Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся\~до Хорольського\~районного суду\~з вищевказаним\~позовом. На обґрунтування позову зазначає, що він є сином відповідачки, який навчається у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на денній формі навчання, на підставі ст.ст. 180 183, 191, 199, 200 СК України просив суд стягнути з відповідачки кошти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 грн, щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років, на користь позивача. 23.04.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14.05.2020 року від відповідачки надійшов відзив, в якому вона не заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1\~051,00 грн, зазначила, що відсутні підстави для стягнення з неї аліментів у розмірі, про який просить позивач, оскільки останній забезпечений житлом, харчуванням, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням за рахунок державного бюджету. Крім того, у власності позивача є нерухоме майно, натомість відповідачка має на утриманні непрацездатну матір. Крім цього, відповідачка подала додаткові пояснення, в яких, посилаючись на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року, зазначила, що у випадку, якщо повнолітні діти перебувають на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок держави, позивач має надати докази наявності у нього потреби в матеріальній допомозі, натомість такі докази в матеріалах справи відсутні. Позивач 17.06.2020 року подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що він потребує матеріальної допомоги на період навчання, зокрема на придбання цивільного одягу, форменого одягу, канцелярських товарів, підручників тощо. Відповідачка подала заперечення на відповідь на відзив, у якому вказала, що сам факт того, що вона є працездатною та має можливість надавати допомогу сину, не є підставою для стягнення з неї аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю повнолітнього [PERSON] , [INFO] , та сплачувала аліменти на утримання останнього до його повноліття, що підтверджується копією рішення суду від 05.12.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач навчається у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на денній формі навчання, що підтверджується відповідною довідкою від 17.08.2019 року. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що, у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд\~повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище\~дитини\~і платника аліментів;\~наявність востаннього\~інших\~неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,\~батьків,\~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що відповідачка, яка є матір`ю повнолітнього [PERSON] , [INFO] , працездатна, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги те, що позивач навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідачка має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про\~стягнення аліментів в твердій грошовій сумі ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України та підлягають частковому задоволенню Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи пропорційності та справедливості, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід проводити\~стягнення в сумі 1\~051,00 грн щомісячно, тобто 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше 23-х років. На думку суду, визначений спосіб і розмір стягнення аліментів призведе до рівності прав як [PERSON] , так і його батьків, які надають йому допомогу під час продовження ним навчання. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial