Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач через свого уповноваженого представника 14.06.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, зазначив, що 16.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України [PERSON] уклали договір кредиту № 032/29-551К. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Свої зобовязання позивач виконав, що підтверджується заявою про надання готівки. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.02.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 23 810,00 дол. США, за відсотками - 28 071,91 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за Договором. На виконання умов Договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та пеню за невиконання умов договору. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, заборгованість в розмірі 51 881,91 доларів США, а саме: за кредитом 23 810,00 доларів США; по відсотках - 28 071,91 долар США, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 20 444,81 грн. Ухвалою суду від 6 липня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути позов на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] помер. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянином України [PERSON] укладено договір кредиту № 032/29-551К. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Свої зобовязання позивач виконав, що підтверджується заявою про надання готівки (а.с.6). Як зазначив у своїй позовній заяві представник позивача, у порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.02.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 23 810,00 дол. США, за відсотками - 28 071,91 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. На виконання умов Договору позичальнику була направлена вимога про досудове врегулювання спору (а.с.17), однак на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Зазначену заборгованість представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача.(а.с.14-16). Після відкриття провадження у справі було встановлено, що відповідач [PERSON] помер. Так, згідно повного витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00018728611 від 21 вересня 2017 року, [PERSON] помер 28 серпня 2013 року (а.с. 71-72). Ухвалою суду від 9 листопада 2017 року провадження у даній справі було зупинено до встановлення правонаступництва після смерті [PERSON] та направлено запити до нотаріальної контори за останнім місцем реєстрації його проживання та за місцем смерті відповідача.(а.с.76-77, 89) Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49507751 від 18.10.2017 року (а.с.81) та № 50066253 від 29.11.2017 року (а.с.94) спадкові справи після смерті 28.08.2013 року [PERSON] не заводились. Відповідно до ч. 1 ст.\~42, ст.\~48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями\~46,\~47 цього\~Кодексу\~передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність). ПАТ «Укрсоцбанк» пред'явлено до суду позов 14 червня 2017 року, тоді як [PERSON] помер 28 серпня 2013 року. З огляду на те, що на момент пред'явлення позову цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв'язку зі смертю (ст. 25 ЦК України), останній не може вважатися відповідачем у справі у розумінні цивільного процесуального законодавства, у зв'язку з чим, пред'явлення до нього позову не ґрунтується на вимогах закону. Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Смерть фізичної особи це одна з підстав процесуального правонаступництва. Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. У кожному випадку суд може вирішувати це питання після одержання доказів правонаступництва.\~ Отже, у разі смерті фізичної особи процесуальне правонаступництво можливе в порядку\~ст. 55 ЦПК України\~шляхом залучення правонаступника, однак за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі , а також за наявності доказів правонаступництва. Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази правонаступництва після смерті [PERSON] відсутні. Крім того, відмовляючи в задоволенні позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Будь-які зобовязання, в т.ч. і кредитні припиняються з підстав, передбачених договором, або законом (ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599 601, 604 609 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Ст.ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Отже, з моменту смерті спадкодавця припиняються його зобовязання за кредитним договором і переходять до спадкоємців. З урахуванням положення ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку, тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З матеріалів справи дійсно вбачається, що за життя [PERSON] допустив порушення умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, однак враховуючи те, що відповідач помер 28 серпня 2013 року, то нарахована позивачем сума заборгованості за кредитним зобовязанням станом на 23.02.2017 року не відповідає дійсності, а тому не підлягає стягненню. Таким чином, враховуючи, що на момент пред'явлення позову цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв'язку зі смертю, коло спадкоємців встановити неможливо, докази правонаступництва відсутні, а дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо подальшого нарахування після смерті позичальника відсотків\~ за кредитним договором є неправомірними, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати в розмірі 20444 грн. 81 коп. судового збору слід віднести на рахунок позивача, що сплачений останнім при звернені до суду.

Outcome: dismissed