Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач у квітні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 17.07.2012 уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти взаєморозуміння, різні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Шлюбні стосунки припинені з 03.04.2018 року. Позивач вважає, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна немає. Посилаючись на указані обставини, позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 17 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 34. Ухвалою суду від 18.04.2018 року було відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явилася, подала заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, підтвердила, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мешкають окремо і шлюбні відносини фактично припинені з 03.04.2018 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна, що є спільної власністю немає. Відповідач вказала, що визнає позов і просить справу розглянути без її участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17.07.2012 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 34. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.13). У сторін народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 14,15). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. При цьому відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 05.04.2018 року №0.0.1004908325.1 (а.с.3), 50 відсотків розміру якого, що становить 352,40 грн., у зв'язку з визнанням відповідачем позову слід повернути позивачу з державного бюджету, а 352,40 грн. стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved