Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач, через представника, звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 15 червня 2012 року Позивач скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в зв`язку з чим була порушена кримінальна справа. Потерпілими по справі були відповідачі. Слідчий ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області лейтенант міліції Юрлов М.В., постановою від 12 вересня 2012 року наклав арешт на належний Позивачу праві власності автомобіль 3A31102 реєстраційний номер [NUMBER] , а також на частину квартири яка належить Позивачу на праві власності за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2012 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області виніс постанову, якою звільнив Позивача від кримінальної відповідальності в зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальну справу по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрив. Але накладений слідчим арешт судом знятий не був, про що Позивачу стало відомо згодом. Позивач наголосив, що у зв`язку із вище викладеними обставинами та враховуючи, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, а тому його право підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з - під арешту, а тому просить суд: -витребувати з архіву Олександрівського районного суду Кіровоградської області кримінальну справу № 1117/1753/12 по обвинуваченню [PERSON] ; -звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: частину квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , та який накладений постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області лейтенантом міліції Юрловим М.В. від 12 вересня 2012 року; -звільнити з-під арешту рухоме майно, а саме: автомобіль 3A31102 реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , та який накладений постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області лейтенантом міліції Юрловим М.В. від 12 вересня 2012 року; -виключити з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна, належного [PERSON] , а саме: частину квартири [ADDRESS] ; -виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про арешт рухомого майна, належного [PERSON] , а саме: автомобіль [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] ; -Звільнити від сплати судового збору на підставі cт.5 п.10 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звільнення майна з під арешту. Призначено підготовче засідання по названій справі. Протягом підготовчого розгляду позивач, представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звільнення майна з під арешту. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що постановою від 12 вересня 2012 року слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області лейтенантом міліції Юрловим М.В. накладено арешт на належний Позивачу на праві власності автомобіль 3A31102 реєстраційний номер [NUMBER] , а також на частину квартири яка належить Позивачу на праві власності за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із перебуванням у провадженні матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 21 листопада 2012 року Олександрівського районного суду Кіровоградської області звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності в зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальну справу по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито. Право власності на житло встановлено копією свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2003 року № [NUMBER] , яким посвідчено право спільної сумісної власності громадянина [PERSON] та членів його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в рівних долях. Право власності на транспортний засіб встановлюється копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] , виданого 12.03.1996 року МРЕВ-5 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві на ім`я [PERSON] , про державну реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ 1102, 1995 року випуску, двигун №-, шасі № (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ, реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований 12.03.1996 року МРЕВ-5 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до cт.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з вимогами ст.ст.16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 cт. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до cт.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.п.74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Заборона відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить Позивачу на праві приватної власності порушує мої права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial