Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.36-40), просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2005 року, яка станом на 30 листопада 2013 року має заборгованість в сумі 21309 грн. 94 коп., що складається з: 5600 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом; 14218 грн. 03 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 990 грн. 95 коп. (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за вказаним кредитним договором відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] і видав відповідачці платіжну карту з встановленим початковим кредитним лімітом у розмірі 2000 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, про що свідчить її підпис в заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено строк дії договору - 12 місяців з моменту підписання та за умови відсутності протягом цього терміну інформування сторін про припинення дії договору, передбачена його пролонгація на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка, в порушення умов п. 6.5 Умов надання банківських послуг, не виконала своїх зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплати комісії на умовах, передбачених цим договором. П. 6.6 Умов надання банківських послуг, передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, відповідачка на вимогу Банку повинна виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідачка ухиляється від виконання зобов'язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, тому позивач просить стягнути з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» вказану вище суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача Ковалишкін В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Надав суду письмові пояснення (а.с.172-175) та додатки на їх обґрунтування. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася , причини неявки суду не повідомляла. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. У справі є її письмові заперечення проти вимог банку (а.с.26-28), в яких просила відмовити у задоволенні вимог банку, в тому числі і у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ч.1 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Ст.530, 631 ЦК України визначають поняття: «строк дії договору» та «строк (термін) виконання зобов'язання». Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.ст.1048, 1049, 1050, 1054 УК України за кредитним договором банк …(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1050 ЦК України передбачає наслідки прострочення позичальником повернення позики. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Ст.ст.252-255, 254, 256, 257, 261, 267 ЦК України врегульовано положення щодо перебігу, обчислення та застосування строків позовної давності. Відповідно до вказаних норм початок строку перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення права на позов та можливості реалізувати це право у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що 05 жовтня 2005 року відповідачка звернулася до банку з заявою про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки, що відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України є письмовою формою укладення договору. Відповідачка зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складають договір, укладений між нею і банком про надання банківських послуг. При оформленні кредитної картки [PERSON] була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується її підписом у заяві про видачу кредиту(а.с.8-12). Відповідно до наказу №С-89 від 24 травня 2005 року Приватбанком затверджено спрощену форму укладення договору, що складається з умов надання банківських послуг і правил користування платіжними картками, заяви клієнта (а.с.45-46). Таким чином, 05 жовтня 2005 року між сторонами у справі: ПриватБанком та [PERSON] було укладено договір про надання відповідачці банком кредиту у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку MasterCard зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць. Відповідачка зобов'язалася щомісячно до 25 числа вносити обов'язковий щомісячний платіж у розмірі 7% від залишку заборгованості. У заяві зазначено номер картки, виданої [PERSON] - [NUMBER], зазначено дату відкриття рахунку - 05 жовтня 2005 року. Тарифами (а.с. 44) встановлено: базова процентна ставка - 3% на місяць; процентна ставка за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - 6% на місяць; розмір щомісячних платежів - 7% від залишку заборгованості, але не менше 50 грн.; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа, наступного за звітним; штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих прострочених процентів і комісії. 27 червня 2006 року [PERSON] звернулася до банку з заявою (а.с.41) про надання послуг - кредитної картки з сумою кредитного ліміту - 5600 грн., з базовою процентної ставкою 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році, строком дії кредитного ліміту, рівним строку дії картки, з погашенням заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. У заяві було вказано той же номер картки - [NUMBER]. Крім того, 04 жовтня 2007 року [PERSON] звернулася до банку з заявою про зміну ліміту за карткою [NUMBER] до 7000 грн. (а.с.42-43). Зміна кредитного ліміту передбачена п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, зміна кредитного ліміту відбулася за заявами відповідачки відповідно 27 червня 2006 року та 04 жовтня 2007 року. Умовами і правилами надання банківських послуг, завірена належним чином копія яких є у справі, (а.с. 9-12) передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначені в заяві, підписанням якої клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітки Банку» заяви. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява клієнта про закриття картрахунку, а також при наявності коштів на рахунку для сплати послуг за виконанням розрахункових операцій за картрахунком (на передостанній день місяця закінчення терміну дії) та при дотриманні інших умов продовження терміну дії, передбачених договором про відкриття картрахунку та обслуговування картки. Відповідно до п.9.12 Умов і правил договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одні зі сторін не проінформує іншу про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. П.9.3 Умов і правил встановлено, що картковий рахунок відкритий на невстановлений строк за виключенням настання умови, викладеного у п.п.п9.6, 9.7 Умов. Розділом 3 Умов і правил визначено порядок користування карткою. Зокрема, п.3.1.1 передбачено, що строк дії картки вказаний на лицьовій стороні картки (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. П.3.1.3 передбачено, що до закінчення строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не надходило письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та при дотриманні інших умов продовження, передбачених Умовами. Таким чином, відповідно до укладеного сторонами договору - було передбачено строк дії договору - 12 місяців та пролонгацію строку його дії на невизначений строк. На строк дії договору, з метою надання можливості відповідачці [PERSON] користуватися кредитними коштами банком їй видавалися картки, які є, відповідно до умов і правил надання банківських послуг - спеціальним платіжним засобом у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку платника, чи відповідного рахунку банка з метою оплати товарів, послуг, перерахування коштів з одних рахунків на інші, отримання коштів через банкомати та виконання інших операцій. Таким чином, строк дії карток [NUMBER] та [NUMBER], які були видані [PERSON] припадав на строк дії договору, укладеного між сторонами. Доказів надання відповідачкою [PERSON] банку письмової заяви про припинення договору чи закриття карткового рахунку, відкритого за її заявою - суду не надано та у справі вони відсутні. П.П. 5.5 та 5.5.1 розділу «Правила користування платіжними картками» передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначений Тарифами. Відповідно до п. 8.6 розділу 8 «Відповідальність сторін» передбачено, що при порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. Порушення умов договору позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань, а саме не внесення передбачених умовами договору платежів, у зв'язку із чим станом на 30 листопада 2013 року заборгованість за договором становила в загальній сумі 21309 грн. 94 коп., з яких 5600 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом; 14218 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - (фіксована частина); 990 грн. 95 коп. - штраф (процентна складова), підтверджено розрахунком заборгованості. (а.с.4-7) та випискою за картками, держателем яких є відповідачка [PERSON] (а.с.83-105). З розрахунку заборгованості та випискою за картками вбачається, що останній платіж [PERSON] на виконання своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитним договором щомісячними платежами до 25 -го числа місяця, наступного за звітним, було здійснено 02 листопада 2009 року, після чого відповідачка щомісячні платежі по погашенню кредиту жодного разу не здійснювала. З позовною заявою банк звернувся до суду 05 лютого 2014 року, заявивши вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за період з жовтня 2005 року. Відповідно до 5.4 Правил користування платіжною карткою строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці ( в полі MONTH). З наданої суду інформації про картку [NUMBER] строком погашення кредиту в повному обсязі є 30 листопада 2011 року (а.с.173). Проте, оскільки за умовами укладеного сторонами договору [PERSON] повинна була щомісячно вносити обов'язковий платіж на погашення заборгованості за кредитом у розмірі 7% від суми заборгованості, з чим погоджувалася відповідачка та про що вказано у її заяві від 05 жовтня 2005 року (а.с.8), до правовідносин між сторонами п.5.4. Правил застосовуватися не може, оскільки цей пункт встановлює, що строком повернення кредиту є останній день строку дії картки тільки по платіжним карткам, за якими не встановлено внесення щомісячного регулярного платежу (а.с.11 зв.сторона). Так як за умовами договору, укладеного між сторонами, погашення кредиту і процентів повинно було здійснюватись відповідачкою [PERSON] частинами кожного місяця, тому початок позовної давності для стягнення цих платежів обчислюється з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Тобто, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116 цс13. Виходячи з положень ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України суд вважає, що у зв'язку з порушенням відповідачкою [PERSON] строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів, перебіг позовної давності відраховується залежно від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Отже, відповідно до умов договору і наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] (а.с.4-7), з відповідачки на користь банку підлягає стягненню в сумі 14356 грн. 88 коп., із яких: 2597 грн. 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту, розмір якої, з урахуванням строків позовної давності, вираховується як різниця загальної заборгованість за кредитом - 5600 грн. 96 коп. і простроченої станом на 28 лютого 2011 року заборгованості у сумі 3003 грн. 87 коп. (5600.96 - 2597.09 = 3003.87); 10268 грн. 84 коп. - несплачені проценти, які вираховуються як різниця загальної заборгованості за процентами 14218 грн. 03 коп. станом на 30 листопада 2013 року і 3949 грн. 19 коп. - загальної заборгованості за процентами станом на 28 лютого 2011 року (14218.03-3949.19= 10268.84); штрафи на загальну суму 1490 грн. 95 коп., які вираховуються як сума фіксованої частини у розмірі 500 грн. та 5% від суми боргу пропорційно частці задоволених позовних вимог - 990 грн. 95 коп. У задоволенні решти позовних вимог - про стягнення сум, що підлягали сплаті боржником [PERSON] до 28 лютого 2011 року, суд вважає необхідним позивачу відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки про це подано заяву відповідачкою. Доводи представника позивача про те, що при визначенні строку позовної давності, строк якого спливає, на його думку, 01 жовтня 2016 року, оскільки, виходячи із розміру щомісячних обов'язкових платежів кінцевою датою повернення кредиту за договором від 05 жовтня 2005 року є 30 вересня 2013 року , а з позовом банк звернувся до суду 05 лютого 2014 року є помилковими, оскільки при обчисленні строку позовної давності у цій справі слід виходити з часу порушення боржником зобов'язання щодо внесення щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, підтверджені квитанцією, суд покладає на відповідачку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial