Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини та на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, і просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання [PERSON], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років; також стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття; також стягнути на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON] у сумі 2 (дві) тисячі грн. одноразово та 270, 83 грн. щомісяця на протязі 3-ох років; також стягнути на її користь додаткові витрати на неповнолітню дитину, [PERSON] у розмірі 75, 00 грн. щомісяця. Позивач у заяві посилається на те, що вона з 07.07.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] (актовий запис №265, свідоцтво [NUMBER]). Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей - доньку, [PERSON], [INFO] р. н. (актовий запис №4776, свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.12.1995 р.,) та сина - [PERSON], [INFO] р. н. (актовий запис №2908, свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.09.2001 року). Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, проте особисті відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. На утримання дітей відповідач допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача. На неодноразові звернення позивача до відповідача за матеріальною допомогою відповідач не реагує. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву, у якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.07.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №265, свідоцтво [NUMBER]). Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей - доньку, [PERSON], [INFO] р. н. (актовий запис №4776, свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.12.1995 р.,) та сина - [PERSON], [INFO] р. н. (актовий запис №2908, свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.09.2001 року). Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, проте особисті відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. На утримання дітей відповідач допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача. На неодноразові звернення позивача до відповідача за матеріальною допомогою відповідач не реагує. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язання утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 99 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. Також у пункті 20 Постанови визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved