Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R011.0002021 від 14 травня 2008 року у розмірі 92839,04 гривень, яка складається з: 14345,32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4641,00 гривень комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості; 71619,92 гривень - неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язання (пеня); 430,34 гривень - три проценти річних від простроченої суми на його користь; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 928,39 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 травня 2008 року між ВАТ Банк «РНС» (за рішенням Загальних зборів акціонерів від 25 березня 2008 року офіційне найменування банку було змінено на Відкрите акціонерне товариство Банк «ТРАСТ») та [PERSON] укладено кредитний договір № R011.0002021, про надання відповідачу кредиту на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на взаємовигідних умовах у розмірі 15000,00 гривень з строком користування кредитом 48 місяців терміном до 14 травня 2012 року. Згідно з умовами кредитного договору, кредит наданий шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника. Свої договірні зобов'язання банк виконав у повному обсязі та перерахував на зазначений відповідачем рахунок грошові кошти. Відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 17,99 % річних. Згідно зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався повернути наданий йому кредит в повному обсязі, оплатити проценти та інші платежі, передбачені умовами кредитного договору ( у т.ч. і штрафні санкції) повною мірою, у терміни, у порядку і відповідно до умов, установлених кредитним договором. Відповідач як позичальник умови договору не виконав, суму кредитної заборгованості первісному кредитору не повернув, проценти як плату за користування кредитом та щомісячну комісію за обслуговування боргу не сплатив. 31 липня 2009 року ТОВ «Траст Фінанс» укладено договір придбання майнових прав з первісним кредитором - ВАТ Банк «ТРАСТ». 24 квітня 2012 року між ТОВ «Траст Фінанс» та ТОВ «Вердикт-Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 240412, за кредитними договорами укладеними ВАТ Банк «ТРАСТ» та переданими ТОВ «Траст Фінанс». Згідно вказаного договору, ТОВ «Траст Фінанс» передає ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитними договорами укладеними між ВАТ Банк «ТРАСТ» та позичальниками, зазначеними в Додаткових угодах від 24 квітня 2012 року, в тому числі і права грошової вимоги до відповідача, як боржника за кредитним договором в зв'язку з невиконанням ним в повному обсязі своїх зобов'язань перед продавцем, зокрема, повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів, передбачених умовами договору. Відповідача як боржника повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні листом, надісланим йому поштовим відправленням. В порушення приписів ст. 525 ЦК України відповідач як позичальник умови договору перед первісним кредитором та позивачем не виконав, суму кредитної заборгованості первісному кредитору не повернув, проценти за користування кредитом та періодичну плату за надання та управління кредиту заборгованості не сплатив, а відтак прострочив виконання зобов'язання. Станом на 13 серпня 2013 року, заборгованості за кредитом на користь нового кредитора відповідачем не погашена, та складає 92839,04 гривень, з яких: 14345,32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1802,46 гривень - нарахованих процентів (плати) за користування кредитом; 4641,00 гривень комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості; 71619,92 гривень - неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язання (пеня); 430,34 гривень - три проценти річних від простроченої суми. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, через оголошення в пресі, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2008 року між ВАТ Банк «РНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R011.0002021, відповідно до умов якого ВАТ Банк «РНС» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15000,00 гривень зі сплатою 17,99% річних, на умовах визначених цим договором на строк користування 48 місяців, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості за кредитом до 14 травня 2012 року. Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 кредитного договору, кредит надається шляхом перерахування кредитних коштів у сумі 15000,00 гривень на поточний рахунок позичальника [NUMBER], МФО 380474. Як вбачається з меморіального ордеру № VOshega-2038, 14 травня 2008 року ПАТ Банк «Траст» здійснило перерахування 15000 гривень кредиту на рахунок відповідача [PERSON] (а.с.23). 31 липня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Траст Фінанс» було укладено договір придбання майнових прав, відповідно до умов якого ВАТ Банк «ТРАСТ» зобов'язався передати у власність ТОВ «Траст Фінанс» майнові права, що належать ВАТ Банк «ТРАСТ», а ТОВ «Траст Фінанс» придбати майнові права і здійснити оплату по договору шляхом передачі в розпорядження ВАТ Банк «ТРАСТ» грошових коштів у розмірі договірної вартості прав вимоги, відчужуваних за договором. Майнові права або права вимоги - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості від боржників, що виникли на підставі кредитних договорів, укладених між банком і боржниками, і підтверджується документацією (а.с. 28-33). 24 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Траст Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 240412, відповідно до якого ТОВ «Траст Фінанс» зобов'язався відступити ТОВ «Вердикт Фінанс» свої права грошової вимоги за кредитними договорами, які укладені між ТОВ «Траст Фінанс» та фізичними/юридичними особами, та права за всіма договорами, якими забезпечується виконання таких договорів, а ТОВ «Вердикт Фінанс» зобов'язується сплатити ТОВ «Траст Фінанс» грошові кошти за відступлені останнім права (а.с. 37-42). Згідно додаткової угоди до договору про відступлення прав вимоги від 24 квітня 2012 року, ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Траст Фінанс» погодили передачу прав вимоги по кредитному договору № R011.0002021 (а.с. 43-47). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 1.7. п. 1 кредитного договору, загальна вартість кредиту складається з наступних сум: суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі 4% від суми кредиту, що складає 600,00 гривень; суми процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних; суми щомісячної комісії за обслуговування боргу у розмірі 1,19% від суми кредиту, що складає 178,50 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Також за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі - 50 гривень за перший прострочений платіж (або його частину), за другий - 100 гривень, за третій та кожен наступний - 200 гривень. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодуваннязбитків та моральноїшкоди. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № R011.0002021 станом на 13 серпня 2013 року становить 92839,04 гривень, з яких: 14345,32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1802,46 гривень - нарахованих процентів (плати) за користування кредитом; 4641,00 гривень комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості; 71619,92 гривень - неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язання (пеня); 430,34 гривень - три проценти річних від простроченої суми. 09 липня 2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення заборгованості та повідомлення про заміну кредитора. Разом з тим, дана вимога залишилися поза увагою відповідача та заборгованість за договором з боку відповідача не була погашена. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, пені, комісії підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, а відповідно позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 92 839 гривень 04 копійки. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 928 гривень 39 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved