Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 23 065.95 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 219 539.40 гривням, у солідарному порядку, який було укладено між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], на суму 21 000.00 доларів США, де [PERSON], є поручителем позичальника [PERSON], і стягнути з відповідачів в дольовому порядку понесені судові витрати при зверненні до суду в сумі 2195.40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився подавши до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги до відповідачів підтримує, із підстав, які зазначені в позовній заяві та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи про, що свідчать поштові повідомлення про отримання: [PERSON], судової повістки, а [PERSON], про відмову в отриманні судової повістки, оскільки судова повістка на ім'я останнього повернулася до суду з відміткою про повернення по закінченню терміну зберігання (а.с.69,70). Зі згоди представника позивача, що викладена у письмовій заяві про розгляд справи за відсутності представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.08.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 014/9874/82/137757 відповідно до умов якого [PERSON], надавався кредит під заставу нерухомості в сумі 21 000.00 доларів США, терміном на 120 місяці, з 26.08.2008 року, тобто з дня подачі заяви і до 26.08.2018 року, з умовою сплати 14.350 відсотків річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту відповідно до графіку погашення. В забезпечення зобов'язань [PERSON], по поверненню кредиту за договором є договір поруки від 26.08.2008 року за № 014/9874/82/137757, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Кредитні кошти під заставу нерухомості [PERSON], були перераховані позивачем 26.08.2008 року, тобто в день укладення вказаного кредитного договору. 30.06.2009 року між ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/9874/82/137757 від 26.08.2008 року, відповідно до якої з 27.07.2009 року по 27.06.2010 року було зменшено позивачем розмір щомісячного платежу відповідачу. Відповідно до кредитного договору № 014/9874/82/137757, [PERSON], зобов'язувався повертати кредит та відсотки у встановленому у договорі порядку, позивачу, але покладені на боржника відповідно до умов договору обов'язки не виконує і в зв'язку з чим станом на 27.02.2014 року утворилась заборгованість по кредиту та відсоткам в сумі 23 065.95 доларів США, що еквівалентно по курсу Національного Банку України (далі по тексту НБУ) 219 539.40 грн., із них: - заборгованість по кредиту - 15 219.61 дол., США, що еквівалентно по курсу НБУ 144 858.73 грн.; - в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом в сумі 68.77 дол., США, еквівалент по курсу НБУ 654.55 грн.; - заборгованість по відсоткам - 2 654.17 дол., США, еквівалент по курсу НБУ 25 262.12 грн.; - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам в сумі 2 465.13 дол., США, еквівалент по курсу НБУ 23 462.86 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 49 418.55 грн. Як зазначає представник позивача у позовній заяві, боржникам неодноразово в телефонному режимі та письмово робились нагадування про порушення зобов'язання з проханням виконати зобов'язання позичальника за кредитним договором та необхідністю погасити виниклий борг, що стверджується копіями вимог (а.с.20,21), але [PERSON], та [PERSON], не реагують. Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами: так, відповідно до ст.526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Із статті ст.530 ЦК України слідує, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Відповідно до ст.536 ЦК України слідує, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Крім цього ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст.1050 ЦК України з якої слідує, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі статті 553 ЦК України слідує, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України слідує, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку відповідач [PERSON], отримавши кредит не виконав свого зобов'язання по його поверненню та оплаті за користування кредитом, чим порушує право позивача на повернення отриманої позики від боржника та отримання оплати за надані послуги, що повинно бути стягнуто в судовому порядку. Укладаючи договори поруки поручителю - [PERSON], було роз'яснено про те, що в разі не виконання основного зобов'язання боржником, він буде відповідати перед кредитором солідарно, як боржник. [PERSON], зобов'язався шляхом підписання договору поруки, виконати борг боржника замість останнього в разі не виконання боржником свого обов'язку. Умовою для вступу поручителя у відносини з кредитором є факт невиконання основного зобов'язання боржником. Причому обов'язок поручителя полягає не лише у виконанні обов'язку замість боржника, а й у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов'язку боржником. Разом із тим, відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Курс Національного Банку України валюти кредиту на дату розрахунку (27.02.2014 р.) становив 9.5179 грн., (а.с.5). Станом на 27.02.2014 року розраховано позивачем заборгованість відповідачів по кредиту № 014/9874/82/137757 від 26.08.2008 року та відсоткам на загальну суму 23 065.95 доларів США, що еквівалентно по курсу Національного Банку України 219 539.40 грн. Частина 3 тієї ж ст.533 ЦК України допускає застосування іноземної валюти в порядку і на умовах, встановлених законом . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклади можуть здійснюватись як у валюті України або ж в іноземній валюті і підлягають виплаті відповідно до законодавства України. Обмеження вчинення валютних операцій на території України визначаються Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93(ст.2Декрету). Вказаний Декрет не обмежує права внесення та виплати вкладів у іноземній валюті. Більш того ст.7 Декрету покладає вчинення операцій з іноземною валютою на уповноважені банки до яких відноситься і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Виходячи з вище наведеного суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача повинно бути крім того стягнуто з відповідачів у дольовому порядку також і 2195.40 грн., судових витрат понесених позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved