Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 червня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття фізичній особі - працівнику бюджетної установи карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетно - кредитною схемою №55, згідно якого банк відкрив позичальнику гривневий картковий рахунок та зобов'язався здійснювати його обслуговування, а позичальник зобов'язався використовувати платіжну картку та сплачувати кошти за її користування. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, в результаті чого станом на 24.06.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 5140,52 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» вказану суму заборгованості за даним договором та судові витрати по справі. Представник позивача Сороківський В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та подав уточнений розрахунок заборгованості по договору. Просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача 5149,18 гривень та судові витрати по справі у розмірі 243 гривень 60 копійок. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. Так, судом встановлено, що 09 червня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір №55 про відкриття фізичній особі - працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетно - кредитною схемою, згідно якого банк відкрив позичальнику гривневий картковий рахунок та зобов'язався здійснювати його обслуговування на умовах цього договору, та відповідно до нормативних актів НБУ, правил МПС та Тарифів на послуги банку. А позичальник зобов'язався використовувати платіжну картку та сплачувати кошти за її користування (а.с. 03 - 06). Відповідно до Додатку №1 до укладеного Договору, [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 % від заробітної плати (а.с. 7). Позивачем відповідачу [PERSON] було надіслано повідомлення-вимогу № 2010 від 15.05.2014 року про те, що станом на 16 травня 2014 року, згідно договору № 55 від 09 червня 2011 року в неї наявна заборгованість по чергових платежах в сумі 5022 гривень 38 копійок, з проханням терміново ліквідувати заборгованість.(а.с.8). Як вбачається з протоколу зустрічі з позичальником від 19 лютого 2014 року, [PERSON] пояснила, що причиною непогашення заборгованості є недостача фінансових коштів (а.с.9). Згідно п. 6.1.1 договору відповідач зобов'язалася неухильно дотримуватися умов цього договору та правил користування платіжною карткою, в тому числі сплачувати на користь банку грошові кошти у вигляді процентів за перевищення ліміту, процентів за користування кредитом, плати пені за несвоєчасний розрахунок з банком,та інших платежів (п.6.1.2 Договору). Згідно п.п. 7.2.1., 7.2.2 договору відповідач зобов'язувалась сплачувати банку відповідну плату (проценти), які нараховуються за методом факт/360 на фактично отриману позичальником суму кредиту та за термін фактичного користування ним, щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.3.1.7 договору банк має право вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З розрахунку заборгованості, здійсненого АТ «Ощадбанк» слідує, що станом на 17.10.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 5149 грн. 18 коп., з яких: - прострочена кредитна заборгованість по основному боргу 3469 грн. 31 коп; - прострочені нараховані відсотки 1679,87 грн. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем неналежно виконувались зобов'язання за договором кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань та сплату штрафних санкцій за неналежне виконання зобов'язань. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 243 гривень 60 копійок сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved