Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те що з вини відповідача було скоєне дорожньо-траспортна пригода, на відшкодування завданих потерпілому збитків ПАТ «СК «Україна» було відшкодовано збитки. В подальшому між позивачем та ПАТ «СК «Україна» було укладено договір факторингу тому позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується, повісткою направленою за адресою реєстрації відповідача, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.11.2013 року в м. Обухів на вул. Промислова сталося ДТП між автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем «Чері», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], яким він керував. Постановою Обухівського районного суду від 22.11.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративної справи, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю «Чері», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], заподіяно шкоду на загальну суму 4815 грн. 94 коп., яка відшкодована страховою компанією відповідно до ст.36 Закону України „ Про страхування . Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, згідно вимог законодавства , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і позовні вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: approved