Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 307, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 850,00 грн. та на своє утримання в розмірі 300,00 грн. до досягнення дочкою трирічного віку. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона 23.07.2011 року уклала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому подальше проживання та збереження шлюбу неможливі. На даний час шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з постійними сварками в сім'ї через зловживання відповідачем спиртними напоями. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає, Шлюб розриває вдруге. Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з нею. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. Починаючи з серпня 2013 року дочка відвідує дитячий садок ДНЗ №25. Також на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою №121 від 13.01.2014 року. Частина 2 ст.84 СК України передбачає право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. На даний час вона не має відомостей щодо того, чи має відповідач офіційне місце роботи. Від спільних знайомих їй відомо, що відповідач має мінливий заробіток, розмір якого невідомий, тому, визначаючи розмір аліментів, вона врахувала прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з 1032 грн., а на своє утримання - прожитковий мінімум для працездатних осіб, який встановлений в розмірі 12189,00 грн. Ухвалою суду від 5 березня 2014 року сторонам надавався строк для примирення строком на 2 місяці, втім подружжя не помирилося, тому ухвалою від 8 травня 2014 року провадження у справі було відновлене. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час вона отримує державну допомогу на дитину при народженні в сумі 900 грн. та до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн., а крім цього додатково кошти як малозабезпечена родина. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 650,00 грн. та на утримання дружини в розмірі 150 грн., оскільки він на даний час працює неофіційно з випробувальним терміном, після закінчення якого, якщо він його витримає, його обіцяли працевлаштувати. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 307. Від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони приблизно 2 місяці тому припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру, на протязі строку, наданого судом, не помирилися. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов в цій частині повністю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Враховуючи, що відповідач не працює, позов визнав частково, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти згідно ст.184 СК України в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини, який він визнав, що становить більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на час звернення до суду, задовольнивши позов частково в цій частині. Судом встановлено та підтверджено довідкою КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради №121 від 13.01.2014 року, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримуючи державну допомогу при народженні дитини та до досягнення дитиною трьох років відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», проте у підтвердження цього відповідної довідки суду не представила. У відповідності до ст.ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 ч.1 СК України аліменти присуджуються іншому з подружжя в частці від його доходу або в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не працює офіційно, має нерегулярний дохід, з нього за цим рішенням стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки до її повноліття, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини також в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно і до виповнення дочці трьох років, задовольнивши позов в цій частині також частково. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. з вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial