Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (надалі по тексту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 13 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRT0G50000006014, згідно якого, відповідач отримав кредит у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 23509,75 грн. на термін до 13.03.2028 року. Відповідач з укладенням договору кредиту, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 07.07.2008 за заявою [PERSON] кредитний договір № KRT0G50000006014 від 13.03.2008 року було переведено з валюти гривня на валюту Долар США, після конвертації розмір кредиту став 5062,80 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на суму залишку заборгованості. В метою забезпечення належного виконання відповідачем умов укладеного договору, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідач в порушення умов укладеного договору, свої зобовязання за кредитом не виконував, що призвело до заборгованості, яка станом на 03.12.2014 року становить 20068,41 долар США, що в гривневому еквіваленті станом на 03.12.2014 р. дорівнює 304638,52 грн. Під час розгляду справи у суді, позивач неодноразово уточнював свої вимоги та в остаточній редакції просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 10180,56 доларів США, що за курсом 15,185623 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2014 року складає 154598,15 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, направив письмову заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] надали суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність та надали свої письмові заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про причину не явки суду не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 13 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якої є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджено Статутом та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRT0G50000006014 (далі по тексту Договір кредиту). У відповідності до п.п. 1.1., 2.1., 2.2., 7.1. вказаного Договору кредиту [PERSON] зобовязується надати позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 23509,75 грн., а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, а також інші платежі в порядку та в строки, встановлені цим Договором (а.с. 12-13). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 07 липня 2008 року на підставі заяви [PERSON] про зміну валюти за Кредитним договором, заборгованість за кредитом конвертували з гривні в долар США, в розмірі 5062,80 доларів США. 13 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно п. 8.1 якого було надано останньому кредитні кошти на строк з 13.08.2008 року по 13.03.2028 року у розмірі 5062,80 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування Кредитом відсотків в розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Періодом сплати вважається «13» число кожного місяця (а.с. 17-19). 13 серпня 2008 року позивачем було здійснено продаж [PERSON] іноземної валюти, а саме - 5062,80 доларів США (а.с. 15). Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав всі покладенні на нього обовязки, згідно умов Договору, що також не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої зобовязання перед позивачем не виконав, погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором порядку та строки не здійснював. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. На виконання умов Договору кредиту, 18 грудня 2014 року позивачем було направлено на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення за № 30.1.0.0./2-039 про дострокове повернення заборгованості за Кредитним договором та наслідки у разі невиконання даної вимоги. (а.с. 9-11). Проте, дана вимога відповідачем проігнорована, заборгованість не сплачена. Відповідно до Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2011 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредиту № KRT0G50000006014 від 13.08.2008 року задоволенні у повному обсязі, з відповідача стягнута заборгованість по кредиту в сумі 9417,00 доларів США. Рішення набрало законної сили 13 лютого 2012 року (а.с. 89-90). У звязку з ухваленим судом рішенням, яке набрало законної сили, позивачем уточнено позовні вимоги. Згідно п. 17 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який узгоджується з матеріалами справи, станом на 03 грудня 2014 року сума загальна сума заборгованості становить 10180,56 Доларів США, що за курсом 15,185623 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.12.2014 року складає 154598,15 грн. Зазначені вимоги відповідач на час розгляду справи у суді також не виконав. Зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст. 612 ЦК України). Згідно до ст. 599 ЦК України, зобовязанні припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, у урахуванням доводів позивача та заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем дійсно були порушені умови укладено договору, тому обовязок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту та нарахованим штрафним санкціям. На підставі зазначено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про солідарне стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON], суд вважає дані вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 546, ст. 547 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язанн я. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. В порушення умов ч. 1 ст. 547 ЦК України та ст. 58 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо укладення Договору поруки між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Суд не може взяти до уваги Договір поруки №KRR0G40000006014 від 13.03.2008 року, який міститься в матеріалах справи (а.с. 21), оскільки зі змісту даного договору убачається, що він укладався на забезпечення належного виконання умов за договором про іпотечний кредит KRR0G40000006014 від 13.03.2008 року. Таким чином, позивачем не доведено та не надано доказів, що [PERSON] є солідарним боржником за кредитним договором № KRT0G50000006014 від 13.03.2008 року перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» юридична особа ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було перейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію нової редакції статуту та внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав і обовязків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 26). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 6, 546, 547, 599, 612, 625, 627, 628, 651, 653, 654, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial