Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно з договором від 12.05.2011 р. оренди земельної ділянки в с. Косівщина, вул. Садова, 11/а, укладеним між ним та Косівщинською сільською радою Сумського району, орендна плата була встановлена в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 87 495,18 грн. Згідно з додатковою угодою до цього договору від 01.12.2011 року орендна плата зменшилася та встановлена в розмірі 3% або 26 248,56 грн. [PERSON] 16.12.2011 р. звернувся до відділу Дежкомзему у Сумському районі Сумської області із заявою про реєстрацію укладеної додаткової угоди. Однак, в порушення вимог закону щодо строків реєстрації відповідачем дана додаткова угода була зареєстрована лише 16.05.2012 року. Відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2012 року, яка набрала законної сили, така бездіяльність відповідача визнана протиправною. В зв'язку з цим , позивач вважає, що незаконною бездіяльністю йому завдана матеріальна шкода, яка складається із суми переплати за оренду землі в розмірі 22 925,65 грн., яку просить стягнути на свою користь з державного бюджету України через Державну казначейську службу України. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач відділу Дежкомзему у Сумському районі Сумської області надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі свого представника. Представник відповідача Державної казначейської служби України проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач не має підстав позиватися до Державної казначейської служби України, оскільки шкода, завдана особі незаконними діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень не може стягуватися через Державну казначейську службу, як це зазначено в позові, а повинна відшкодовуватися державою з Державного бюджету України. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні позову покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з договором від 12.05.2011 р. оренди земельної ділянки в с. Косівщина, вул.. Садова, 11/а, укладеним між ним та Косівщинською сільською радою Сумського району, орендна плата була встановлена в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 87 495,18 грн. Згідно з додатковою угодою до цього договору від 01.12.2011 року орендна плата зменшилася та встановлена в розмірі 3% або 26 248,56 грн. [PERSON] 16.12.2011 р. звернувся до відділу Дежкомзему у Сумському районі Сумської області із заявою про реєстрацію укладеної додаткової угоди. Однак, в порушення вимог закону щодо строків реєстрації відповідачем дана додаткова угода була зареєстрована лише 16.05.2012 року. Ці факти були встановлені постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2012 р., яка набрала законної сили, а тому не потребують доказування. (а.с.5-10). Позивач сплатив визначену Сумською МДПІ суму податкового зобов'язання в розмірі 49 174,21 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.12-15), оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні, та роздруківкою з картки платника податків. Вказана сума податкового зобов'язання була розрахована згідно з розміром плати за землю, зазначеній в договорі від 12.05.2011 р., оскільки додаткова угода набирає чинності лише з моменту її державної реєстрації. Розмір орендної плати після державної реєстрації угоди складає 26 248,56 грн., тобто переплата склала 22 925,65 грн., що відповідає розміру завданої позивачеві незаконною бездіяльністю відповідача матеріальної шкоди. Згідно з ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, суд вважає, що завдана позивачеві матеріальна шкода повинна бути відшкодована йому Державного бюджету України, а тому задовольняє позов в цій частині. На підставі ст. 88 ЦПК України з Державного бюджету України на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати в розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: partial