overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 19.07.2003 року, який зареєстровано у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 746, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 6. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства сторони не ведуть, наданий судом сторонам строк на примирення позитивних результатів не мав, тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 13000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 54901,06 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.07.2010 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг, копією паспорту відповідача. Відповідач скориставшись кредитним лімітом, в порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 11256,25 грн., 38204,28 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2350 грн. зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2590,53 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 54901,06 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 54901,06 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2012 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 7600 грн під 30% річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 27899,28 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.07.2012 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 7600 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 7257,98 грн., 18236,57 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 600 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1304,73 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 27899,28 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 27899,28 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.09.2008 року ПАТ «Брокбізнесбанк» уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 75000 грн під 24 % річних з кінцевим строком повернення 23.09.2010 року. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує і станом на 04.08.2014 року має заборгованість в розмірі 66826,93 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання сторони не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.09.2008 року уклали уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку з додатковою угодою до нього, відповідно до якого відповідач отримав кредит (у формі кредитної лінії) у розмірі 75000 грн. під 24 % річних з кінцевим строком погашення 23.09.2010 року. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією договору та додаткової угоди. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 04 серпня 2014 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 66826,93 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 66826,93 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 668,26 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 19.10.2007 року, який зареєстровано у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 2190, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 4. Як вбачається з ксерокопії паспорту відповідачки, після укладення шлюбу вона не отримувала новий паспорт громадянина України та фактично прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] не змінила. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася, і спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають, тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2007 року він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 24,00 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 16.01.2014 року має заборгованість у сумі 24 454 грн. 93 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 19.10.2007 року позивач уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 24,00 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. /а.с.11-15/ Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 16.01.2014 року має заборгованість у сумі 24 454 грн. 93 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 12 674 грн. 22 коп. - заборгованість по процентам, 7 140 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. та 1 140 грн. 71 коп. - штрафи. /а.с.6-10/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 244 грн. 45 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2011 р. уклала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що починаючи з лютого 2016 р. подружні відносини з відповідачем припинилися і з того часу вони проживають окремо, тому просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.11.2011 року (а.с. 6). Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинено з лютого 2016 р. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст. ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, - відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України,- розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, є молодою працездатною особою, [INFO]; також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань чи інших перешкод до працевлаштування та отримання заробітку з метою утримання дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2016 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а також на користь позивача - 551 грн. 20 коп. судових витрат, понесених [PERSON] при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2013 року банк уклав з відповідачем кредитний договір у формі відкриття кредитної лінії на загальну суму 20000 грн. та надано кредит в сумі 4290 грн. Відповідно до умов договору відповідач мав повернути кредит, та відсотки за користування ним, сплатити пеню. Однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 28.07.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 9194,91 грн.. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 9194,91 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.11.2013 року уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідачу була відкрита кредитна лінія на загальну суму 20000 грн. з кінцевим строком повернення до 28.10.2014 року та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Відповідно до умов укладеного договору відповідач отримав 4290 грн. За умовами договору відповідач мав у встановлений строк погасити кредит, сплати відсотки та пеню в разі прострочення виконання зобов'язання. Вказані обставини підтверджуються копією договору. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і вчасно не виконав своє зобов'язання Станом на 28.07.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 9194,91 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту - 4289,93 грн., заборонності зі сплати відсотків - 2567,18 грн., пені - 2337,80 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором між сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9194,91 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2015 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно в тому числі на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем померлої, яка прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права, оскільки за життя її мати не отримала свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері. Сторони в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав клопотання про розгляд справи у її відсутність. У звязку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (якій втратив чинність в 2007 році та був чинним на час виникнення спірних правовідносин) - Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. [PERSON] є власником однокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 34,75 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., що підтверджується довідкою ЖБК (а.с. 11) та копією технічного паспорту на квартиру (а.с.12-13) Також встановлено, що 04.03.1992 року було виготовлено Свідоцтво про право власності за яким [PERSON] є власником вказаної кооперативної квартири, вказане свідоцтво було зареєстрована в БТІ. (а.с. 10). З повідомлення Управління мйна та комунальної власності СМР вбачається, що власником спірної квартири є [PERSON] Також встановлено, що за життя [PERSON] не отримала оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. З копії спадкової справи вбачається, що 19.11.2015 року [PERSON] померла, а спадкоємцем померлої є її донька позивач у даній справі. Позивач як спадкоємець померлої [PERSON] за законом не можуть оформити спадщину, оскільки померла за життя не отримав правовстановлюючі документи на кооперативну квартиру, власником якої вона була.. Правовідносини склалися між сторонами врегульовані ст. ст. 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України Таким чином, суд вважає що права позивача на отримання спадщини порушені і підлягають захисту, а тому її вимоги суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2003 р. він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою, спору з приводу місця проживання дитини не має. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, від відповідачки надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи в її відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 19.12.2003 року, який зареєстровано Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з відповідачкою. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Сім'ю відновити неможливо. Таким чином, задоволення пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved