Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на свою користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 25% від усіх видів заробітку, який уточнила в січні 2014 року, та просила вже стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно. В позові зазначала, що 30.08.2008 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON]. 12 грудня 2011 року вони розірвали шлюб та разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, пояснивши додатково, що відповідач взагалі не цікавиться дочкою та матеріальної допомоги з моменту розірвання шлюбу жодного разу не надав. На її утримання вона витрачає щомісячно коштів приблизно в розмірі більше як 1200 грн.: на харчування в дитячому дошкільному закладі сплачує 200 грн., ще 45 грн. в фонд та 15 грн. та заняття в театральному гуртку, а крім цього потрібно ще не менше 1000,00 грн. на харчування, придбання одягу. Вона працює в ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» оператором котельної, отримує заробітну плату 1500 грн., проте ця робота сезонна і після закінчення опалювального сезону кожного року вона стає на облік в центр зайнятості. Інших дітей на утриманні у відповідача немає, він не працює, є батьки, які також не працюють. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за місцем своєї реєстрації, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про слухання справи. За згодою представника позивача, суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній письмових доказів в заочному порядку. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу в період з 30.08.2008 року по 12.12.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією рішення Бердянського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Встановлено, дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Житлосервіс-2А» №2108 від 21.11.2013 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Судом встановлено, що позивач працює в ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» оператором котельної, отримувала заробітну плату після відповідних утримань в листопаді 2013 року - 1386,37 грн., в грудні 2013 року - 1529,88 грн., як вбачається з довідки №9 від 13.01.20134 року. Зі слів позивача, відповідач в даний час не працює. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач на даний час працює, отримує заробітну плату більше 1500,00 грн., проте цих коштів недостатньо. Відповідач зі слів позивача, не працює офіційно, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 600,00 грн., задовольнивши позов частково. Суд враховує при цьому, що в обґрунтування розміру аліментів, належних до стягнення на її користь, позивач не надала відповідних доказів щодо фактичних щомісячних витрат на дитину в розмірі 1400,00 грн., щоб суд міг пропорційно врахувати обов'язок обох батьків щодо участі в утриманні дитини в рівній мірі та задовольнити її позов повністю. За відсутності цього позов належить задовольнити частково. А крім цього, в своїх поясненнях зазначила, що приблизно на місяць на утримання дитини потрібно 1200 грн. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial