Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк», 31 травня 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 412 грн. 90 коп. та судових витрат в сумі 1 378 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 листопада 2013 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 11 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 20 квітня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 15 412 грн. 90 коп., яка складається з кредиту в сумі 10 240 грн., процентів 3 962 грн. 76 коп., штрафів: 500 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 710 грн. 14 коп., що і просили стягнути з відповідача та понесені ними судові витрати в сумі 1 378 грн. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] позов підтримав, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві та уточнюючи позовні вимоги просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 17 липня 2016 року в сумі 15 063 грн. 99 коп., яка складається з кредиту в сумі 10 242 грн. 60 коп., відсотків - 4 721 грн. 39 коп., пені 100 грн., враховуючи сплачені відповідачем штрафи: фіксована частина в сумі 500 грн. та процентна складова 710 грн. 14 коп., після подання ними позовної заяви та судового збору в розмірі 1378 грн. Також зазначив, що відповідач в квітні місяці 2006 року сплатила 600 грн., а в червні 2016 року 2000 грн., які були банком зараховані на погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнала частково, погодилася сплачувати заборгованість за кредитом в сумі 15 063 грн. 99 коп. та пояснила, що кредит вона не сплачувала, бо втратила роботу. На даний час нею в рахунок погашення заборгованості 20 квітня 2016 року сплачено 600 грн., 14 червня 2016 року та 25 червня 2016 року по 1 000 грн. Також 21 травня 2016 року вона сплатила банку штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) 710 грн. 14 коп. та судовий збір в сумі 1 378 грн. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, відповідача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 27 листопада 2013 року сторони: Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач зобовязувався надати відповідачеві кредит в сумі 11 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязувалася повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 27,60 % річних. Позивач надав відповідачу кошти в сумі 11 700 грн., виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору станом 20 квітня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 15 412 грн. 90 коп., а саме: кредит в сумі 10 240 грн., відсотки 3 962 грн. 76 коп., штраф(фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) 710 грн. 14 коп. Під час перебування справи в провадженні суду відповідач [PERSON] 21 травня 2016 року сплатила штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 710 грн. 14 коп. та 1 378 грн. судового збору, як слідує з виписки по картковому рахунку відповідача і це в судовому засіданні не заперечує представник позивача. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 17 липня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить в сумі 15 063 грн. 99 коп., а саме: кредит в сумі 10 242 грн. 60 коп., проценти 4 721 грн. 39 коп., пеня 100 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 10 242 грн. 60 коп., процентів 4 721 грн. 39 коп., пені 100 грн.

Outcome: approved