Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач у грудні 2017 р. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2007 р., видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітків. Проте відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку по сплаті аліментів, у зв'язку з чим, станом на травень 2017 р. утворилася заборгованість у розмірі 107 159 грн., тому, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 107 159,25 грн. Ухвалою суду від 25.01.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 28.03.2018 р. розпочато, проведено та закінчено підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги півдтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем є невірним, а тому просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 10). Встановлено, що 16.07.2007 р. Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] щомісячно аліменти у розмірі ? частини зарорбітної плати, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2007 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідно до довідки про розрахунок заборгованості від 06.06.2017 р., складеного державним виконавцем, заборгованість по аліментам становить 107 159,25 грн. станом на 01.06.2017 р. З наданого розрахунку вбачається, що відповідач частково здійснював оплату аліментів, останній платіж було здійснено в червні 2012 р. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Встановлено, що розрахунок заборгованості відповідача по аліментам нараховувалась відповідно до положення ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У зв'язку з чим, суд вважає складений старшим державни виконавцем [PERSON] розрахунок заборгованості по аліментам є вірним. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо неправильності вказаного вище розрахунку, оскільки останнім не надано суду доказів, відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, що Довідка розрахунок-заборгованості оскаржувалась відповідачем [PERSON] в судовому порядку, та з цього приводу постановлено судове рішення по суті. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментах, сукупна заборгованість відповідача по аліментах становить: 2007 р. - 3166,75 грн., 2008 р. - 7375,09 грн., 2009 р. - 7462,88 грн., 2010 р. - 7299,32 грн., 2011 р. - 9039,11 грн., 2012 р. - 9685,07 грн., 2013 р. - 9870,50 грн., 2014 р. - 11 425,53 грн., 2015 р. - 14920,75 грн., 2016 р. - 20303,75 грн., 2017 р. (по травень місяць) - 6610,50 грн. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердженні та обґрунтування в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню неустойка за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 107 159,25 грн.

Outcome: approved