Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Білопілля Агро» звернувся 31.10.2018 року до Білопільського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.10.2013 року між ТОВ «Білопілля Агро» та гр. [PERSON] було укладено договір №31-10/13 про надання грошової позики. Відповідно до п.1.1,1.2 Договору позивач зобов`язався передати у власність грошові кошти в сумі 3000,00 грн., а позичальник повернути позикодавцю таку ж суму коштів в обумовлені договором строки (до 31.10.2015 року). Позика надавалась для оформлення спадщини та оформлення державного акту на земельний пай. Крім того сторони досягли домовленостей, що після оформлення права власності на земельну ділянку, між ними буде укладено договір оренди даної земельної ділянки, а сума позики буде погашатись за рахунок орендної плати. До моменту отримання спадщини [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцем його майна, спадкових прав та обов`язків став [PERSON] . При цьому ТОВ «Білопілля Агро» продовжувало надавати кошти для оформлення спадщини та переоформлення державного акту на земельний пай. За період з 2013 року по 2016 рік по договору позики [PERSON] та [PERSON] , як його спадкоємцю, було надано кошти в сумі 5594,71 грн. для оформлення спадщини на дві земельні ділянки. Посилаючись на ст.1216, 1218 ЦК України вважає, що до [PERSON] перейшли зобов`язання по договору № 31-10/13 про надання грошової позики від 31.10.2013 року. Просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики № 31-10/13 від 31 жовтня 2013 року у розмірі 3000, 00 грн., інфляційні витрати у розмірі 1156,25 грн., 3% річних у розмірі 269,75 грн., проценти на рівні подвійної облікової ставки НБУ за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2924,61 грн. та судові витрати. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 05.11.2018 року справу передано за підсудністю до Зарічного районного суду м.Суми. 23.11.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Клименко А.Я.. Ухвалою суду від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 30.01.2019 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. Представник позивача ТОВ «Білопілля Агро» в судових засідання, в яких був раніше присутнім, позов підтримав повністю і просив суд його задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Казак М.В. в судовому засіданні позов не визнав повністю, вважає, шо суду не надано доказів того, що батько відповідача - померлий [PERSON] взагалі отримував грошові кошти у позивача, а тому просить суд в позові відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами, вважає позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного: Судом встановлено, що 31.10.2013 року між ТОВ «Білопілля Агро» та гр. [PERSON] було укладено договір № 31-10/13 про надання грошової позики. Відповідно до п.1.1,1.2 Договору ТОВ «Білопілля Агро» зобов`язався передати у власність грошові кошти в сумі 3000,00 грн., а позичальник [PERSON] повернути позикодавцю таку ж суму коштів в обумовлені договором строки (до 31.10.2015 року). Позика надавалась для оформлення спадщини та оформлення державного акту на земельний пай (а.с.7). Відповідно до заяви [PERSON] від 24.02.2013 року, він був спадкоємцем [PERSON] та належної йому по закону земельної частки № [NUMBER] площею 4,44 га, що розташована на території Сергіївської селищної ради, просив надати йому поворотну фінансову допомогу для оформлення спадщини та виготовлення державного акту на право власності зазначеної вище ділянки, після отримання ділянки зобов`язувався передати вказану земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,44 га в оренду ТОВ «Білопілля Агро» терміном на 10 років. Отримані кошти зобов`язувався повернути підприємству шляхом заліку боргу в рахунок орендної плати (а.с.8). Відповідно до видаткового касового ордеру від 31.10.2013 року грошові кошти в розмірір 3000, 00 грн. були отримані [PERSON] (а.с.104). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.49). З розрахунку представника ТОВ «Білопілля Агро» вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з переоформленням спадщини по двом земельним ділянкам [PERSON] складає 5994,71 грн. (а.с.9-21). Позивачем ТОВ «Білопілля Агро» суду не було надано письмових доказів, які підтверджують, що дійсно померлий [PERSON] отримав грошові кошти у позивача. На вимогу суду, стороною позивача надано лише ксерокопію протоколу обшуку від 07.12.2016 року з описом вилученого майна під час проведення обшуку у приміщенні ТОВ «Білопілля Агро». Яким чином було проведено розрахунок боргу, представник позивача суду не пояснив. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стороною позивача на підтвердження вищезазначених обставин не надано жодного доказу. Відповідно до п.5.1 Договору № 31-10/13 про надання грошової позики від 31.10.2013 року, який додано до позову, позикодавець не має права на одержання від позичальника процентів від суми позики. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам та пені, індексу інфляції у заявленому розмірі є необґрунтованими, оскільки нарахування процентів, пені, інфляції відбулося вже після смерті позичальника, що відбулося поза межами існування кредитних правовідносин з померлим [PERSON] , які припинилися зі смертю позичальника, який помер [INFO] . Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed