Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач свої вимоги, згідно уточненої позовної заяви (а.с. 13) мотивує тим, що працювала у відповідача та 25.01.2017 р. була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. За період роботи у відповідача виникла заборгованість по виплаті заробітної плати з жовтня 2016 року по січень 2017 року, яка згідно розрахункових листів становить 19405 грн. 90 коп. Зазначає, що відповідачем не дотримані вимоги ст.. 44 КЗпП України, не нараховано та не виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку та порушені передбачені ст.. 116 КЗпП України строки розрахунку при звільненні. Вказані суми відповідачем виплачені не були. Просила стягнути з відповідача належні при звільненні невиплачену заробітну плату за період з жовтня 2016 року по 25 січня 2017 року у сумі 19405 грн. 90 коп.; вихідну допомогу у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше трьох середньомісячних заробітних плат; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, починаючи з 25.01.2017 р. по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги за наведених підстав позовні вимоги підтримали. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Повідомив, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнена з 25.01.2017 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/605 від 06.06.2017 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 19405 грн. 90 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 11352 грн. 00 коп. (а.с. 46). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 47). Крім того, з Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/605 від 06.06.2017 р. вбачається, що середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 172 грн. 00 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 26.01.2017 року по 07.06.2017 року становить 52 робочих днів (січень 2, лютий 12, березень 12, квітень 12, травень 12, червень - 2), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 8944 грн. 00 коп. (172 х 52 = 8944 грн. 00 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 19405 грн. 90 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.01.2017 року по 07.06.2017 року включно у сумі 8944 грн. 00 коп. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved