overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені в зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння та вони мають різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Звернулася до суду із зустрічним позовом, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач за зустрічним позовом проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.08.2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано 11.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 53, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.22). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, можливостей для збереження сім'ї не вбачають. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, інших утриманців, крім неповнолітньої доньки не має. Вказані обставини сторони підтвердили в судовому засіданні. Доходи [PERSON] підтверджуються довідкою на а.с. 24. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та їх батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін, а також те, що обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей сторін покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з цим позовом до суду, тобто з 28.09.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2011 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 004-18123-110811. Згідно вказаного договору позивач отримав кредит у сумі 5 459, 06 грн. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Однак, свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом в обсязі, що передбачено договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4 418 грн. 08 коп. та понесені судові витрати. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Представником позивача подано заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2011 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 004-18123-110811 (а.с. 4,5). Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки не погашає. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем сума основного боргу, відсотків за несвоєчасний обов'язковий платіж за кредитним договором складає 4 418 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 4 207, 00 грн.; заборгованість за відсотками - 0, 12 грн.; заборгованість за комісіями - 210, 96 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строком відповідно до вказівок, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4 418 грн. 08 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.09.2013 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8000 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 15349,08 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 11.09.2013 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 15349,08 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15349,08 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2011 року уклав з відповідачем договір № 004-18531-111011, відповідно до якого надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 10 000,00 грн. зі сплатою 0,0001 % річних. Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 09.10.2014 року має заборгованість в розмірі 11 538 грн. 95 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, жодних заяв чи клопотань суду не наддали. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.10.2011 року позивач уклав з відповідачем договір № 004-18531-111011, відповідно до якого надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 10 000,00 грн. зі сплатою 0,0001 % річних. /а.с.3-7/ Відповідно до п. 2 зазначеного договору він є таким, що набув чинності. /а.с.3-4/ Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в розмірі, визначеному договором. Пунктом 3.7 договору та п. 3.1 Тарифів на обслуговування платіжних карток передбачено нарахування пені за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення. /а.с.3-4/ Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 09.10.2014 року має заборгованість в розмірі 11 538 грн. 95 коп., з яких 6 623 грн. 48 коп. - заборгованість по кредиту, 1 482 грн. 87 коп. - прострочене тіло кредиту, 3 432 грн. 60 коп. - комісії. /а.с.10/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 551 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2010 року він за договором позики позичив відповідачу 107000 грн, про що відповідач видав розписку. За домовленістю, відповідач зобов'язався в строк до 01.06.2011 року повернути йому кошти, але належним чином свої зобов'язання відповідач не виконав. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 107000 грн. боргу за договором позики та понесені по справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивач свої вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2010 року відповідач отримав від позивача за договором позики 107000 грн., які зобов'язався повернути до 01.06.2011 року. Даний факт підтверджується копією договору позики (а.с. 6) та копією розписки (а.с. 7), оригінали яких були надані представником позивача та оглянуті судом в судовому засіданні, після чого повернуті представнику позивача. Також встановлено, що незважаючи на умови укладеного договору та настання строку виконання зобов'язання, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання і до цього часу не повернув кошти. Вказана обставина тим, що позивач утримує у себе оригінал боргового зобов'язання (розписки). Правовідносини, що склалися між сторонами у зв'язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики і врегульовані ст. ст. 526, 527, 530, 532, 533, 545, 610, 611, 1046-1050 ЦК України. Враховуючи викладене та виходячи з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 107000 грн. боргу за договором позики та понесені по справі судові витрати в сумі 1070 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони дітей не мають. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 11.12.2009 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 2039, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 6. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалас, і спільного господарства сторони не ведуть, тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2013 року надала відповідачу позики у розмірі 50 000 грн., а 07.02.2014 року - в розмірі 52 000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 25.01.2014 року та до 15.02.2014 року відповідно. Про отримання коштів складені відповідні розписки 11.12.2013 року та 07.02.2014 року. Однак відповідач кошти не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу в розмірі 102 000 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач - вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.12.2013 року позивач надала відповідачу позики у розмірі 50 000 грн., а 07.02.2014 року - в розмірі 52 000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 25.01.2014 року та до 15.02.2014 року відповідно. Про отримання коштів складені відповідні розписки 11.12.2013 року та 07.02.2014 року. /а.с.4-5/ Однак у строк відповідач коштів не повернув. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 11, 16, 509, 526, 549, 550, 551, 625, 1046 - 1050 ЦК України, відповідно до положень яких зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у строк. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача слід стягнути заявлені суми. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 020 грн. 00 коп. На підставі викладено і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сімя фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 11 жовтня 2017 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковпаківського райвиконкому м. Суми за актовим записом № 179, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В звязку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сімї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №R53700470846B, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 77600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2017 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 80116,58 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'являлася, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд слухання справи проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до укладеного договору №R53700470846B від 11 жовтня 2013 року відповідачу було видано кредит в сумі 77600,00 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних, відповідно до графіку погашень, з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2017 року.(а.с.6-14). Однак, відповідачем умови договору не виконуються та станом на 08 вересня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 80116,58 грн., в т.ч.: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 70362,30 грн., борг за процентами з урахуванням 3% річних - 2883,71 грн., щомісячна комісійна винагорода за управлінням кредитом - 5245,76 грн., пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 1624,81 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с.15). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, а також на підставі ст. 88 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2016 року народження. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 11 липня 2015 року, який зареєстровано у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, за актовим записом № 406 (а.с. 2). Від спільних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 3). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved