Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на слідуючи обставини. 05 лютого 2011 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №2. Від цього шлюбу сторони по даній справі мають малолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. У жовтні 2011 року відповідач припинив з позивачем шлюбні стосунки, і переїхав проживати до іншого помешкання. Після припинення стосунків, відповідач припинив надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини і не надає по теперішній час, хоча зобов'язаний надавати. Відповідач являючись батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Позивач вважає, що розмір аліментів, які в теперішній час підлягають примусовому стягненню з відповідача в судовому порядку має становити 1/4 частину усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах та просить суд задовольнити позов повністю. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач будучи у встановленому законом порядку повідомлений про день та час слухання даної справи в судове засідання не з'явився без поважних на те причин, і про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали , які знаходяться у справі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі від укладеного шлюбу, 05 лютого 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №54, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками малолітньої дитини. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Довідка Томаківською селищної ради Дніпропетровської області про склад сім'ї позивача від 22.05.2014 року є підтвердженням того факту, що неповнолітня дитина дійсно проживає разом з позивачем у справі. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На утримання дитини стягуються аліменти в частині від доходів й/або у твердій грошовій сумі. Відповідач записаний батьком дитини і зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, доказів неможливості утримувати дитину суду не надав, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved