Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно кредитного договору № ЛУ01-00287 від 24 вересня 2013 року відповідачу надано кредит в розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 08.10.2013 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 28.05.2014 року загальна сума заборгованості становить 6319 грн. 40 коп. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» заборгованість за кредитним договором від 24.09.2013 року в сумі 6319 грн. 40 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року між ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено договір № ЛУ01-00287 про надання фінансового кредиту у розмірі 500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому договором, з кінцевим терміном повернення 08.10.2013 року (а.с. 7-9), що стверджується видатковим касовим ордером (а.с. 10). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 28.05.2014 року становить 6319 грн. 40 коп. (а.с. 5-6), в тому числі прострочений кредит - 500 грн. 00 коп.; відсотки - 105 грн.; штраф - 100 грн., пеня - 5614 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Банком відповідачу надсилались досудові вимоги (а.с. 11-12). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved