Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 13217 грн. 71 коп. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно до укладеного між ними кредитного договору від 30.11.2009 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак, відповідач не виконував умови договору, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором на вищевказану суму. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача суму боргу та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 30.11.2009 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, у відповідності до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, правилами користування платіжною карткою, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.5.1 «Умов та правил надання банківських послуг», за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) держатель карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою чи додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами. Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу вищевказаний кредит на платіжній картці. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідачем належним чином не виконувались умови договору по сплаті кредиту та відсотків, внаслідок чого згідно поданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 1598 грн. 09 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 7814 грн. 01 коп., заборгованість за комісією та пенею в сумі 2700 грн. 00 коп. У зв'язку з простроченням сплати кредиту та відсотків відповідачу на підставі п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штрафи в сумі 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 605 грн. 60 коп. процентна складова. Таким чином, відповідач не виконав зобов'язання у строк, передбачений договором, всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобов'язань перед кредитором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем не подано суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 30.11.2009 року в сумі 13217 грн. 71 коп. (з яких: заборгованість за кредитом в сумі 1598 грн. 09 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 7814 грн. 01 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2700 грн. 00 коп., штраф в сумі 500 грн. 00 коп., штраф в сумі 605 грн. 60 коп.), а також понесених судових витрат в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved