Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди 71 950 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він як фізична особа - підприємець на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2018 року орендує нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] . Вказане приміщення використовується ним як стоматологічний кабінет, для реалізації стоматологічної практики, він за власний рахунок та з дозволу власника приміщення, здійснив перепланування та поточний його ремонт. 09 лютого 2019 року відбулося затоплення орендованого ним нежитлового приміщення [ADDRESS] з вини власників квартири [ADDRESS] , в результаті чого, приміщення зазнало значних пошкоджень. Заподіяна шкода складає 71 950 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним в позові, додатково пояснила, що 9 лютого 2019 року відбулось залиття приміщення стоматологічного кабінету через незакриття крану гарячої води в квартирі на другому поверсі. Власників цієї квартири в цей момент вдома не було, в квартирі перебувала невідома особа, яка повідомила телефон відповідача [PERSON] , якій зателефонували і довели до відома про те, що сталося і що буде складатися акт. Незважаючи на це, жоден із власників не з`явився для участі у складанні акту. Наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала, що залиття стоматологічного кабінету сталося через те, що на крані гарячої води в квартирі, співвласницею якої вона є, відсутня ручка, кран відкривався плоскогубцями. Дійсно 9 лютого 2019 року їй телефонували з приводу Категорично заперечувала проти розміру матеріальної шкоди, оскільки вона була в стоматологічному кабінеті наступного дня і бачила пошкодження лише трьох плиток стелі, до того ж кабінет вже наступного дня працював. Вона оцінює збитки позивача приблизно на 10 000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Акт складений за відсутності власників квартири, з порушенням вимог чинного законодавства, у звіті про оцінку ринкової вартості збитків відсутній кошторис, кількість, вартість будівельних матеріалів, вартості ремонтних робіт, необхідних для проведення ремонтних робіт квартири [ADDRESS] , відсутня кошторисна документація. Крім того, позивач не є власником пошкодженого приміщення, а право на відшкодування матеріальних збитків має виключно особа, яка є власником майна. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказала, що є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , але воно відповідно до Договору оренди використовується ФОП [PERSON] під стоматологічний кабінет, в якому ремонтні роботи були здійснені виключно за кошти орендаря, і як наслідок шкода завдана залиттям саме орендарю. Підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). За положенням ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення від 01 червня 2018 року фізична особа-підприємець [PERSON] отримав від фізичної особи-підприємця [PERSON] в строкове платне користування (оренду) частину нежитлового приміщення площею 41,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для здійснення ним стоматологічної практики. Згідно п.п. 3.1.2, 3.1.3 Орендар зобов`язується утримувати приміщення в повній справності й зразковому санітарному стані відповідно вимог чинного законодавства, забезпечувати пожежну та електричну безпеку при експлуатації орендованого майна; вчасно і за рахунок власних коштів робити поточний і косметичний ремонт з відому та за згодою Орендаря. Ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. визначено, що особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє ним на передбаченій законом чи договором підставі, має право вимагати відшкодування шкоди заподіяної цьому майну. Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Так, згідно зазначених Правил, комісією ЛКЖЕУ 09.02.2019 року складено Акт обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття. Відповідно до Акту про залиття, що трапилося на системі центрального водопостачання (без пориву), від 09.02.2019 р., затвердженого начальником Лубенського комунального житлово - експлуатаційного управління [PERSON], за адресою [ADDRESS] відбулося залиття квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , в результаті чого приміщення зазнало значних пошкоджень. Встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , є не закриття крану гарячого водопостачання по причині відсутності на ньому ручки, що унеможливлює його повне закриття (кран закривається плоскогубцями), у квартирі [ADDRESS]. (а.с. 15-16). Відповідно до оцінки ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття нежитлового приміщення першого поверху двоповерхового житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконання робіт по ремонту приміщення разом з матеріалами складає 71 950,00 гривень, що підтверджується Звітом про оцінку вартості збитків виконано ПП «Ажіо» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 1069/17 від 08.11.2017 року, видане Фондом державного майна України).(а.с.18-29). Згідно ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 151 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартири, зобов`язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Користування квартирами приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінетом Міністрів України №45 від 24.01.2006 року (ст.177 ЖК України). Таким чином, тягар утримання майна, в незалежності від того проживає в ньому власник чи ні, а саме обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти, лежить на власнику квартири і саме власник житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.02.2019 року квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , частка власності 1/5, [PERSON] , частка власності 1/5, [PERSON] , частка власності 1/5, [PERSON] , частка власності 1/5, [PERSON] , частка власності 1/5, на підставі свідоцтва про право власності від 06.04.2010 р., виданого органом приватизації Лубенської міської ради. Ухвалою суду від 15.04.2019 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] залишено без розгляду в зв`язку із смертю останньої, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15.04.2016 року. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачами не доведено відсутності вини у заподіянні шкоди позивачеві у зазначеному ним обсязі. Крім того, відповідачами не надано жодного належного і допустимого доказу на спростування розміру матеріальної шкоди, клопотань про призначення відповідної експертизи не заявлялося. За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода, завдана залиттям квартири, у розмірі 71950,00 грн. Позивачем при подачі позову і заяви про забезпечення позову понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн. та 768,40 грн. відповідно, які підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved