьому договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата майнінг груп» (фактор) зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. 08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого включено кредитний договір №500910208 від 27 червня 2013 року, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора за договором №500910208 від 27 червня 2013 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за договором, станом на 01 березня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 14569,09 гривень, заборгованість за відсотками - 3241,83 гривень, заборгованість за комісією - 6708,15 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованості за договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. У п. 4 розділу №1 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором, сплата яких передбачена цим договором, сплатити банку штраф у розмірі 50 гривень за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додатково до вказаного вище штрафу позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 гривень за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим договором, визначені сторонами у розділі №2 цього договору. На підставі п. 13 розділу №2 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. Повним поверненням простроченої заборгованості позичальника за цим договором є повне виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення простроченої заборгованості за кредитом, сплати простроченої суми процентів за його користування та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором. Виконання позичальником зобов'язань з оплати простроченої заборгованості не звільняє його від зобов'язання з оплати штрафів, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо сплати платежів за цим договором. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором [PERSON] нараховано штраф (у межах строку позовної давності 12 місяців) в розмірі 4200 гривень. З цього ж розрахунку також слідує, що [PERSON] перестав виконувати зобов'язання за кредитним договором у березні 2014 року, зокрема не сплачував тіло кредиту, відсотки та інших щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 25 червня 2012 року за вих. № DMG 16-3/1 від 15 березня 2016 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про зміну кредитора з ПАТ «Альфа банк» на ТОВ «Дата майнінг груп», та про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором. Однак, суми боргу в тридцятиденний строк, як це вимагалося в зазначеному повідомленні, відповідач [PERSON] не сплатив. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ТОВ «Дата Майнінг Груп» підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом - 14569,09 гривень, заборгованостіза відсотками - 3241,83 гривень, заборгованостіза комісією - 6708,15 гривень, штрафу в межах строку позовної давності - 4200 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved