Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначає, що його батько [PERSON] помер 31 жовтня 1999 року. Позивач та його мати [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою: вул.Радянська, 26 у с.Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області. 15 червня 2001 року померла мати позивача. За життя померлі батьки заповіту не склали. Мати позивача прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але свідоцтво про право власності на спадщину не оформила. Після смерті матері позивачем була прийнята спадщина, що відкрилась після її смерті, нотаріусом було видане відповідне свідоцтво від 26.09.2002 року. У 2016 році позивачу стало відомо, що його батько за життя мав право на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку - сертифікату,оригінал якого було втрачено. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Восход» згідно рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 11.02.1997 року № 66, що належала [PERSON], який помер 31.10.1999 року, на підставі сертифікату СМ № 0247795 виданого 14.03.1997 року Тростянецькою районною державною адміністрацією та зареєстрованого 17.03.1997 року за № 157 в Книзі реєстрації сертифікатів, в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, пояснила суду, що позивач є єдиним спадкоємцем померлих батьків, які померли ще коли він був неповнолітнім. До дня їх смерті та по цей час він проживає за адресою, за якою були зареєстровані його батьків у с.Новоукраїнка Тростянецького району. Через відсутність оригіналу сертифікату, на підставі якого його померлому батьку належала земельна частка (пай), про якій йому стало відомо з сільської ради, позивач не має можливості оформити спадщину. Представник відповідача, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без участі його представника (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що батьками позивача згідно із свідоцтва про народження серії ІТ-БП №438897 від 06.10.1987 року були [PERSON] [PERSON] [PERSON] (а.с.6) Батько позивача [PERSON] помер 31.10.1999 року помер, а мати [PERSON] померла 15 червня 2001 року (а.с. 7,8). Відповідно до довідок Ницахської сільської ради від 17.03.2016 року та від 27.05.2016 року померлі [PERSON] та [PERSON] до дня смерті були зареєстрований і проживав [INFO], заповіт від імені яких сільською радою не посвідчувався (а.с.20). Державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори після смерті матері [PERSON] позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.09.2002 року за № 3294, на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Восход», яке належало померлій [PERSON] на підставі Сертифікату СМ № 0247794, виданого 14.03.1997 року Тростянецькою районною державною адміністрацією (а.с.8). За даними відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області на імя [PERSON] було видано сертифікат серії СМ № 0247795 за № 157, виданий на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 11.02.1997 року № 66, на право на земельну частку (пай) площею 3,88 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] за даним електронної бази на книг реєстрації державних актів на землю не видавався. У газеті «Новини Тростянеччини» № 25 (10895) від 06 квітня 2016 року було розміщено оголошення про те, що втрачений сертифікату на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Восход» на імя [PERSON] виданий на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації № 66 від 11.02.1997 року, зареєстрований 17.03.1997 року за № 157, вважати недійсним (а.с. 23). Відповідно до Інформаційних довідок із Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, а після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 401/2002 та на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину від 26.09.2002 року за № 3294 (а.с.8,32,33). Постановою від 21.03.2016 року державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 31.10.1999 року, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - сертифікат на земельну частку (пай) (а.с.11). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 31 жовтня 1999 року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини у цій справі регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту«г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON], який є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON], відповідно до статей 548,549 ЦК УРСР набув у порядку спадкування за законом право власності на належну померлому [PERSON] Григоровичуземельну частку (пай), оскільки проживав разом з померлим до дня його смерті та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. За відсутності у позивача правовстановлюючого документу на ім'я померлого батька - сертифікату серії СМ № 0247795 за № 157, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 11.02.1997 року № 66, на право на земельну частку (пай) площею 3,88 умовних кадастрових гектарів, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved