Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

ПрАТ «Горлівськтепломережа» звернулося із позовною заявою в суд до відповідача вказавши, що відповідач мешкає в квартирі № 306, будинку № 31 «а» по пр. Перемоги в місті Горлівка. Протягом часу з січня 1998 року по жовтень 2013 року позивач надавав відповідачеві послуги з теплопостачання, але відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг . Нарахування за послуги з теплопостачання здійснюється згідно тарифів встановлених рішенням Горлівської міської ради, виходячи з опалювальної площі квартири, в якій мешкає відповідач. Станом на 27.11.2013 року заборгованість за вказаний період складає 8356,78 гривень. Крім того, за порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати послуг з теплопостачання, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1292,11 гривень і інфляційні нарахування у сумі 63, 87 гривень. Позивач звертався з заявою до суду про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за спожиту теплову енергію, відповідно до ухвали суду від 01 жовтня 2013 року було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу. Сторони належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. В судове засідання позивач надав заяву , в якій просив справу розглянути у його відсутність , позовні вимоги задовольнити в повному обсязі , не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до суду не з’явився, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. В силу статті 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов належить задоволенню із наступних підстав. Відповідно до статті 162 ЖК України відповідач зобов’язаний своєчасно вносити комунальні платежі.. Згідно п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків і придомовими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, №45, власник, або наймач квартири зобов’язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також проценти річних від простроченої суми , якщо інший процент не встановлений договором або законом. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Як вбачається зі ст. 68 ЖК України , наймач житлового приміщення повинен своєчасно сплачувати вартість наданих йому житлово - комунальних послуг. Заборгованість за послуги з теплопостачання підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 4), розрахунком 3% річних за порушення строків виконання грошового зобов’язання (а.с.6), розрахунком інфляційних нарахувань (а.с. 5). Вказане свідчить, що відносини між сторонами пов’язані з наданням та отриманням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду. При таких обставинах, суд вважає , що є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі . На підставі вищевикладеного, з відповідача належить стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з січня 1998 року по жовтень 2013 року у розмірі 8356 гривень 78 копійок , 3% річних у сумі 1292 гривні 11 копійки і інфляційні нарахування у сумі 63 гривні 87 копійок. Крім того , з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривень. На підставі ст.ст. ст.625 ч.2 ЦК України, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, п. 7, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і придомовими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року,

Outcome: approved