Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач у квітні 2021 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Івано-Франківської міської про визнання за [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Позов обґрунтовано тим, що квартира [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (син, невістка та онук позивача) в рівних долях, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1999р., рішення про реєстрацію права внесене 07.06.1999р. Водночас, позивачем було втрачено оригінал свідоцтва, про що зроблено відповідне оголошення, але видати дублікат ЦНАП м.Івано-Франківська відмовив, оскільки немає одночасно згоди всіх співвласників щодо такого. Таку згоду отримати від співвласників неможливо, так як місце проживання їх невідоме, вони проживають на території Російської Федерації, спілкування з останніми також відсутнє. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідачі 1,2, 3 в судові засідання не з`явилися, викликалися за адресою зазначеною адресним бюро. Представник відповідача 4 подав заяву про розгляд справи без участі за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , яка належить також на праві спільної сумісної власності також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (син, невістка та онук позивача) в рівних долях, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1999р. (а.с.18,19,52). Оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1999р. нею було втрачено, а тому подано оголошення у ЗМІ про таку втрату (а.с.25). Після чого, 11.02.2021р. позивач звернулася із заявою до ЦНАП м.Івано-Франківська про видачу дублікату, проте останній їй відмовив, оскільки оригінал втрачено, заяву подано тільки одним із співвласників і відсутня заява чи згода інших співвласників (а.с.27). Одночасно рекомендовано у порядку ст.392 ЦК України звернутись до суду. Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Так як вказане майно є спільною сумісною сумісною власністю, однак позивач немає правовстановлюючого документа на дане майно через втрату, оформити дублікат набутого права на нерухоме майно їй відмовлено, що є порушенням її права власності та його водоління та розпорядження. За вимогами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до висновку ВП ВС у постанові від 19.05.2020р. у справі 3916/1608/18 та від 23.06.2020р. у справі №909/337/19, від 18.12.2019р. у справі №522/1029/18 судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивач довела перед судом підстави щодо визнання за нею право спільної сумісної власності на квартиру. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на оцінення всіх доказів в сукупності, суд прийшов до переконання щодо позовні вимоги підлягають до задоволення, так як позивач належним чином обґрунтувала та довела перед судом порушене право та підставність для їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, позивач звільнена ухвалою суду від сплати судового збору, а тому з відповідачів 1,2,3 (співвласників квартири, які за наявності б наданої згоди припинили порушене право позивача без звернення до суду) також слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі вищенаведеного та ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved