Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення суми боргу за кредитним договором до [PERSON] і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26 квітня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №R5310024754В, відповідно до якого відповідач 26.04.2012 року отримав грошові кошти у користування на споживчі потреби в інтересах сімї у сумі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Відповідно до умов укладеного договору, а саме п.3.9. кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON], операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору відповідач зобовязання, взяті на себе, належним чином не виконав, станом на 03.02.2014 р. відповідач має заборгованість у сумі 115013,36 грн., яка складається з: 26672,93 грн. поточна заборгованість за кредитом; 22543,98 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 498,44 грн. 3% річних за порушення зобовязань щодо повернення кредиту; 241,31 грн. інфляційні витрати за весь час прострочення сплати кредиту; 15909,99 грн. прострочена заборгованість за процентами; 300.79 грн. заборгованість по процентам за період з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року; 300,65 грн. 3% річних за порушення зобовязань щодо сплати процентів; 159,55 грн. інфляційні витрати за порушення зобовязань щодо сплати процентів; 48385,71 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту. Цю суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1151,00 гривня. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву з клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги викладені у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявилася, причини неявки не повідомила, судові повістки повідомлення, надіслані за адресою її місцем проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Судом встановлено, що 26 квітня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №R5310024754В, відповідно якого відповідач 26.04.2012 року отримав кредит у сумі 50000,00 грн. у вигляді безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. (а.с.7-14) Відповідачці [PERSON] були надані кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №14085 від 26.04.2012 року. (а.с.15) Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 03 лютого 2014 року відповідач має заборгованість у сумі 115013,36 грн., яка складається з: 26672,93 грн. поточна заборгованість за кредитом; 22543,98 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 498,44 грн. 3% річних за порушення зобовязань щодо повернення кредиту; 241,31 грн. інфляційні витрати за весь час прострочення сплати кредиту; 15909,99 грн. прострочена заборгованість за процентами; 300.79 грн. заборгованість по процентам за період з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року; 300,65 грн. 3% річних за порушення зобовязань щодо сплати процентів; 159,55 грн. інфляційні витрати за порушення зобовязань щодо сплати процентів; 48385,71 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту. (а.с.19-22) Даних на спростування доводів, викладених у позовній заяві та розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором відповідачем суду не надано. Згідно частині перший статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Договір, укладений між сторонами, на підставі положень статті 629 Цивільного кодексу України, є для цих сторін обовязковим. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046 1053 Цивільного кодексу України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За статтями 526, 615 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання, тому суд вважає, що відповідачем порушено умови кредитного договору і з нього на користь позивача підлягає стягненню не повернутий кредит. Згідно з вимогами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 3.3.1 кредитного договору №R5310024754В від 26.04.2012 року встановлено сплату відсотків за ставкою у розмірі 32% річних. Статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Пунктом 7.1 кредитного договору №R5310024754В від 26.04.2012 року встановлена сплата пені за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Позивачем нарахована пеня у розмірі 48385 грн. 71 коп. за період з 29.05.2012 року по 03.02.2014 року. Частиною 3 ст.551 Цивільного Кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Постановою Верховного Суду України від 03.09.2014 року, №6-100цс14, встановлено, що за правилами п.1 ч.2 ст.258 Цивільного Кодексу України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені на кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 Цивільного Кодексу України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Згідно із наведеним суд з нарахованою позивачем сумою пені погодитися не може і вважає, що в даному випадку необхідно застосувати вимоги ст.ст.253, 258 Цивільного Кодексу України та стягнути пеню за період з 03.02.2013 року по 03.02.2014 року, з урахуванням суми сплаченої пені 240 грн. 02 коп., а саме у розмірі 40990 грн. 51 коп. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають частковому задоволенню, тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №R5310024754В від 26.04.2012 року в сумі 107618 грн. 15 коп. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1076,18 гривень. (а.с.28) На пiдставi ст.ст.253, 258, 526, 549, 551, 611, 615, 629, 1048-1054 ЦК України,

Outcome: partial