Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги просила визнати недійсними заповіт та шлюб, посилаючись на обставини: [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS],земельної ділянки та інше. Вважає,що як донька померлого на підставі ст..1261 ЦК України має право на спадкування в першу чергу. Спадщину прийняла ,про що подала відповідну заяву в Первомайську державну нотаріальну контору. Крім неї, заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, підписаним від імені батька і посвідченим в Первомайській державній нотаріальній конторі Харківської області 21.10.2011 року подала [PERSON]. Але вважає, що вона не може бути спадкоємицею після смерті батька ні по заповіту ні по закону, як дружина, так як вищезазначений заповіт і її шлюб, укладений з батьком є недійсними, оскільки як на момент укладання шлюбу так і на момент складання заповіту батько хворів на тяжку психічну хворобу , а тому був не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними. Позивач підтримала в судовому засіданні заявлені позовні вимоги. Відповідач позов не визнала,посилаючись на те, що померлий чоловік [PERSON] не був визнаний недієздатним, у неї не було жодних сумнівів щодо психіатричних розладів чоловіка, до 2005 року він керував автомобілем, спілкувався із сусідами та друзями. [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про усунення [PERSON] від права на спадкування, посилаючись на те, що [PERSON] ухилялася від виконання обов*язку щодо утримання та надання допомоги своєму батьку [PERSON], який через похилий вік,тяжку хворобу та каліцтво (інвалідність) був у безпорадному стані.24.06.1987 році був визнаний інвалідом 3 групи, з 01.03.1998 року був визнаний інвалідом 2 групи та визнаний непрацездатним,у 2005 році переніс ішемічний інсульт, 01.09.2010 року був визнаний інвалідом 1 групи по зору. У зв*язку з вказаними захворюваннями [PERSON] повністю був залежним від оточуючих. [PERSON] не вчинила жодної дії,яка б свідчили про утримання нею батька та надання йому будь-якої допомоги, морально його не підтримувала, матеріальної допомоги не надавала, під час стаціонарного лікування батька в лікарні не провідувала,станом його здоров*я та потребами у зв*язку з тяжкими хворобами не цікавилась, ліки, продукти харчування та інші необхідні йому речі не надавала. Перебуваючи в безпомічному та безпорадному стані [PERSON] був неспроможний без сторонньої допомоги створювати потрібні умови для повноцінного існування,у зв*язку з чим потребував утримання та постійного стороннього догляду та допомоги в одяганні, прийомі їжі, ліків, водних процедур, пересуванні, справлянні природних потреб, відвідуванні лікарняних закладів,тощо. Первісний позивач по справі позов не визнала, посилаючись на те, що, коли приїздила з Запорізької області до м. Первомайського провідувала батька,який її впізнавав, купувала йому фрукти, тапці. Пояснила,що батько матеріальної допомоги не просив,оскільки був забезпеченою людиною (мав квартиру, машину, гараж, дачу). Третя особа-Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області звернулася до суду з заявою в якій просила розглядати справу за відсутність державного нотаріуса О.М.Мірошніченко та надала письмові пояснення з яких вбачається, що заповіт , посвідчений 21.10.2011 року повністю відповідає законодавству, яке регламентує порядок посвідчення заповітів та волевиявленню заповідача, волевиявлення заповідача було вільним та відповідало його волі. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини: [PERSON] хворів з 1962 року, коли під час служби в радянській армії отримав черепно-мозкову травму, потім отримав повторно черепно-мозкову травму на виробництві, травму правого ока. В 2005 році переніс ішемічний інсульт, неодноразово перебував на лікуванні в ХОПЛ №1, ХОПЛ №3. З 2006 року встановлено діагноз: синдром деменції, з 2008 року-атеросклеротична деменція. 16.01.1967 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що, 08.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу донька [PERSON]-[PERSON], [INFO] залишилася проживати зі своєю матір*ю - [PERSON] З серпня 1985 року [PERSON] почав фактично проживати однією сім*єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 16.01.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області було видано свідоцтво про шлюб серії[NUMBER]. 23.03.2009 року [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання чоловіка, а саме за вказаною вище адресою, що підтверджується довідкою комунального підприємства»Комунальник-1». З 1985 року по [INFO] по день смерті [PERSON] подружжя мало спільний бюджет, побут, мешкали в одному приміщенні, сумісно вели спільне господарство. 21.10.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося заповідав [PERSON] Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори [PERSON] після перевірки особи заповідача та його дієздатності в присутності двох свідків [PERSON], та [PERSON] та підписаний [PERSON] [INFO] у віці 71 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER]. З письмових пояснень державного нотаріуса вбачається, що перед складанням заповіту дієздатність [PERSON] перевірялася в усній бесіді з ним та визначалася встановленням його віку, в результаті проведеної розмови [PERSON] повідомив, що він постійно проживає з дружиною [PERSON], перебувають у шлюбі, хворіє (має вади зору),бажає на випадок смерті скласти заповіт на свою дружину [PERSON], відповів, що заповіт складається без будь-якого насильства та тиску з боку інших осіб. На всі питання відповідав самостійно,без будь-яких сумнівів, що особа страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії, або керувати ними, нотаріусом виявлено не було. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] справляв враження адекватної людини, до останніх днів [PERSON] доглядала за чоловіком, всі сусіди характеризували сім*ю з позитивного боку, вони були щасливі, радісні, підтримували «теплі» відносини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] відзначили, що [PERSON] скаржився на головний біль. Лікар-терапевт [PERSON] пояснила, що головний біль, слабкість. заторможеність пов*язувала з наслідками черепно-мозкової травми, тиском. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2010 року стала помічати замкнутість, перепади настрою. Свідок [PERSON] пояснила, що останнім часом вона з матір*ю [PERSON] допомагали [PERSON] пересуватися по квартирі, але приймав їжу він самостійно. Свідок [PERSON], [PERSON] пояснили,що [PERSON] про доньку нічого не казав, свідок [PERSON] пояснила,що про доньку дізналася в день його похорон,свідок [PERSON] пояснила,що про відносини [PERSON] та доньки їй нічого не відомо,свідок [PERSON] пояснила,що доньку [PERSON] побачила на похоронах, скільки разів вона приїздила не знає, але він казав, що 3 рази, скаржився, що вона не приїжджає, не допомагає. Згідно акту посмертної судово-психіатричної експертизи №535 від 08.07.2013 року [PERSON] на момент складання заповіту (21.10.2011року) мав стійкий хронічний психічний розлад в формі судинної деменції і був не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Збережена зовнішня впорядкованість поведінки, автоматизовані дії, навики придбані протягом життя без урахування грубих порушень аналітико - синтетичних функцій мислення, вольових та критичних передумов деякими свідками ,які не є спеціалістами в області психіатрії могли помилково сприйматися як психічне благополуччя [PERSON] Згідно акту судово-психіатричної експертизи №323 від 11.04.2014 року [PERSON] на момент реєстрації шлюбу (16.01.2007року) та на момент складання заповіту (21.10.2011року) мав стійкий хронічний психічний розлад у формі судинної деменції. За психічним станом на момент реєстрації шлюбу та складання заповіту не був здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, як на час вступу в шлюб, так і на момент складання заповіту [PERSON] страждав недоумством і був нездатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. З зібраних судом медичних карт стаціонарного хворого [PERSON].№ 4083/92 року, 3909/93, 1252/94, 3826/94, 3688/95, 3688/95, 1195/96, 3308/96, 1315/97, 1321/98, 3759/98, 1757/2002, 2568/2006, 6152/2007, 1967/2012, 2962/2012, з ХОКПЛ №1, медичні картки стаціонарного хворого № 6020/2011, 413/12 з ХОКПЛ №3, медична картка №1015/5659 з кардіологічного відділення ПЦРЛ,амбулаторна картка хворого №876/12 з ОПНД вбачається, що [PERSON] неодноразово,практично кожного року, а в 1994, 1995, 1996, 1998 роках двічі на рік, як стаціонарний хворий перебував на лікуванні в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні №1, а в 2012 році , двічі в ХОКПЛ №1 та один раз в ХОКПЛ №3. З амбулаторної карти №876/12 з ОПНД вбачається, що [PERSON] перебував на обліку у лікаря-психіатра з 1987 року з діагнозом: циклотимія,3 2010 року з діагнозом: коркова та підкоркова змішана судинна деменція, параноідний синдром. З вказаних вище медичних карток з ХОКПЛ №1 та ХОКПЛ №3 вбачається, що з 1992 року по 1994 рік хворому ставили діагноз: наслідки ЧМТ антено - депресивний синдром, з 1994 року по 2002 рік діагноз:наслідки ЧМТ,психоорганічний синдром, з 2006 року діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС складного ґенеза,синдром деменції.,з 2008 року діагноз: атеросклеротична деменція. Представником [PERSON] заявлено клопотання про визнання висновків проведених психіатричних експертиз недопустимими доказами, оскільки вони одержані з порушенням порядку встановленого законом, посилаючись на те, що медичні картки стаціонарного хворого № 6020/11 та №413/12 з ХОКПЛ№3 та медична картка амбулаторного хворого №876/12 з ОПНД не отримувалися судом із медичних закладів, не залучалися до матеріалів справи, не спрямовувалися судом на дослідження експертам, а після проведення експертизи до суду не поверталися, чим порушені вимоги ч.5ст..53 ЦПК України, яка забороняє експертові за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Враховуючи, що медичні картки відносно [PERSON] були передані на дослідження експертів з архівів медичних закладів на підставі ухвали суду про витребування доказів, а не витребувані, вивчені та покладені в основу висновку експертів за власною ініціативою експертів, інформація щодо стану здоров*я [PERSON], яка містилася в медичних картках № 6020/11, №413/12, №876/12 була проаналізована та покладена в основу дослідницької частини акту судово-психіатричної експертизи №535, а згодом інформацію було продубльовано в акті судово-психіатричного експерта №323 з вказівкою про те,що раніше на експертизу (з акту №535) були надані мед картки стаціонарного хворого №6020/11 та № 413/12 з ХОКПЛ№3.(т.1 а.с.230 о. с.) Крім того, як в судовому засіданні так і наданими медичними картками стаціонарного хворого [PERSON],які також досліджувалися експертами та наданими експертними висновками підтверджується, що [PERSON] неодноразово ,починаючи з 1992 року перебував на стаціонарному лікуванні в медичних психіатричних закладах. Висновки експертів базуються не лише на інформації, що міститься в медичних картках № 6020/11, №413/12, №876/12.Тому суд вважає, що акти судово-психіатричної експертизи №535від 08.07.2013 року та №323 від 11.04.2014 року є належними та допустимими доказами, що містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду,якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною , зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп*яніння , в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Згідно до ч.3ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно до ч.1ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог,які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин ,який дієздатна фізична особа вчинила у момент ,коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними ,може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи ,а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно з ч.2ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом ,якщо судом буде встановлено,що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом не піддається сумніву безпорадний стан спадкодавця [PERSON] ,який через похилий вік та стан здоров*я (в тому числі й вади зору) був не спроможний своїми силами самостійно забезпечити умови свого життя у зв*язку з чим потребував стороннього догляду та піклування. Разом з тим, судом встановлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та матір'ю позивачки [PERSON], його донька залишилася проживати разом з матір*ю, жодних стосунків з батьком не підтримували, після реєстрації шлюбу стала проживати в м. Запоріжжя та навідувати батька за можливістю. [PERSON] до теперішнього часу живе та працює прибиральницею на запорізькому заводі »Мотор Січ» та на думку суду не мала можливості належним чином виконувати свій обов*язок по забезпеченню підтримки та допомоги спадкодавцеві. На підставі наведеного та

Outcome: approved