Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія -Чернівецьке обласне управління звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом. В позові зазначають, що відповідно до заяви про приєднання від 10.09.2015 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу(платіжної картки) складовою якої є встановлення відновлювальної кредитної лінії [PERSON] , було встановлено кредит в сумі 11000, 00 грн. строком на 36 місяців. Відповідач використовував встановлений йому кредит шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкових відрахувань. Однак, у зв`язку із систематичним порушенням умов Заяви та Договору у останнього станом на 29.11.2019 виникла заборгованість за кредитним договором від 10.09.2015 році у розмірі 15916,97 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 10983,16 грн.; заборгованості по прострочені відсотки за користування кредитом 3391,56 грн.; заборгованості за пенею - 598,56 грн.; заборгованості за комісією - 6,00 грн.; 3% річних - 272,95 грн. втрати від інфляції - 664,74 грн. та судовий збір 1921,00 (одна тисяча двадцять одна гривня 00 коп.) гривень. Просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 10.09.2015 році у розмірі 15916,97 гривень та судовий збір 1921,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Також у доданому до позовної заяви клопотанні зазначив, що банк підтримує позовні вимоги в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач в адресованому суду клопотанні позов визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав. Судом установлено, 10.09.2015 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу(платіжної картки) складовою якої є встановлення відновлювальної кредитної лінії [PERSON] , було встановлено кредит в сумі 11000, 00 грн. строком на 36 місяців. Відповідач використовував встановлений йому кредит шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкових відрахувань. Однак, у зв`язку із систематичним порушенням умов Заяви та Договору у останнього станом на 29.11.2019 виникла заборгованість за кредитним договором від 10.09.2015 році у розмірі 15916,97 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 10983,16 грн.; заборгованості по прострочені відсотки за користування кредитом 3391,56 грн.; заборгованості за пенею - 598,56 грн.; заборгованості за комісією - 6,00 грн.; 3% річних - 272,95 грн. втрати від інфляції - 664,74 грн. та судовий збір 1921,00 (одна тисяча двадцять одна гривня 00 коп.) гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості . Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином аналізуючи надані позивачем та безпосередньо досліджені судом докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у сумі 1921,00 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved