Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивують тим, що 23.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Кредит-Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №231007- USD, відповідно до якого, відповідачу надано споживчий кредит в сумі 108.808,00 доларів США на відповідні цілі, а саме оплату по договору про участь у Фонді фінансування будівництва №107-206ФФБ1 від 19.10.2007 року та уклали додаткову угоду №1, за умовами якої було встановлено графік погашення кредиту із остаточним погашенням кредиту в строк до 22.02.2018 року. Крім цього, вказують, що на виконання умов кредитного договору, 16.10.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №161009 - USD-іп. Зазначають, що у зв'язку із порушенням відповідачем взятих кредитних зобов'язань, утворилася заборгованість, яка становить 77976,49 доларів США, еквівалентних за офіційним курсом НБУ - 2.066.094,09 грн. та 82671,60 грн., яка складається: з суми несплаченої частки кредиту по кредитному договору в сумі 47267,76 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 1252424,15 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту 5262,90 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 139447,76 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитними коштами 22845,58 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 605324,99 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків 2600,25 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 68897,19 грн.; суми несплаченої комісії за користування кредитними коштами в сумі 82671,60 грн. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» - [PERSON] не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Від представника позивача в суд поступило клопотання про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги підтримано в повному обсязі; представник позивача не заперечував у разі повторної неявки відповідача, в засіданні, справу розглянути в заочному порядку (а.с.104). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи належним чином, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обставин відзиву; заслухавши пояснення представника відповідача і третьої особи; об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 23.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Кредит-Дніпро» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №231007- USD, відповідно до якого відповідачу надали споживчий кредит в сумі 108808,00 доларів США на цілі: оплата по договору про участь у Фонді фінансування будівництва №107-206ФФБ 1 від 19.10.2007 року (а.с.7-11). Крім того, на виконання умов кредитного договору №231007- USD від 23.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Кредит-Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткові угоди №№1, 2, якими встановлено графік погашення кредиту з остаточним погашенням в строк до 22.02.2018 року (а.с.12-18). З метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором, іпотекодавець надав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, зокрема: квартиру [ADDRESS], що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 113,90 кв.м., житловою площею 62,70 кв.м., відповідно до іпотечного договору №161009 - USD-іп від 16.10.2009 року укладеним між позивачем та відповідачем (а.с.19-21). У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 16.11.2017 року утворилася заборгованість, що становить 77976,49 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 2066094,09 грн. та 82671,60 грн., яка складається із суми несплаченої частки кредиту по кредитному договору в сумі 47267,76 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 1252424,15 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту 5262,90 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 139447,76 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитними коштами 22845,58 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 605324,99 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків 2600,25 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 68897,19 грн.; суми несплаченої комісії за користування кредитними коштами в сумі 82671,60 грн. (а.с.24 -100). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.24 - 100) відповідача [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» станом на 16.11.2017 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 509 ч. 1 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 509 ч. 2 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,- що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 3 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Вимогами п.1 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 615 ч. 2 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 24.11.2017 року, в розмірі 32231,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved