Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Позняки-Автосервіс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив постановити рішення про стягнення заборгованості за договором про надання послуг щодо обслуговування машиномісць підземної автостоянки. Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що є обслуговуючою організацією автопаркінгу за адресою: [ADDRESS] , в якому відповідач є власником машиномісця № 90 секції «А». 08.04.2002 р. між сторонами укладено Договір про надання послуг, предметом якого є надання Виконавцем (позивачем) комплексу послуг по утриманню автопаркінгу та належного власнику (відповідачу) машиномісця. Також умовами вказаного договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо щомісячної оплати вартості послуг позивача. На момент підписання договору, розмір щомісячної плати за обслуговування одного машиномісця становив 150,00 грн. Однак, протягом дії договору відбулося збільшення вартості надання послуг, а саме, з 01.01.2016 р. - вартість послуг становила 340,00 грн.; з 01.03.2017 р. - 380,00 грн. на місяць. Однак, відповідачем неналежним чином виконуються договірні зобов`язання щодо повноти та регулярності здійснення щомісячних платежів, в зв`язку з чим, станом на 26.12.2018 р. за ним обліковується заборгованість - у розмірі 4 560,00 грн. При цьому, умовами договору передбачена відповідальність за затримку оплати послуг виконавця при оплаті послуг на строк більше 10 днів у вигляді пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен наступний день прострочення. Таким чином позивачем відповідачу нараховано пеню в сумі 1 248,65 грн. Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивач в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України ставить питання про стягнення з відповідача на його користь 3 % річних з простроченої суми боргу в розмірі 235, 34 грн. та інфляційної складової боргу в сумі 862,76 грн. Ухвалою судді від 04 січня 2019 р. відкрито спрощене позовне провадження. 11 лютого 2019 р. судом отримано відзив відповідача на позовну заяву. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що позивач в односторонньому порядку змінив умови договору щодо вартості послуг, про що його в належний спосіб не повідомив. Зміна вартості послуг позивачем економічно не обґрунтована. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. За приписами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08 квітня 2002 р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (власник) укладено договір № 37-СТ-А про надання послуг, предметом якого є надання виконавцем комплексу послуг з експлуатації та обслуговування належного відповідачу на праві власності машиномісця № 90, що знаходиться в блоці «А» підземної автостоянки за адресою: [ADDRESS] , та прилеглої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці. При цьому власник оплачує послуги виконавця з експлуатації стоянки та приймає участь у витратах по її утриманню (розділ 1 Договору). Згідно положень п. 2.2.3 договору відповідач взяв на себе зобов`язання вчасно сплачувати виконавцеві свою долю у витратах по утриманню і обслуговуванню стоянки на умовах цього договору. Згідно розділу 4 договору, сторони договору узгодили, що власник оплачує надані виконавцем послуги в сумі, що відповідає частці власника по утриманню і обслуговуванню стоянки, що включають: плату за землю, водопостачання, електроенергію, телефон, касове обслуговування, охорону, парковку та видачу транспортних засобів, прибирання стоянки та прилеглої території, загальногосподарські витрати, заробітну плату обслуговуючого персоналу, обов`язкові відрахування, збори, платежі та опосередковані податки, передбачені діючим законодавством. Зміна суми щомісячних платежів власника відбувається в разі міни вартості комунальних послуг та інших витрат по утриманню і обслуговуванню стоянки. На дату підвисання цього договору сума однієї долі власника у витратах по утриманню і обслуговуванню стоянки становить 150,00 грн. на місяць, в тому числі ПДВ. Оплата вноситься в касу чи на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25-го числа поточного місяця. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є щомісячна сплата позивачу вартості наданих послуг та своєї частки витрат по утриманню і обслуговуванню стоянки. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно наданого позивачем розрахунку протягом дії договору відбулося збільшення вартості надання послуг, а саме, з 01.01.2016 р. - вартість послуг становила 340,00 грн.; з 01.03.2017 р. - 380,00 грн. на місяць. Як вбачається з копії касової книги автостсоянки по вул. Старонаводницька, 13, відповідачем у вересні 2016 р сплачено 3 400,00 грн., у квітні 2018 р. - 5 160,00 грн. Шляхом арифметичного підрахунку можна дійти висновку, що у вересні 2016 р. відповідачем сплачено суму 3 400,00 грн., тобто за 10 місяців, а саме, за січень-жовтень 2016 р., що відповідає вартості наданих позивачем послуг із розрахунку по 340,00 грн. на місяць. У квітні 2018 р. відповідачем сплачено 5 160,00 грн., що погашає заборгованість за листопад 2016 р. - лютий 2017 р. на загальну суму 1 360,00 грн. із розрахунку по 340,00 грн. вартості наданих послуг за чотири місяці, та борг за березень 2017 р. - грудень 2017 р., тобто за 10 місяців, із розрахунку по 380,00 грн. вартості наданих послуг на місяць, на загальну суму 3 800,00 грн. Таким чином, сплачуючи вартість наданих позивачем послуг у збільшеному розмірі, відповідач фактично погодився із новою вартістю таких послуг. Відтак, та згідно з наданим позивачем розрахунком за відповідачем обраховується заборгованість за період січень 2018 р. - грудень 2018 р. із розрахунку: 380,00 грн. х 12 місяців = 4 560,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку. З урахуванням зазначеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 560,00 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи викладені обставини, судом встановлено, що з боку відповідача має місце прострочення сплати вартості послуг позивача з січня 2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штраф, пеня). Відповідно до п. 5.4 Договору при затримці оплати своєї частки по утриманню і обслуговуванню стоянки на строк понад 10 днів власник сплачує виконавцю пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний наступний день прострочення. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в сумі 1 248,65 грн. Правильність наданого позивачем до позову розрахунку пені перевірена судом, відповідачем не заперечується та не спростовується. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості наданих позивачем послуг станом на 30.11.2018 р. 3% річних з простроченої суми боргу 4 560,00 грн. становить 235,34 грн., інфляційна складова боргу становить - 862,76 грн. Правильність наданого позивачем до позову розрахунку 3% річних та інфляційної складової боргу перевірені судом, відповідачем не заперечується та не спростовується. За викладених обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Тому загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Позняки-Автосервіс» становить 6 906 грн. 75 коп., з яких: 4 560 грн. - сума заборгованості, 1 248 грн. 65 коп. - сума пені, 235 грн. 34 коп. - 3% річних та 862 грн. 76 коп. інфляційні витрати. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 762,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved