Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач у червні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що з 31.08.2007 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому 21.01.2008 у сторін народилася син [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися близька року тому. На теперішній час позивач мешкає у с. Боромля Тростянецького району Сумської області. Позивач вважає, що збереження шлюбу на теперішній час є недоцільним і суперечить її інтересам, примирення з відповідачем є неможливим. На цей час син [PERSON] проживає з позивачем у с. Жигайлівка Тростянецького району Сумської області та знаходиться на її утримані. Відповідач працює продавцем-консультантом в магазині підприємства «КОМФІ-ТРЕЙД», де отримує заробітну плату, і на думку позивача має змогу утримувати їхнього неповнолітнього сина. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд: 1)\~розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 31.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1625; 2)\~стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1625, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 026089 (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільногостану Сумського міського управління юстиції, серія1-БП № 058946 (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Також, суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу Українипри вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно достатті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у частці від доходу відповідача, щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем позову, тобто з 21.06.2017. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, оскільки вимога до відповідача про розірвання шлюбу задоволена у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640\~грн. 00 коп. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved