Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі ? ПрАТ «СК «Уніка») про стягнення 5 850,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілою. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року у справі №536/742/21 задоволено позовні вимоги. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого в сумі 5 850,00 грн та судовий збір в сумі 908,00 грн. Встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. 30 серпня 2021 року представником позивача адвокатом Ієговською А. О. направлено до Кременчуцького районного суду Полтавської області клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн, до якого додано договір про надання професійної правничної допомоги №273/Д071352 від 21 жовтня 2020 року, додаток №1 до договору від 30 листопада 2020 року, рахунок-фактуру від 30 серпня 2021 року та акт виконаних робіт від 30 серпня 2021 року. В судове засіданні представник позивача адвокат Ієговська А. О. не з`явилася, у резолютивній частині клопотання про стягнення судових витрат просила суд справу розглядати без участі позивача та її представника, клопотання підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «СК «Уніка» в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надані докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача Ієговська А. О. у позовній заяві зазначила орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн, які очікує понести позивач. Разом із позовом подано заяву на продовження строку надання доказів сплати судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, в якій вказано, що такі докази на підставі частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Ураховуючи, що клопотання про стягнення судових витрат разом із доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача направлено до суду 30 серпня 2021 року, тобто у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2021 року, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання. Згідно із частиною першою статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на зазначене положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача Ієговською А. О. на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №273/Д071352 від 21 жовтня 2020 року, додаток №1.1 до договору про надання професійної правничої допомоги №273/Д071352 від 30 листопада 2020 року, рахунок-фактуру №30-08/02 від 30 серпня 2021 року про сплату правової допомоги у сумі 2 500,00 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30 серпня 2021 року з детальним описом робіт та документи, що посвідчують право адвоката на зайняття адвокатською діяльністю. Зі змісту укладеного договору про надання професійної правничої допомоги №273/Д071352 від 30 листопада 2020 року з адвокатським бюро «Автопоміч Україна» убачається, що у пункті 4.1 сторонами було погоджено, що вартість послуг адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку (додатках) до цього договору. Згідно із додатком 1.1 до договору надання професійної правничої допомоги №273/Д071352 від 30 листопада 2020 року плата за надані адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» послуги на виконання вказаного договору становить 500,00 грн за одну годину роботи. Відповідно до акта виконаних робіт від 30 серпня 2021 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги складається із: підготовчих дій спрямованих на подання позовної заяви в суд: у кількості 1 години в сумі 500,00 грн; підготовки та подання позовної заяви в суд: у кількості 1 години у сумі 500,00 грн; судового розгляду справи: у кількості 1 години у сумі 500,00 грн. Загальна сума наданих за актом послуг складає 5 годин витраченого часу на надання правничної допомоги в сумі 2 500,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №30-08/02 від 30 серпня 2021 року про сплату правової допомоги у сумі 2 500,00 грн. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплаченостороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Суд бере до уваги те, що копія клопотання про стягнення судових витрат представником позивача направлялась відповідачу, про що свідчить фіскальний чек Акціонерного товариства «Укрпошта», долучений до матеріалів клопотання. Відповідач своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався, хоча положеннями пункту 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності відповідних витрат покладено саме на нього. З урахуванням наведеного, відсутністю клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також з огляду на приписи пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вбачає наявність підстав для задоволення клопотання позивача про стягнення з відповідача у цій справі витрат на правничу допомогу, а саме: пропорційно розміру задоволених позовних вимог (100 %) у сумі 2 500,00 грн.

Outcome: approved