Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Градострой» про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між [PERSON] та ТОВ «Градострой» 15.03.2007 року було укладено договір №2007-Р/62 про резервування квартири, 03.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до зазначеного договору, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання збудувати своїми або залученими силами за власні або залучені кошти на своє ім'я квартиру у будинку та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання із позивачем акту прийому передачі квартири у продовж двох місяців з моменту введення будинку в експлуатацію. В свою чергу, позивачем відповідно до умов договору про резервування квартири (в редакції від 15.03.2007 року), на підставі договору купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» №К-75 від 02.03.2007 року, було придбано облігацій відповідача у кількості 8611 штук на 688 880 грн. 00 коп. Враховуючи відсутність необхідних коштів у повному обсязі, між позивачем та АКБ «Укрсоцбанк» 15.03.2013 року було укладено кредитний договір №42.07-07/085, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у сумі 68 888,00 дол.США. На забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та АКБ «Укрсоцбанк» 15.03.2007 року було укладено договір застави цінних паперів №02-10/819, відповідно до зазначеного договору заставна вартість предмету застави була визначена за згодою сторін та становила 688 880 грн. 00 коп. Придбані позивачем облігації ТОВ «Градострой» надають позивачу право на отримання в порядку, передбаченому договором про резервування квартири, квадратних метрів житлового приміщення - квартири в будинку, що будується відповідачем. Повний пакет облігацій відповідає загальній площі квартири та надає позивачу виключне майнове право на отримання квартири. Згідно п.2.6 договору в редакції 2011 року плановий строк закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію визначено - ІІІ квартал 2011 року, однак до цього часу будинок відповідачем не побудовано, документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкту проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам відповідачем не отримано. Оскільки, відповідачем не були виконані зобов'язання відповідно до договору №2007-Р/62 від 15.03.2007 року (зі змінами та доповненням), позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна компанія», яка діяла від імені та за дорученням ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Раціональні інвестиційні технології» 02.03.2007 року було укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» №К-75). Відповідно до даного договору позивач придбав у власність 8611 безпроцентних іменних облігацій, загальна договірна вартість яких складала 688 880 грн. 00 коп. (а.с.9-10). Для оплати частини договірної вартості цінних паперів 05.03.2007 року позивачем було перераховано 344 440 грн. на рахунок ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Раціональні інвестиційні технології» (а.с.13). Для оплати іншої частини суми він планував взяти кредит у АКБ «Укрсоцбанк», для чого вже і отримав попередню згоду кредитного комітету. Між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк» 12.03.2007 року було укладено договір №257/07 про відкриття рахунку у цінних паперах (а.с.14-18). Крім того, 15.03.2007 року між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №42.07-07/083, відповідно до п.1.1 якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 68 888,00 дол.США, зі сплатою 12,5% річних. Відповідно до п.1.2 кредит надається позичальнику для придбання іменних безпроцентних облігацій (код випуску UA 531812906G) у бездокументарній формі та у кількості, що становить 8611 штук, що емітовані ТОВ «Градострой», які дають право на отримання у власність двокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.20-27). Одночасно з договором кредиту, між позивачем та банком було укладено договір застави цінних паперів №02-10/819 (а.с.28-31). [PERSON] та ТОВ «Градострой» 15.03.2007 року було укладено договір №2007-Р/62 про резервування квартири, відповідно до якого відповідач зобов'язувався закріпити за позивачем квартиру у будинку (здійснити резервування квартири) за умови надання відповідачу в термін до 19.03.2007 року виписки з рахунку, яка підтверджує наявність у позивача права власності на повний пакет облігацій. Відповідач, після закріплення за позивачем квартири, зобов'язувався збудувати своїми або залученими силами за власні або залучені кошти на своє ім'я квартиру у будинку та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання із позивачем акту прийому передачі квартири у продовж двох місяців з моменту введення будинку в експлуатацію. Предметом договору є двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.32-37). Встановлено, 03.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до зазначеного договору (а.с.42-47). Відповідно до п. 2.6 вказаного договору плановий строк закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію - IIІ квартал 2011 року. Згідно пп. 4.2.3 п. 4.2 та п. 4.2.4. договору ТОВ «Градострой» зобов'язувалось збудувати будинок в строк згідно з датою введення будинку в експлуатацію, яка встановлена відповідно до проектно-кошторисної документації, але не пізніше дати, вказаної в п. 2.6. Договору., а також забезпечити виконання такого обсягу загально-будівельних робіт у будинку: влаштування фундаменту, спорудження стін та перекриттів, влаштування покрівлі, монтаж стояків систем холодного та гарячого водопостачання, опалення та каналізації з відведенням до приміщення, встановлення лічильників холодної та гарячої води, монтаж електромережі до квартирного щитка, монтаж електромережі місць загального користування, влаштування стяжок підлоги, влаштування стяжок та штукатурення стін квартири, встановлення протиударних дверей до під'їзду та до квартири, монтаж ліфта, монтаж системи опалення, виготовлення та монтаж віконних блоків, балконних дверей, влаштування внутрішніх перегородок, розведення системи каналізації по квартирах, розведення по квартирі електропроводки, встановлення електролічильників, скління місць загального користування згідно проекту, опорядження місць загального користування (стіни - штукатурка, фарбування; підлога -керамічна плитка; огородження сходових марлпв - металоконструкція із сталевої смуги, перила дерев'яні). Пунктом 6.6 договору встановлено, що в разі, якщо протягом 6 місяців з моменту настання запланованої дати введення будинку в експлуатацію, виконання відповідачем обов'язку, передбаченого пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 договору, буде неможливим, то відповідач за письмовою згодою позивача здійснює зворотній викуп облігацій за вартістю, за якою були придбані облігації у порядку, визначеному додатковою угодою до цього договору, що підписується сторонами, та сплачує штрафну неустойку у розмірі 5 відсотків від вартості облігацій, що підлягають викупу відповідачем. Але, незважаючи на умови договору, будинок по [ADDRESS] на сьогоднішній день - не збудований та не прийнятий у встановленому порядку у експлуатацію. В травні 2012 року позивачем було направлено до відповідача лист з проханням здійснити зворотній викуп облігацій, який було залишено відповідачем без виконання. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст.610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до частини 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити часткового, зокрема, у частині вимог про стягнення на користь [PERSON] з ТОВ «Градострой» суми 3% річних у сумі 73575 грн. 55 коп. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає можливість стягнення таких сум врегульовує прострочення боржником саме виконання грошового зобов'язання, тоді як між позивачем та відповідачем у цій справі укладено договір резервування квартири від 15.03.2007 року, окрім того суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплачена за облігації ТОВ «Градострой» грошова сума у 688880 грн. 00 коп., а не 1090340 грн. 15 коп. як просить позивач, оскільки ні договором ні чинним законодавством не передбачено можливості такого збільшення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial