Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 11487 гривень 63 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1600 гривень, посилаючись на те, що 22 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого [PERSON] надав відповідачці кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Уклавши з ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.02.2017 року становить 11487 гривень 63 коп. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість по платежах встановлених кредитним договором не погашає, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, а також просила суд розстрочити виконання рішення суду на півтора року, врахувавши її матеріальне становище, так як вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей і її заробітної плати, яка щомісячно становить суму близько 2700 гривень, недостатньо щоб відразу погасити заборгованість. Суд, заслухавши відповідачку та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 лютого 2012 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого [PERSON] надав відповідачці кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якою встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку відповідач повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачка [PERSON] станом на 28.02.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 11487 гривень 63 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1490,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6387,32 грн., пеня 2586,99 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 523,22 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, що є підставою для позивача вимагати відшкодування заборгованості по кредиту. Позивач поніс судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №PROM2BSPHA від 22.03.2017 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем в розмірі 1600 гривень підлягають стягненню із відповідача. Відповідачка [PERSON] просить суд розстрочити виконання рішення суду на півтора року, врахувавши її матеріальне становище, оскільки має на утриманні неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], яких виховує та утримує сама, її заробітна плата становить суму близько 2700 гривень на місяць, не має інших доходів щоб відразу погасити всю суму заборгованості. З урахуванням положень ст. 217 ЦПК України, суд враховуючи матеріальне становище відповідачки, вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на пятнадцять місяців. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved