overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 10 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір-заява банківського вкладу №300937/52714/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.09.2014 року по 10.12.2014 року позивач вніс 2300,00 дол. США. з можливістю подальшого збільшення розміру вкладної суми, в наслідок чого було ще поповнено рахунок на 2300 дол. США та 4300 дол. США, а також процентною ставкою 10,00 % річних. Після закінчення дії вищевказаного договору заявником було укладено новий договір банківського вкладу від 10.12.2014 року №300937/77319/3-14. За умовами цього договору на строк з 10.12.2014 року по 10.03.2015 року позивач перерахував з вкладного рахунку [NUMBER]/[NUMBER] відкритого відповідно до умов вищевказаного договору № 300937/52714/3-14 на новий вкладний рахунок [NUMBER] відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року суму коштів в розмірі 7286,55 дол. США під 11,50 % річних. Після закінчення дії вищевказаних договорів заявником було направлено заяви в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів з депозитних рахунків та нарахованих відсотків, проте відповідач не повернув позивачу кошти, що знаходяться на вищевказаних рахунках. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача суму залишку на рахунку [NUMBER]/[NUMBER] відкритого відповідно до умов договору № 300937/52714/3-14, в розмірі 500,00 дол. США, а також відсотки нараховані на вказану суму за час прострочення видачі вкладу в розмірі 14,31 дол. США, крім того просив стягнути суму вкладу по вкладному рахунку [NUMBER] відкритого відповідно до умов договору № 300937/77319/3-14 від 10.12.2014 року, в розмірі 7286,55 дол. США, а також відсотки нараховані за час прострочення видачі вказаного вкладу в розмірі 30,26 дол. США та 3% річних в розмірі 12,02 дол. США та індекс інфляції в розмірі 57,00 дол. США, а також 4000,00 грн. на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подавав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про визнання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано секретарем виконкому Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 10 липня 2009 року, недійсним. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що його довіритель, [PERSON], є спадкоємицею за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] Наявність заперечуваного шлюбу порушує права [PERSON] як спадкоємиці за заповітом, оскільки відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини мала пенсійний вік, тобто була непрацездатною особою і відповідно ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині. Зазначив, що [PERSON] шлюб не укладав, спільну з відповідачем заяву про реєстрацію шлюбу не підписував. Також його підпис відсутній і в актовому запису № 2 від 10.07.2009 р. про проведення державної реєстрації шлюбу У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимог підтримав та пояснив, що за життя [PERSON] [PERSON] понад 30 років, ще з дитинства, знала його, оскільки він проживав у цивільному шлюбі з її тіткою [PERSON] Їх спілкування було теплим та родинним, відсутність офіційної реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] перешкодою для спілкування не було. [PERSON] власних дітей не мав і тому до [PERSON] відносився як до власної дитини. 25 квітня 2008 року [PERSON] зробив посмертне розпорядження склавши заповіт, яким квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] В подальшому, до листопада 2009 року спілкування [PERSON] та [PERSON] відбувалося як зазвичай і полягало у відвідуванні один одного, батько [PERSON] приносив до квартири [PERSON] продукти харчування, встановлював залізні двері, сплачував за телефон, неодноразово отримував від [PERSON] його паспорт громадянина України і жодного разу до листопада 2009 року не бачив в ньому відмітки про реєстрацію шлюбу з відповідачем [PERSON] Так само жодного разу не зустрічав відповідача в квартирі [PERSON], та не чув від нього про факт одруження, що відповідно актового запису № 2 зареєстрованого секретарем виконкому Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, мав місце 10 липня 2009 року. Про наявність заперечуваного шлюбу [PERSON] дізналася з позовної заяви [PERSON], про визнання заповіту не дійсним. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Представники третіх осіб надіслали в адресу суду листи з проханням слухати справу у їх відсутність та ухвалення рішення відповідно до закону. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся з позовом до суду в березні 2017 року в інтересах [PERSON], за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте ніколи в ній не проживав, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди в праві власності. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. від 14.06.2017р. за вказаним позовом відкрите провадження. У зв'язку з відстороненням судді Петренко Н.О. від посади, справа прийнята до провадження цього складу суду, про що 28.09.2017р. винесено відповідно ухвалу. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, на вимогах позову наполягав. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неяки не повідомив. Суд, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, вважає за можливе винести заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. [PERSON] 01.03.2017 року набув у власність квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. (а.с. 10) Проте, в квартирі залишився зареєстрованим [PERSON], на що вказує довідка КК«Центр комунального сервісу» від 04.03.2017р. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [PERSON] Отже, позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про повернення судового збору у розмірі 57,35 грн. сплаченого 14.06.2013 р. за подачу [PERSON] апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Суд дослідивши заяву та матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.06.2013 р. [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 57,35 грн. за апеляційну скаргу на наступні реквізити: отримувач: УДКСУ в Дзержинському районі м. Харкова; код отримувача: 37999654; банк отримувача: ГУДКУ в Харківській області; код банку отримувача: 851011. Проте судовий збір [PERSON] було сплачено на неналежний розрахунковий рахунок, у зв'язку з чим ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.07.2013 р. апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без руху. На виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 03.07.2013 р. [PERSON] сплатила судовий збір на належний розрахунковий рахунок та за її апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження. Відомостей про повернення [PERSON] судового збору сплаченого на неналежний розрахунковий рахунок матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпеченням реалізації державної фінансової політики. Оскільки [PERSON] було сплачено судовий збір на неналежний розрахунковий рахунок, суд вважає за необхідне повернути їй судовий збір у розмірі 57,35 грн. сплачений 14.06.2013 р. за подачу апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. В червні 2012 року померла мати позивача - [PERSON]. Мати позивача впродовж 1986-2012 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] Оскільки [PERSON] за свого життя не залишила заповіту, а отже спадкоємцями першої черги на момент її смерті були донька - [PERSON], та чоловік [PERSON]. Подружжя під час шлюбу набуло квартиру [ADDRESS]. Зважаючи на це та положення чинного законодавства України спадкова маса складалась з ? частини зазначеної квартири. Та з урахуванням наявності двох спадкоємців частка позивача становить ? частини квартири. Після смерті спадкодавця до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися її донька, чоловік та донька чоловіка [PERSON] Скориставшись тією обставиною, що документи на квартиру перебували у [PERSON] та були оформлені на його ім.»я, він не подав нотаріусу необхідні документи для виділення частки померлої дружини у спільному майні та оформлення спадщини, а натомість 19.12.2014 року уклав договір дарування свієї квартири на користь [PERSON]. Про існування квартири та її дарування позивач дізналась лише у 2015 році з інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек. За таких обставин представник позивача просить суд визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення та просила покласти судові витрати на позивача. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. [PERSON] також повідомлявся у спосіб передбачений чинним процесуальним законодавством України про розгляд справи, проте в судове засідання не з»явився. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], який мешкає разом із матір»ю у м. Мукачево. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача, батько ж самоусунувся від його виконання. Відповідач не спілкується з сином та [PERSON] більше року та не сплачує аліменти. Позивака виховує сина самостійно, піклується про його здоров»я та духовний розвиток, навчання. Шлюб між сторонами розірвано у 2013 р. через відсутність відповідача в житті як позивача так і їх спільної дитини. У зв»язку із тим, що батько не приймає участі у житті сина його було оголошено в розшук. [PERSON] з 2,5 років має діагноз - цукровий діабет в важкій формі. Вані необхідне постійне і регулярне оздоровлення на морі, лікування і з боку матері буде безвідповідальним позбавлення сина можливості отримати допомогу у клініках з більш прогресивними технологіями за кордоном, зокрема, за рекомендаціями лікарів на курортах Чехії або Словенії. За таких обставин, зважаючи на те, що батько самоусунувся від виховання дитини представник [PERSON] просить суд позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи та покладення судових витрат на позивача. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Представник Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації зазначив в судовому засіданні, що оскільки дитина проживає з матір»ю у м. Мукачево опікунська служба позбавлена можливості надати свій висновок відносно доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Натомість повідомив, що зважаючи на позицію Орган опіки та піклування Мукачівського райвиконкому підтримують позов. Представник Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому просив розглянути справу за його відсутності та надав висновок Органу про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON], [INFO]. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до Южного міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, за участю третьої особи Южненської державної міської нотаріальної контори Одеської області, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є сином [PERSON], померлого 15.05.2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частку квартири [ADDRESS]. Однак, у встановлений законом шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавав через неодноразове стаціонарне лікування та правову необізнаність, просить визнати додатковий строк для надання заяви про прийняття спадщини на шість місяців, після набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, згідно яких просять справу слухати в їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Спадкове майно складається з 1/6 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.12). Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті [PERSON], першої черги. Позивач своєчасно не звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріусу та пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, в звязку з погіршенням стану здоровя, тривалим лікуванням, що підтверджується довідкою з КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» (а.с.16). Згідно ст.1272 ЦК України суд може продовжити строк для прийняття спадщини як пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк, достатній для надання заяви про прийняття спадщини. Вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на шість місяців підлягають задоволенню частково, так як суд вважає достатнім строком три місяці. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, продовжити [PERSON] строк для прийняття спадщини [PERSON], померлого 15.05.2009 року, до трьох місяців.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, домоволодінням № 63 по вул. Іванова в с. Ташлик Смілянського району Черкаської області, посилаючись на те, що відповідач з 20 серпня 2003 року був зареєстрований домоволодінні, належному позивачу з його дозволу, так як відповідач перебував у шлюбі з донькою позивача, але в січні 2008 року відповідач виїхав на інше місце проживання та припинив подружні відносини з його донькою, і з 2008 року він в цьому домоволодінні не проживає та його особисті речі в ньому відсутні, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє право власності в повній мірі. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, але від представника позивача надійшла заява, в якій він на позові наполягає та просить справу розглядати без участі сторони позивача, у випадку неявки відповідача - не заперечує проти розгляду справи по суті за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що домоволодінням за адресою: вул. Іванова, буд. 63 с. Ташлик Смілянського району Черкаської області належить [PERSON] позивачу у справі на підставі запису№ 9 в погосподарській книзі Ташлицької сільської ради, особовий № 0403. Відповідно до актів обстеження вищевказаного домоволодіння від 24 березня 2016 року та 03 червня 2016 року, складених комісійно, [PERSON] з 01 січня 2008 року в домоволодінні № 63 по вул. Іванова в с. Ташлик не проживає, його особисті речі в ньому відсутні. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] донькою позивача розірвано 08 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не являється членом сімї власника квартири, тому до даних правовідносин слід застосувати положення ст. 167 ЖК Української РСР, яким регулюються відносини між власником і наймачем жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності. Відповідно до ч.2 ст. 167 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оскільки відповідач в 2008 році вибув з вищевказаного домоволодіння в інше місце на постійне проживання, домовленість між сторонами стосовно користування цим домоволодінням судом не встановлена, за таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного, ч.2 ст. 167 ЖК Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сина [PERSON] і просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 222 будинку № 5 по вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, посилаючись на те, що він більше шести років не проживає у даній квартирі та його особисті речі в ній відсутні, але й до цього часу перебуває зареєстрованим у ній, в звязку з чим позивачка не може скористатись правом на субсидією від держави та сама сплачує комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачка та її представник не заперечують проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. В позові необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] позивачці у справі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідачу у справі на підставі свідоцтва про право власності від 15 листопада 2007 року, виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради. Отже, відповідач є співвласником квартири [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник не може бути позбавлений права користування своїм майном. Відповідач є співвласником вказаного житла, отже він має право володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на рівні з іншими співвласниками. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки є безпідставними і необґрунтованими, а тому в позові необхідно відмовити. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: dismissed