Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

позивач та її представник просять суд вилучити у [PERSON] та передати в заклад [PERSON] наступне майно:малу архітектурну форму тимчасовий торгівельний павільйон на тимчасовому комерційному ринку по вул.Ювілейна, 1-в, в м.Ватутіне Черкаської області; в рахунок погашення заборгованості за договором позики грошових коштів в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., укладеного між позивачем та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 03 вересня 2014 року, звернути стягнення на заставлене майно : малу архітектурну форму тимчасовий торгівельний павільйон на тимчасовому комерційному ринку по вул.Ювілейна, 1-в, в м.Ватутіне Черкаської області, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, з правом укладання [PERSON] договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати посилаючись на те, що 03 вересня 2014 року відповідач, відповідно до договору позики, позичив у [PERSON] гроші у сумі 80 000 грн.00 коп., з умовою повернення позики до 03 вересня 2016 року. На забезпечення вимог виконання зобовязань по вищевказаному договору позики, між позивачем та відповідачем було укладено договір застави. Предметом застави є мала архітектурна форма тимчасовий торгівельний павільйон на тимчасовому комерційному ринку по вул.Ювілейна, 1-в, в м.Ватутіне Черкаської області та належить відповідачеві на праві приватної власності. В серпні поточного року позивачеві стало відомо, що дружина відповідача заборгувала кошти багатьом мешканцям м.Ватутіне. В звязку з чим позивач письмово звернулася до відповідача про повернення їй боргу, однак він відмовився отримати лист, а усно повідомив, що гроші віддавати ін не буде, бо в нього їх немає. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (через оголошення в газеті «Черкаський край»), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Суд, заслухаши позивача та її представника, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю, вимоги позивача законні, обґрунтовані, в судовому засіданні доведені. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із договору позики грошових коштів від 03 вересня 2014 року(а.с.6), посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного округу, відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] гроші у сумі 80 000 грн.00 коп., з умовою повернення позики до 03 вересня 2016 року. На забезпечення вимог виконання зобовязань по вищевказаному договору позики, між позивачем та відповідачем було укладено договір застави (а.с.7-8). Відповідно до договору застави, предметом застави є мала архітектурна форма тимчасовий торгівельний павільйон на тимчасовому комерційному ринку по вул.Ювілейна, 1-в, в м.Ватутіне Черкаської області та відповідно до дубліката договору купівлі-продажу(а.с.10) належить відповідачеві на праві приватної власності. 02 серпня 2016 року позивач письмово звернулася до відповідача про повернення їй боргу, однак як вбачається із поштового повідомлення, позивач відмовився отримати лист, а усно повідомив, що гроші віддавати він не буде, бо в нього їх немає. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст. 589, 590 ЦК України та ст. 20 ЗУ «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року № 2654-ХІІ заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено договором. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити повністю. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі ЗУ «Про заставу», ст. 526, 589, 590 ЦК України та

Outcome: approved