Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позиція сторін у справі У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - позивача у справі. За рішенням суду з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] .. Стягнення аліментів припинилося 30 жовтня 2019 року із досягненням позивачем повноліття. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Оскільки позивач продовжує навчання, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, проте цього не робить, то позивач просила позов задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 27 листопада 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, та від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Приморського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2016 року і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки від 28 жовтня 2019 року №478, [PERSON] є студенткою 1-го курсу Механіко-машинобудівного інституту Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського. Термін навчання: з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Відповідно до пункту 9 договору від 30 серпня 2019 року № 622н-19, укладеного між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] для [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 56 800, 00 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом встановлено, що позивач продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, СК України встановлено обов`язок батька її утримувати до досягнення двадцяти трьох років. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства відповідач не надав суду доказів того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved