Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] у 2011 році звернулась до суду з позовом про визнання його втратившим право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Він звернувся до суду про вселення в дану квартиру та зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкод в користуванні даним жилим приміщенням. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2011 року відповідачу [PERSON] відмовлено в задоволенні позову, а його позов було задоволено та зобовязано відповідача [PERSON] надати ключі від вхідних дверей квартири. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.04.2011 року вищезазначене рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2011 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені. За його касаційною скаргою колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ своєю ухвалою від 21.09.2011 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 06.04.2011 року скасувала, а рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 25.02.2011 року залишено в силі. Відповідач [PERSON] приватизувала вказану квартиру на себе та свого сина [PERSON] по 1/2 частині за кожним. Перед приватизацією було змінено договір найму згідно якого основним квартиронаймачем було визнано [PERSON], замість його. Не погодившись з приватизацією житла, яке було незаконно приватизоване, він звернувся з відповідним позовом до суду. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2014 року розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 25.07.2011 року про передачу в приватну власність квартири та свідоцтво про право власності на житло від 28.07.2011 року визнані недійсними. На теперішній час трьохкімнатна квартира загальною площею 63,87 кв.м. за адресою: [ADDRESS] знову знаходиться у державній власності та може бути приватизована усіма зареєстрованими членами сім`ї, а саме ним та відповідачами. Відповідач [PERSON] категорично відмовляється від будь-яких дій направлених на приватизацію квартири, до того ж заперечує його право на користування ізольованою кімнатою, при цьому постійно йому докоряє, що він не сплачує комунальні послуги. Спірна квартира має три ізольовані кімнати площею 17,3 кв.м., 11,5 кв.м., 9,5 кв.м. кожна, всього житлова площа складає 38,3 кв.м., тобто на кожного зареєстрованого припадає 9,58 кв.м. Відповідно до листа третьої особи згода відповідачів на укладення окремого договору найму є обовязковою. Просить встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS], виділивши йому в користування ізольовану кімнату площею 9,5 кв.м. (приміщення № 5); в користування відповідачам виділити ізольовані кімнати площею 17,3 кв.м. та 11,5 кв.м. (приміщення № 4, 9); інші приміщення, а саме кухня 7,9 кв.м., коридор 11,1 кв.м., ванна 3,0 кв.м., туалет 1,3 кв.м., кладова 1,0 кв.м., шафа 0,4 кв.м. залишити в загальному користуванні; визнати його наймачем кімнати № 5 площею 9,5 кв.м. в квартирі за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] у задоволенні позову просили відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що між ними та позивачем була домовленість про спільну приватизацію трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на яку позивач погодився. Однак позивач відмовляється виконувати свою частину нашої домовленості про спільну приватизацію житла. Спірна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складається з 3-х кімнат житловою площею 38,3 кв.м. Виділити частку кожного в натурі неможливо. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат розміром: 9,5 кв.м., 11,5 кв.м. та 17,3 кв.м. Також вказана квартира має: ванну площею 3,0 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 11,1 кв.м., кухню площею 7,9 кв.м., кладову площею 1,0 кв.м., балкон площею 0,87 кв.м., шафа площею 0,4 кв.м. Таким чином, зазначена квартира не може бути самостійним предметом договору найму, тому підстави для зміни договору найму жилого приміщення відсутні. Ідеальна частка кожного з співвласників за житловою площею становить 10,33 кв.м. Виділити частку кожного в натурі неможливо. У спірній квартирі є лише три кімнати і виділити кожному з чотирьох співмешканців в окрему кімнату не виявляється можливим. Кожен із мешканців квартири не має переваг перед іншим, а тому не можна, не порушуючи прав інших, виділити у користування будь-якого з них одну кімнату площею 10,33 кв.м., яка відповідає долі одного співвласника у спільній частковій власності, окрім того порушуються права неповнолітнього [PERSON] Представник третьої особи Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла у судове засідання не зявився. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не зявився, просили розглянути справу без участі їхнього представника. Заслухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2011 року в задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням відмовлено; вселено [PERSON] в квартиру [ADDRESS], зобовязавши [PERSON] надати йому ключі від вхідних дверей зазначено квартири /а.с.6/. Рішенням колегії суддів з розгляду цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 06.04.2011 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2011 року у даній справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено; визнано [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 1 у будинку № 10/1 по вул. Ремісничій у м. Суми /а.с.7-8/. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.09.2011 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено; рішення апеляційного суду Сумської області від 06.04.2011 року скасовано, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2011 року залишено в силі /а.с.9-10/. Розпорядженням Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 25.07.2011 року [PERSON] та [PERSON] передано у спільну часткову власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним /а.с.11/. На підставі вказаного розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 25.07.2011 року № 273 Виконавчим комітетом Сумської міської ради видано свідоцтво на житло, а саме квартиру у житловому будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 63,87 кв.м. /а.с.11/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2014 року позов [PERSON] задоволено частково; визнано недійсними розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 25.07.2011 року № 273 про приватизацію [PERSON] і [PERSON] квартири за № 1 по вул. Реміснича, 10/1 в м. Суми, загальною площею 63,87 кв.м. та свідоцтво про право власності на житло виданого [PERSON] та [PERSON] 28.07.2011 року виконкомом Сумської міської ради щодо посвідчення права спільної часткової власності на житло квартиру за № 1 по вул. Реміснича, буд. 10/1 в м. Суми, та в якій кожному співвласнику належить по 1/2 частині нерухомого майна /а.с.12-13/. Згідно Довідки КП «Сумижитло» СМР від 26.06.2014 року № 826 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.14/. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказана квартира посімейного заселення розташована на другому поверсі девяти поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 38,3 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 17,3 кв.м., 2-а кімната 9,5 кв.м., 3-тя кімната 11,5 кв.м., кухня 7,9 кв.м., коридор 11,1 кв.м., ванна 3,0 кв.м., туалет 1,3 кв.м., кладова 1,0 кв.м., шафа 0,4 кв.м. /а.с.30-32/. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово - експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно ст. 63 Житлового кодексу Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Спірна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] має три ізольовані кімнати площею 17,3 кв.м., 11,5 кв.м. та 9,5 кв.м. кожна, всього житлова площа складає 38,3 кв.м., тобто на кожного зареєстрованого припадає 9,58 кв.м. Позивач [PERSON] займає кімнату площею 9,5 кв.м. (приміщення № 5 технічного паспорту). Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 65 Житлового кодексу Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу Української РСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином позивачем [PERSON] обрано вірний спосіб захисту своїх порушених прав, тому враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved