overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (далі позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі відповідач) про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що в період роботи на посаді голови Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] безпідставно звільнено працівника Фонду головного спеціаліста з кредитно-договірних та фінансово-економічних питань [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.02.2019р., частково скасованим Рівненським апеляційним судом, стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 85\~924,96 грн., сплачений [PERSON] судовий збір в сумі 5\~638,40 грн., враховано витрати по виконавчому провадженню в сумі 6417,0 грн. кошти в сумі 6417,0 грн та в сумі 94732,21 грн., були списані з рахунку Фонду. Крім того, позивач зазначає, що в травні 2019 року [PERSON] повторно звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Фонду про визнання незаконним дій керівника щодо неправомірного її звільнення на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків) та невидачі трудової книжки, розрахункових, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.07.2019 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано незаконним та скасовано наказ № 25-к від 25.03.2019 Фонду «Про звільнення [PERSON] », стягнуто з Фонду на користь [PERSON] : компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 7 188,40 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 41 497,85 грн., судовий збір у розмірі 2 305 гривень. Кошти на загальну суму 63 151,73 грн. були списані 04.10.2019 з поточного рахунку Фонду АТ «Укрсиббанк». Тому, позивач вважає що внаслідок порушення головою Фонду [PERSON] вимог Кодексу законів про працю України - [PERSON] звільнено незаконно, що підтверджується рішеннями судів та виконавчою службою при примусовому виконанні рішень, стягнуто в примусовому порядку кошти з Фонду на суму 164 300,94 грн. Позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 157883,95 грн. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали простили його задовільнити. Відповідач та представник відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Представник відповідача також пояснив, що докази які подав позивач є неналежними, оскільки вони не засвідчені в установленому законом порядку. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечує проти позову та зазначає що відповідач під час трудової діяльності, як керівник позивача діяв правомірно, в межах наданих йому повноважень та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач року звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та обґрунтував позов тим, що він є власником будинку № 27 по вул.Балашовська в м.Краматорську на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.1985 року. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Однак, в будинку він не мешкає, його речей в даному приміщенні немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 27 по вул.Балашовська в м.Краматорську Донецької області. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим розглянути справи за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок № 27 по вул.Балашовська в м.Краматорську Донецької області. В будинку значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з січня 2015 р. відповідач в будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у звязку із чим позивача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням буд. 27 по вул.Балашовська Магнітогорській в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач року звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Згідно позову, відповідач [PERSON] є наймачем [ADDRESS]. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам. Відповідачі не здійснювали оплату отриманої теплової енергії та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.11.2010 року по 01.04.2014 року в сумі 3952,08 грн. До теперішнього часу вказана заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути її солідарно з відповідачів на користь позивача. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, але причину неявки не повідомили. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що відповідачі порушили вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг водо- теплопостачанню й водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. Згідно ст. 64 ЖК України, члени родини наймача, що проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть всі обов'язки, що випливають із договору наймання житлового приміщення. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як видно з довідки (з місця мешкання про склад родини та реєстрацію) відповідачі зареєстровані у [INFO]. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, заборгованість відповідачів за період з 01.11.2010р. по 01.04.2014р. складає 3952,08 грн., яку слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., тобто з кожного по 121,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач року звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Згідно позову, відповідач [PERSON] є наймачем кв. [ADDRESS]. З 01.01.2007 року по ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам. Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі здійснюють оплату отриманої теплової енергії та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.05.2012 року по 01.04.2014 року в сумі 3605,84 грн. До теперішнього часу вказана заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути її солідарно з відповідачів на користь позивача. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, але причину неявки не повідомили. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що відповідачі порушили вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг водо- теплопостачанню й водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. Згідно ст. 64 ЖК України, члени родини наймача, що проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть всі обов'язки, що випливають із договору наймання житлового приміщення. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як видно з довідки (з місця мешкання про склад родини та реєстрацію) відповідачі зареєстровані у [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, заборгованість відповідачів за період з 01.05.2012р. по 01.04.2014р. складає 3605,84 грн., яку слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач росить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку 5,7295 га для ведення товарного с/г виробництва на території Красненської сільської ради Кегичівського району, що належала його батькові [PERSON]. Сторони у засідання не з'явились, подали заяви про розгляд позову без їх участі, позивач його підтримує, судові витрати просить залишити за ним, відповідач його визнає. Згідно з обставинами справи, [PERSON], який проживав і помер [INFO]. в с. Калинівка Кегичівського району, був батьком позивача, йому належала земельна ділянка 5,7295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради цього району, на підставі державного акту [NUMBER] від 25.06.2004р. Позивач є спадкоємцем батька за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримав відмову, в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки був змінений вже після смерті спадкодавця, що і стало причиною звернення до суду. Павовідносини у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Суд виходить з того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивував тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 01 квітня 1978 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в жовтні 2000 році через постійні сварки, втрату почуття любові та взаємоповаги. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зберігання родини вважає неможливим. Суперечок про поділ спільного нажитого майна немає. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 1978 року, шлюб зареєстрований Августинівською сільрадою Запорізького району Запорізької області, актовий запис за №10. (а.с.3). Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними зявилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 01.03.2014 року, який зареєстровано у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 79 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 5. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сімя розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн під 27,6 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 20.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 12695,86 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 01.03.2014 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. під 27,6 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 20.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 5000 грн., 6015,10 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 600 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 580,76 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 12695,86 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 12695,86 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.06.2008 року уклав з відповідачем кредитний договір № 004-18050-010608, відповідно до якого надав кредит в сумі 1200,00 грн. зі сплатою 12 % річних, на строк до 31.05.2009 року. Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 28.02.2014 року має заборгованість в розмірі 1 082 грн. 44 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, жодних заяв чи клопотань суду не надали. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.06.2008 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № 004-18050-010608, відповідно до якого надав кредит в сумі 1200,00 грн. зі сплатою 12 % річних на строк до 31.05.2009 року. /а.с.5-6/ Пунктом 10.1. зазначеного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. /а.с.5-6/ Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. Пунктом 2.5 договору також передбачено обов'язок відповідача сплачувати 2,7 % на місяць від суми виданих грошових коштів за обслуговування кредитної заборгованості. Однак відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 28.02.2014 року має заборгованість в розмірі 1 082 грн. 44 коп., з яких 796 грн. 96 коп. - заборгованість по кредиту, 31 грн. 45 коп. - заборгованість по відсоткам, 254 грн. 03 коп. заборгованість по комісії. /а.с.4/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1046-1056 1 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2013 року він позичив відповідачу 10500 грн, про що відповідач видав розписку. За домовленістю, відповідач зобов'язався в строк до 30.04.2014 року повернути йому кошти, але належним чином свої зобов'язання відповідач не виконав. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 10500 грн. боргу за договором позики та понесені по справі судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач позов визнала та пояснила, дійсно заборгувала позивачу 10500 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2013 року відповідач отримав від позивача за договором позики 10500 грн., які зобов'язався повернути до 30.04.2014 року. Даний факт підтверджується копією розпискою (а.с. 4), яка за своєю формою та змістом відповідає умовам договору позики, та визнаний відповідачем у судовому засіданні. Також встановлено, що незважаючи на умови укладеного договору та настання строку виконання зобов'язання, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання і до цього часу не повернув кошти. Вказана обставина також зазначена позивачем та визнана відповідачем. Правовідносини, що склалися між сторонами у зв'язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики і врегульовані ст. ст. 526, 527, 530, 532, 533, 545, 610, 611, 1046-1050 ЦК України. Враховуючи викладене та виходячи з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 10500 грн. боргу за договором позики та понесені по справі судові витрати в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved