Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 05 лютого 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6864К, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 8 000 грн. строком на 24 місяці - з 05 лютого 2014 року по 05 лютого 2016 року - зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,8% на рік. 31 березня 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 03, яким кредитна спілка застрахувала у позивача ризик невиконання відповідачем її обов`язку з повернення вищезазначеного кредиту та відсотків за його користування. 30 жовтня 2019 року через невиконання відповідачем її обов`язків з повернення Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» наданого кредиту та відсотків за користування ним, суму заборгованості [PERSON] за вищенаведеним кредитним договором у сумі 16 459 грн. 13 коп. кредитодавцю було виплачено позивачем. За таких обставин, враховуючи, що в силу приписів ч. 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування у сумі 16 459 грн. 13 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення про виклик до суду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05 лютого 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6864К, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець на підставі рішення кредитного комітету № 1003 від 05 лютого 2014 року надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі у сумі 8 000 грн. строком на 24 місяці - з 05 лютого 2014 року по 05 лютого 2016 року включно - зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,8% на рік. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України закріплено правило, за яким одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з платіжного доручення № 14772 від 05 лютого 2014 року вбачається, що кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» на виконання вищенаведеного кредитного договору [PERSON] було перераховано 8 000 грн. Натомість виписка з рахунку позичальника № 3416 від 30 жовтня 2019 року свідчить, що станом на 30 жовтня 2019 року заборгованість відповідача перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» за кредитним договором № 6864К від 05 лютого 2014 року становить 16 459 грн. 13 коп. Разом з тим, 31 березня 2014 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування № 03, за умовами якого позивач застрахував ризик невиконання [PERSON] її обов`язків за кредитним договором № 6864К від 05 лютого 2014 року, укладеним між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] . За приписами ст. 979 ЦК України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про страхування » предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Так, зі страхового акту № 619кр від 30 жовтня 2019 року, складеного ПрАТ «Українська страхова компанія», довідки Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» № 3424 від 30 жовтня 2019 року, заяви Кредитною спілки «Українська кредитна спілка» № 3413 від 29 жовтня 2019 року, а також платіжного доручення № 1359 від 30 жовтня 2019 року слідує, що позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання вищезазначеного договору добровільного страхування № 03 від 15 квітня 2019 року було виплачено Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» заборгованість відповідача перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» за кредитним договором № 6864К від 05 лютого 2014 року у сумі 16 459 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин, враховуючи, що позивач виплатив Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» страхове відшкодування за договором майнового страхування у сумі заборгованості відповідача за кредитним договором № 6864К від 05 лютого 2014 року, яка станом на 30 жовтня 2019 року складає 16 459 грн. 13 коп., суд доходить висновку, що до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги до [PERSON] за укладеним між нею та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія» підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved