Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 20.04.2018 звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не видав довідку про заборгованість\~ та не провів остаточного розрахунку. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними. Тому позивач остаточно визначившись з позовними вимогами просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 66 807 грн. 68 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 468 грн. 24 коп. та пятиденного робочого тижня. В судовому заcіданні позивач та представник позивача вимоги підтримали та наполягали на стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням пятиденного робочого тижня. Вважали, що загальна кількість робочих днів повинна визначатися без врахування наказу № 75 від 21.03.2014, оскільки цей розпорядчий акт роботодавця значно звужує та погіршує права позивача. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» в судове засідання не зявився, надіслав відзив на позовну заяву. Відповідач заперечуючи проти позову, визнав наявну заборгованість та надав довідку про заборгованість по заробітній платі та про розмір середньоденного заробітку. Відображена у довідці заробітна плата належна позивачеві до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складала 66 807 грн. 68 коп., в тому числі вихідна допомога у сумі 28 708 грн. 97 коп. (без відрахувань ПДФО та військового збору); середньоденна заробітна плата складала 468 грн. 24 коп. та зазначена без утримання ПДФО та військового збору. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку нарахування виплати у всіх випадках збереження середньої заробітної плати. Для обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом №75 від 21.03.2014 р. (понеділок, вівторок, середа). /51-54/ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що товариство на звернення позивача не надало інформації про умови та розміри оплати праці, складові частини, що належать до періодів за які провадилась виплата, не нарахував і не виплатив середній заробіток за час виконання громадських обовязків, частково виплачував заробітну плату, несвоєчасно виплачував заробітну плату. По 20.04.2018 позивач працював у ПАТ «Сумське НВО» та мав середньоденну заробітну плату у розмірі 468 грн. 24 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 66 807 грн. 68 коп. після відрахувань податків і зборів, з яких 28 708 грн. 97 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів. Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Встановлені факти підтверджуються копією трудової книжки, зазначеним наказом, копія якого додана до матеріалів справи, довідкою про заборгованість і середньоденну заробітну плату./а.с. 3-5, 20-23/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для\~звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Відповідно до\~Наказу №\~75\~від 21.03.2014\~р.\~у ПАТ\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~обєднання» з\~26.05.2014\~встановлено всім\~працівникам робочу\~неділю з\~режимом роботи\~3\~робочі дні:\~понеділок,\~вівторок,\~середа (а.с. 54). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення данного рішення, тобто з 23.04.2018 року по 06.12.2018 становить 94 робочих днів (квітень 3, травень 11, червень 12, липень 14, серпень 13, вересень 12, жовтень 14, листопад 12, грудень - 3). Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу заявлену суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 23.04.2018 по 06.12.2018 включно у сумі 44 014 грн. 56 коп. без відрахувань податків і зборів.(94 х 468,24). Вимоги позивача обрахувати середній заробіток за пятиденним робочим тижнем необгрунтовані. Загальний графік роботи підприємства, встановлений наказом № 75 від 21.03.2014 (триденний робочий тиждень), як в період роботи, так і в період, за який повинен бути обрахований середній заробіток за час затримки розрахунку не змінювався. Тому підстав для обрахунку середньої заробітної плати за період, коли позивач вже не працював на підприємстві, виходячи з п'ятиденного робочого тижня, відсутні, так як на підприємстві в установленому трудовим законодавством порядку визначено інший графік роботи, а саме: триденний неповний робочий тиждень з режимом роботи: понеділок, вівторок, середа. Залучаючи деяких працівників до роботи в неробочі дні, за згодою таких працівників, відповідач не змінює загальний графік роботи підприємства з триденного на п'ятиденний. У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial