Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2632/0808/45-031, згідно умов якого вона отримала від ВАТ «Сведбанк» кредит у сумі 69000,00 доларів США на строк до 26.08.2038 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,9% річних. ВАТ «Сведбанк» виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку баку нерухоме майно, а саме - квартиру у [ADDRESS] . 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору №2632/0808/45-031 та договору іпотеки 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна банком було виявлено, що 13.10.2015 р державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру Іпотек було вилучено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та обтяження у вигляді іпотеки, які були накладені на об`єкт нерухомого лайна: квартиру у [ADDRESS] , яка згідно Іпотечного договору № 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року перебувала в іпотеці у ПАТ «Сведбанк», право вимоги за яким ВАТ «Сведбанк» передав АТ «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі-продажу трав вимоги за кредитами від 25.05.2012 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Рішення за індексними номерами: 25261570 та 25260536, якими припинені іпотека та обтяження на нерухоме майно, були прийняті на підставі листа ПАТ «Дельта Банк» від 13.10.2015 №483/К17. З метою з`ясування обставин прийняття державним реєстратором рішень за індексними номерами: 25261570 та 25260536, якими припинені іпотека та обтяження на нерухоме майно, 21.02.2018 АТ «Дельта Банк» було направлено до Відповідача запит щодо надання інформації чи дійсно АТ «Дельта Банк» 13.10.2015 звертався до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою № 483/К17 від 13.10.2015 про вилучення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та обтяження у вигляді іпотеки предмету іпотеки, а саме квартири у [ADDRESS] . Листом від 15.03.2018 № 3354/2.3-18 відповідач повідомив банк про те, що лист ПАТ «Дельта Банк» від 13.10.2015 № 483/К17 до відповідача не надходив. Банк вважає за необхідне зазначити, що заборгованість по кредитному договору №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 не погашена, лист від 13.10.2015 № 483/К17 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Дельта Банк» В.В. Кадировим не підписувався та банком до державного реєстратора чи інших осіб не направлявся. Станом на 11.01.2018 заборгованість [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» по кредитному договору №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 становить 2900868,79 грн. Отже, кредитний договір №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 та Іпотечний договір № 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 є чинними на сьогоднішній день, а рішення Відповідача за індексними номерами 25261570 та 25260536, якими припинені іпотека та обтяження на предмет іпотеки, є протиправними та таким що порушують права АТ «Дельта Банк». У зв`язку з вищевикладеним, просять суд: визнати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» іпотекодержателем за Іпотечним договором № 2632/0808/45-031-2-1 від 26.08.2008 укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстровано в реєстрі за № 9278, право вимоги за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 укладеного з Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 1306; скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Храбан Сергія Ігоровича від 13.10.2015 індексний номер 25261570 про припинення іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 34,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11588680); скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Храбан Сергія Ігоровича від 13.10.2015 індексний номер 25260536 про припинення обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 34,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження і Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11588168) та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Печерського раойнного суду м. Києва від 04.02.2019 року вказану справу направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. (а.с. 46) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року відкрито провадження за вквазаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. (а.с. 51). 15.08.2019 року до суду надійшов відзив представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві -Підгородецької О.Ю. в якому вона просить в позові відмовити, вказуючи що Головне територіальне управління юстиції у місті Києві не є належним відповідачем по справі. Позиція Головного територіального управління юстиції у місті Києві обґрунтована тим, що з матеріалів реєстраційної справи слідує, що 13.10.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Храбан Є.І. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києва було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25261570, згідно якого було проведено державну реєстрацію нерухомого майна (запис про іпотеку), що розташоване за адресою [ADDRESS] за суб`єктом Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», однак відсутні будь-які дані, щодо вирішення питання про припинення іпотеки за вищезазначеним майном. Згідно Інформаційної довідки, розділу деталізована інформація про обтяження, номер запису про обтяження 11588168 (спеціальний розділ) слідує, що державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Малишевим Максимом Сергійовичем 13.10.2015 року на підставі листа, серія та номер 483/К17 виданого ПАТ «Дельта Банк» було внесено запис про припинення обтяження, індексний номер Рішення 25260536, тому прохання Позивача про скасування Рішення державного реєстратора Храбан Є.І. від 13.10.2015 індексний номер 25260536 є помилковим, оскільки дане рішення приймалось реєстратором Малишевим М.С. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України від 01.07.2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч. 4 ст. 9 Закону статті 8 Закону №1952-ІV Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Отже, повноваження стосовно прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Законом віднесено до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного органу державної реєстрації прав, а не до компетенції органу державної реєстрації прав. З наведеного вбачається, що Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві не приймались оскаржувані рішення, а відтак прав позивача не порушувало. Зважаючи на викладене, вважає, що Головне територіальне управління юстиції у місті Києві є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не має повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не приймає рішень про скасування реєстрації (якщо це не передбачено законодавством) та не може втручатись у прийняття будь-яких рішень державним реєстратором, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. (а.с. 52-55) В судове засідання представник позивача, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Матеріали справи містять заяву голови ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дібрової Катерини, в якій остання просить слухати справу у відсутності їх представника з урахуванням відзиву на позов. (а.с. 129) На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2632/0808/45-031, згідно умов якого вона отримала від ВАТ «Сведбанк» кредит у сумі 69000,00 доларів США на строк до 26.08.2038 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,9% річних. (а.с. 7-11) ВАТ «Сведбанк» виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме - квартиру у [ADDRESS] . (а.с. 12-14) 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору №2632/0808/45-031 та договору іпотеки 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року. (а.с. 15 - 29, 30, 31-33) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна банком було виявлено, що 13.10.2015 р державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру Іпотек було вилучено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та обтяження у вигляді іпотеки, які були накладені на об`єкт нерухомого лайна: квартиру у [ADDRESS] , яка згідно Іпотечного договору № 2632/0808/45-031-Z-1 від 26.08.2008 року перебувала в іпотеці у ПАТ «Сведбанк», право вимоги за яким ВАТ «Сведбанк» передав АТ «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі-продажу трав вимоги за кредитами від 25.05.2012 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». (а.с. 34-36) Станом на 11.01.2018 заборгованість [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» по кредитному договору №2632/0808/45-031 від 26.08.2008 становить 2900868,79 грн. (а.с. 37-40) Згідно зі ст.ст. 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державний реєстратор зобов`язаний перевірити документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняти відповідне рішення. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з умов для проведення Державної реєстрації прав є прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Тобто, державний реєстратор зобов`язаний перевірити відповідність Закону документів, що подаються для державної реєстрації прав та прийняти рішення про проведення державної реєстрації, зупинення державної реєстрації чи про відмову у проведенні державній реєстрації прав, та, відповідно до ст.26 Закону, на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав - внести записи до Державного реєстру прав. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору, є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно частин 1, 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Приймаючи до уваги позицію сторони Головного територіального управління юстиції у місті Києві, суд також враховує, що спірне рішення від 13.10.2015, індексний номер 25261570 про припинення іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 34,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] прийнято державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Храбан С. І. та рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Храбан Сергія Ігоровича від 13.10.2015 індексний номер 25260536 про припинення обтяження на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 34,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження і Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11588168), а з 13 грудня 2015 року набрав чинності Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим територіальні органи утворені Міністерством юстиції України, з 01.03.2016 року в установленому законодавством порядку, припинили надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року за №99 « Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», а також положень наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року за № 572/5 « Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» передбачена ліквідація як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства юстиції України ти утворення ліквідаційних комісій територіальних управлінь юстиції. Відповідно до вищеназваних нормативно правових актів правонаступники територіальних органів Міністерства юстиції України визначені не були. Враховуючи що відповідно до Закону ліквідовано управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві без визначення його правонаступника, тому Головне територіальне управління юстиції у м. Києві не є належним відповідачем по справі. Таким чином встановивши, що Головне територіальне управління юстиції у м. Києві є не належним відповідачем, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позові відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed