Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила позбавити його батьківських прав щодо їх спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також просила стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 3 554,00 грн. У обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона разом з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте ще до народження дитини з січня 2009 року сторони проживають окремо. З 2010 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини, у зв'язку з чим вихованням дитини займалась виключно позивач. Відповідач у свою чергу не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом її здоров'я, не намагався спілкуватися з нею, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання дитини. Також позивач зазначила, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Тому, на її думку, розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], має складати 3 554,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Третя особа: представник Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві в судовому засіданні позов в частині позбавлення батьківських прав підтримала та надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст.280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року народилася [PERSON], батько - [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач), що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 березня 2009 року, серія [NUMBER]. Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД №1» Оболонського району м. Києва №16-77 від 06.11.2017 малолітня [PERSON] спостерігається лікарем-педіатром філії №1 КНП «ЦПМСД №1» з 18.11.2016. Під час відвідування лікаря-педіатра з дитиною на амбулаторному прийому завжди мати [PERSON] Згідно характеристики школи-дитячого садка І ступеня «Турбота» [PERSON] відвідує вказаний заклад з вересня 2017 року. Дитину приводить та забирає з дитячого садочку-школи мати, яка також вирішує з вихователями усі питання, що стосуються виховання, корекції, профілактики. Батько дитини у дитячому садочку не з'являвся, співробітники ДНЗ його ніколи не бачили. Актом обстеження житлово-побутових умові від 02.10.2017 встановлено, що позивач проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] в орендованій квартирі в [ADDRESS]. У вказаній квартирі створені необхідні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком, наданим Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією від 23 листопада 2017 року № 104-9957, також встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] Відповідач з 2010 року не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом її здоров'я, не намагався спілкуватися з донькою, не надавав необхідної матеріальної допомоги. Також у вищезазначеному висновку вказано, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №23 від 16 листопада 2017 року). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавився життям та станом здоров'я доньки, не намагався спілкуватися з нею, не надавав необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо відхиляється від виховання дитини, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача, стан здоров'я дитини та те, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 777,00 грн щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Сама така сума, на думку суду, є доцільною та обґрунтованою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640,00 грн. Також за розгляд вимоги про позбавлення батьківських прав суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 191, 193 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитини»,

Outcome: partial