overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивачка звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позов, просила стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти в розмірі 300 гривень. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 1993 року сторони уклали шлюб (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, на даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Виноградненською сільською радою Березівського району Одеської області (а.с.5). Позивачка працює молодшою медсестрою у КП «Обласна клінічна лікарня» та має середньомісячний заробіток в розмірі 1778 грн., а також проживає за рахунок ведення господарства. Донька [PERSON] хворіє та перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Березівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча займається вирощуванням зернових культур на своїй земельній ділянці, являється одноосібником та має нерегулярний, мінливий дохід. Вказаний факт підтверджується довідкою Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області наданою суду позивачем (а.с.6). Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], по 600 гривень щомісяця починаючи з 13.05.2014 року до [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивачка звернувся до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивачка не зьявилась, про дату слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позов, просив стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини від заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2009 року сторони уклали шлюб (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони разом не проживають, на даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Березівської міської ради (а.с.24). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як він являється здоровим, працездатним, на утриманні інших осіб не має, працює електрослюсарем з ремонту устаткування в ПАТ ЕК «Одесаобленерго» та отримує заробітну плату у середньому 4357,58 грн. щомісячно. Вказаний факт підтверджується довідкою наданою суду відповідачем (а.с.25). Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, згоден на виплату аліментів у розмірі ? частини його заробітку.. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а.с.2), який на даний час не розірваний. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], батьком якого являється [PERSON] (а.с.3). На даний час відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні(а.с.4). Відповідач працює слюсарем у вагонному депо Одеської залізниці «Одеса-Головна», має постійний заробіток, являється здоровим та працездатним. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач своїй позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в сумі 800 гривень щомісячно до його повноліття, але у судовому засіданні змінила свої позовні вимоги і просила стягнути аліменти в сумі 600 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив що на даний час не працює, але має можливість сплачувати аліменти в сумі 300 гривень щомісячно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, з 2009 року по 2011 рік сторони по справі проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO](а.с.2). З грудня 2011 року позивач та відповідач проживають окремо, дитина знаходиться на утримання позивача(а.с.3). Як пояснила позивач, вона на даний час не працює, проживає разом з дитиною у будинку батьків, які несуть витрати на їх проживання, харчування, одяг. Відповідач являється здоровим і працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, але надавати будь яку матеріальну допомогу на утримання сина добровільно відмовляється. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином батько і мати нарівні повинні утримувати дитину. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не працює. . За таких обставин з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в сумі 500 гривень щомісячно до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач за користування електроенергією має заборгованість в сумі 973,46 гр., позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Одеські вісті» від 25.11.2014 року(а.с.57). . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що електропостачання квартири за адресою: [ADDRESS] здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією з побутовим споживачем [NUMBER], укладеного 01.02.2007 року між відповідачем та позивачем. На підставі договору на ім'я відповідача в Березівському РЕМ переоформлено особовий рахунок [NUMBER] для обліку і оплати за спожиту електроенергію(а.с.6-7). Як вбачається з показань електролічильника за особовим рахунком відповідача [NUMBER] за період з 11.12.2013 року по 19.03.2014 рік всього було спожито 2229 квт/год. електроенергії на суму 973,46 гр.(а.с.13). Зазначена заборгованість на даний час відповідачем не сплачена. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р №1357, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов'язані оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Таким чином, зобов'язання щодо оплати за спожиту електричну енергію повинні виконуватися споживачем належним чином у відповідності до положень діючого законодавства. Той факт, що відповідач дійсно має заборгованість в сумі 973, 46 гр. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 973,46 гр. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовною заявою до суду у сумі і 243, 60 гр.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідачка має заборгованість в сумі 2213,47 грн, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, та просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 2213,47 грн. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті Одеські вісті №37 (4747) від 25 квітня 2015 року(а.с.60-61). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено, що електропостачання будинку за адресою: вулиця Фрунзе 132 с. Маринове Березівського району, Одеської області, здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією №3120/131, укладеного 05.08.2013 року між відповідачем та позивачем. На підставі договору на імя відповідача в Березівському РЕМ відкрито особовий рахунок №3120/131 для обліку і оплати за спожиту електроенергію. Як вбачається з показань електролічильника за особовим рахунком відповідача №3120/131 за період з 13.02.2014 р по 24.06.2014 р всього було спожито 4088 кВт/год електроенергії на суму 2213,47 грн. Зазначена заборгованість на даний час відповідачем не сплачена. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р №1357, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Таким чином, зобовязання щодо оплати за спожиту електричну енергію повинні виконуватися споживачем належним чином у відповідності до положень діючого законодавства. Той факт, що відповідач дійсно має заборгованість в сумі 2213,47 грн знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин справи суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 2213,47 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір сплачений ним при зверненні з позовною заявою до суду у розмірі 243, 60 грн та витрати на оголошення у пресі в сумі 135 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідачка не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим заборгувала позивачу 20 629,71 гр., представник позивача звернувся з цим позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься від нього заява про розгляд справи у його відсутності(а.с.54). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, (а.с.46,56,58), причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 08 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005111405. Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 16 620 гр строком на 36 місяців на споживчі цілі та придбання послуг продавців. 21 липня 2014 року між ПАТ «ОПТ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №21/07/14, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги договором №2005111405 від 08 серпня 2013 року. Згідно п. 1.2.1 договору для придбання товару Банк надає Позичальнику споживчий кредит відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконувала. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Станом на 09.01.2015 року виникла прострочена заборгованість відповідачки перед позивачем по поверненню кредиту у загальному розмірі 20 629,71 гр., яка складається з наступного: - залишок заборгованості за кредитом - 15696,02 гр.; - відсотки за користування кредитом - 1,24 гр., - сума комісії - 4932,45 гр; Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором № 2005111405 від 08 серпня 2013 року (а.с.5-10 )та розрахунком заборгованості за кредитним договором(а.с.11). З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - слід задовольнити повністю та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість у розмірі 20 629,71 гр. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідачка не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим заборгувала позивачу 21858,08 гр., представник позивача звернувся з цим позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав, що просить розглядати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх(а.с.50). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки(а.с.43,49), причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2003897542. Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 16620,00 гр. Строк повернення кредиту - 22 травня 2016 року. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОПТ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги договором №2004009175, укладеним з [PERSON]. Згідно п. 1.2.1 договору для придбання товару Банк надає Позичальнику споживчий кредит відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконувала. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Станом на 24.07.2014 року виникла прострочена заборгованість відповідачки перед позивачем по поверненню кредиту у загальному розмірі 21858,08 гр., яка складається з наступного: - залишок заборгованості за кредитом - 16620,00 гр.; - відсотки за користування кредитом - 1,38 гр., - комісія за РО - 5236,70 гр; Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором № 2003897542 від 22.05.2013 року (а.с.5-9 )та розрахунком заборгованості за кредитним договором(а.с.12). З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - слід задовольнити повністю та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість у розмірі 21858,08 гр. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов’язків відносно дітей: [PERSON], [PERSON], позивач звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи підтримали позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилась про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.15,24),. 26.05.2014 року на адресу суду надійша заява від [PERSON] про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] являється матір’ю [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO] (а.с.30). Батьком [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] 22 травня 2009 року помер (а.с.5). Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивачка, яка зареєстрована за адресою: [INFO], є матір’ю двох малолітніх дітей. Син – [PERSON] проживає разом з матір’ю [PERSON] за вищевказаною адресою. Донька - [PERSON] проживає в сім’ї бувшого опікуна [PERSON], яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. З 23.12.2008 року по 11.07.2012 року [PERSON] відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Після повернення з місць позбавлення волі [PERSON] не працює, вихованням дітей не займається, не надає матеріальної допомоги, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за місцем реєстрації постійно не проживає, з 15.05.2014 року перебула на амбулаторному лікуванні (а.с.23). Вказані обставини стали підставою звернення позивачем до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. 31.03.2014 року органом опіки та піклування Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.27). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов’язків по вихованню своїх дітей: [PERSON] та [PERSON], дані обставини є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим заборгував 11061гривень 38 копійки, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.23), в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності(а.с.2) Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.21), причини неявки суду не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.11.2012 року позивач та відповідач уклали кредитну угоду відповідно до заяви (договору) №003-15017-301112 від 30.11.2012 року Позивач взяв на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 7334 грн, відповідач отримав зазначені кошти та згідно договору виконувати його умови. Таким чином , станом на 06.05.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 11061, 38 грн, яка складається з : - тіло кредиту - 5293, 28 грн; - прострочене тіло кредиту - 2019, 83 грн; - заборгованість за відсотками - 3748, 27 грн - заборгованість за комісіями - 0, 00 грн. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, по позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконав. Дані обставини справи підтверджуються заявою від 30.11.2012 року №003-15017-301112 (а. с. 3-5). За таких обставин справи суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 11061, 38 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір сплачений ним при зверненні з позовною заявою до суду у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved