Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач у вересні 2018 р. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] . помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Позивач постійно проживала зі спадкодавцем за вказаною адресою. В серпні 2018 р. позивач звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ГТУЮ у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Проте державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на ст. 1270 ЦК України, позивач просить визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Ухвалою суду від 19.09.2018 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 49). Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 13-15). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки, відповідача та третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири [ADDRESS] , що належала померлому на праві спільної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1998 р. (а.с. 8). [PERSON] майна померлого є його дружина - [PERSON] Факт перебування у шлюбних відносинах з померлим підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.11.1980 р. (а.с. 7). При зверненні позивача до державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [INFO] р. державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском передбаченого законодавством шестимісчного строку для прийняття спадщини (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст.ст. 1220,1222,1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець, на підставі ст. 66 Закону України «Про нотаріат», має право отримати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., за змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , а саме, 1/5 частини квартири. Спадкоємець постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , а тому право власності на 1/5 частину квартири підлягає визнанню в судовому порядку за позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі, ст.ст. 321, 328, 392, 1216-1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved