Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» звернувся до суду із вимогами до [PERSON] та просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 7 480грн., неустойку у вигляді пені в розмірі 1013грн., та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 01.04.2010р. було укладено договір про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території №1-4-21-2/СТБ6Б, відповідно до якого відповідач зобов'язалась щомісяця сплачувати 220грн. за надання послуг позивачем. Проте взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2013р. складає 7 480,00грн. Несвоєчасність проведення оплати свідчить про порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань та є підставою для нарахування неустойки, яка визначена п.5.3 договору, та станом на 01.11.2013р. складає 1013грн. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що договір про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території №1-4-21-2/СТ6Б було укладено 01 грудня 2012 року. З того часу відповідач сплачує кошти в розмірі 220гр. щомісяця, іноді дійсно з затримкою. Відповідач звертала увагу на те, що жодного разу не отримувала від позивача листів з вимогами про сплату заборгованості. Суд вислухавши пояснення представника позивача Руденко В.П., відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» було укладено договір №1-4-21-2/СТ6Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території. Саме такий примірник договору надав представник позивача. На нього ж посилається і відповідач. Згідно п.7.1 вказаного договору він складений строком на 3 роки з 01 грудня 2012 року по 31 березня 2013 року, та продовжує свою дію, у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну . За умов вказаного договору відповідач зобов'язалась сплачувати послуги , що надаються позивачем, через касу, або на поточний рахунок позивача, не пізніше 25 числа поточного місяця. Із наданого позивачем розрахунку, який підтверджується наданими відповідачем фіскальними чеками, відповідачем було сплачено за грудень 2012 року, січень, лютий,березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2013 року за надані послуги оплату в розмірі 220грн. При цьому за вересень та жовтень 2013 року відповідачем кошти були сплачені лише в грудні 2013 року, що підтверджується наданим фіскальним чеком від 07 грудня 2013 року про здійснення оплати за вересень 2013 року - лютий 2014 року в розмірі 1 320гр. Згідно п.5.3 укладеного між сторонами договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки на строк більше десяти днів власник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення. З огляду на встановлені обставини , суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, оскільки під час судового розгляду було доведено лише те, що відповідач порушила умови укладеного договору в частині здійснення оплати за вересень та жовтень 2013 року ( пеня за рохрахунком позивача складає відповідно 77,6грн. та 82,6грн.) , оскільки здійснила оплату послуг більше ніж на десять днів від встановленого п. 4.5 строку. Решта оплат починаючи з 01.12.2012р. була проведена в межах строків визначених п. 4.5, та не перевищувала десяти днів прострочення, що підтверджується наданими фіскальними чеками про оплату. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачу-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на те, що позивачем було сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial