Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач у травні 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Посилався на те, що 13 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11117385000. Відповідно до умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії 175 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,30% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13 лютого 2018 року. В порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 06 травня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 106 126,26 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 217 223 грн. 20 коп. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 217 223 грн. 20 коп., а також понесений судовий збір у розмірі 3 654 грн. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі, виходячи із наступних підстав: Так, судом встановлено, що 13 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11117385000 (а.с.4-11). Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 175 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,3% річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13 лютого 2018 року. При цьому, було встановлено графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, які банк виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] у користування кредитні кошти, однак він взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного договору та відповідно прострочив виконання взятих на себе зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 06 травня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 106 126,26 доларів США, з яких 85 756,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 17 130,82 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 992,48 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 246,73 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.22). Вказана заборгованість, відповідно до курсу Національного банку України станом на 06 травня 2014 року становить 1 217 223 грн. 20 коп. (а.с.47). Відповідач [PERSON] повідомлявся про існуючу заборгованість та необхідність її погашення, однак залишив дану вимогу позивача без задоволення (а.с.26-29). Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved