Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 23 листопада 2008 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач допустила порушення умов договору, що стало причиною утворення заборгованості за вищезазначеним договором, яка складається: заборгованість за кредитом 2216,82 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом 27209,21 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3550,00 гривень, штраф (фіксована частина) 250,00 гривень, штраф (процентна складова) 1648,80 гривень, а всього 34874,83 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно, починаючи з 2008 року, користувалась кредитною карткою ПриватБанку, кредитний ліміт складав 500 гривень. У 2012 році кредитний ліміт був збільшений. У 2013 році допустила порушення строку погашення кредиту. Представник банку запропонував їй сплатити близько 300 гривень і відсотки по кредиту їй спишуть, але дану суму вона сплатила протягом двох платежів, останній платіж здійснила у вересні 2013 року. У 2013 році вона звільнилась з роботи, здійснює догляд за чотирма неповнолітніми дітьми. У ПриватБанку в неї було дві картки: одна кредитна, а на іншу отримувала допомогу на дитину. Дія карток закінчилась, повторно за отриманням картки до відділення ПриватБанку не зверталась. Крім заяви у відділенні банку інших документів не підписувала та їй на ознайомлення працівники банку не надавали. Просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності. У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2008 року відповідачем заповнена заява про надання їй кредиту в сумі 500 гривень, а 27 листопада 2008 року підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до розрахунку банку станом на 23 листопада 2008 року за відповідачем рахується заборгованість: за кредитом 2216,82 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом 27209,21 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3550,00 гривень, штраф (фіксована частина) 250,00 гривень, штраф (процентна складова) 1648,80 гривень, а всього 34874,83 гривень. Відповідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Правилами і Тарифами Банку» ( п. 4.4.Умов та Правили надання Банківських послуг) З п. 4.9 Умов та Правили надання Банківських послуг слідує, що банк зобовязаний не рідше одного разу в місяць способом зазначеним в заяві надавати виписки про стан Картрахунку та про проведених за минулий місяць операцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З розрахунку, наданого банком слідує, що 27 листопада 2008 року на картку відповідача встановлено кредитний ліміт 500 гривень. 15 травня 2012 року збільшено кредитний ліміт до 2400 гривень. 11 грудня 2013 року зменшено кредитний ліміт до 2220,00 гривень. Платежі по картці здійснювалися до липня 2013 року. Пізніше відповідно до руху платежів по картці слідує, що відповідачем не проводилось самостійне погашення суми кредиту. Як пояснила відповідач, в неї було недостатньо коштів для погашення суми кредитів, оскільки роботу вона втратила, а допомоги на дітей, яку вона отримувала, вистачало лише на саме необхідне. Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язався вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк. Разом з тим, відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. З матеріалів справи слідує, що погашення кредиту в основному здійснювалось шляхом списання коштів з картки та періодичних платежів відповідача , а з вересня 2013 року - шляхом автоматичного списання на погашення боргу, що не може свідчити про визнання відповідачем свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності (ст. 264 ЦК України). Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції), або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Отже, безспірне списання коштів, якщо така можливість допускається законом або договором, не може свідчити про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Якщо вважати, що договір на 2400 гривень був укладений з дня збільшення ліміту, 15 травня 2012 року , то строк його дії закінчився 15 травня 2013 року відповідно до п 9.12 Умов та правил надання Банківських послуг. Останнє самостійне погашення кредиту відповідачем відбулося в серпні 2013 року, а отже строк звернення у позивача до суду виник з даного періоду. Позивач звернувся до суду у січні 2017 року. Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності, про що заявила клопотання відповідач.

Outcome: dismissed