Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) 18.05.2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що Черкаська ТЕЦ на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Черкаська ТЕЦ надає відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Не дивлячись на відсутність укладеного між позивачем та відповідачами договору про надання житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті комунальні послуги у повному обсязі. відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. у справі №401/710/15-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13. 27.09.2017 року Черкаська ТЕЦ зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з [PERSON] (справа №711/8049/17). 12.10.2017 року в справі №711/8049/17 було видано судовий наказ, який 14.11.2017 року було скасовано. Відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносять плату за отримані послуги з централізованого опалення, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2020 року складає 32893,77 грн., яку позивач разом із інфляційними втратами в сумі 9637,02 гривень, трьома відсотками річних в сумі 2202,03 гривень та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідачів. Ухвалою суду від 21.05.2020 року провадження в справі відкрито. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позові та відповіді на відзив, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповіді на відзив від 30.10.2020 року представник позивача за довіреністю [PERSON] заперечував доводи відповідача [PERSON] викладені у відзиві на позов посилаючись на наступне. [PERSON] у відзиві вказує, що вони фактично не користуються послугою централізованого опалення (постачання теплової енергії), проте згідно пункту 6.3.4. ДБН В.2.5- 67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення». Більше того, як вбачається із Відзиву та доданих до нього копій документів, Відповідачі самовільно втрутились у внутрішньо-будинкову систему опалення та від`єднали від неї прилади опалення (радіатори), порушивши Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Копія акта про відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення не відповідає установленій формі та не містить затвердження постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення. Порушенням законодавства не можна обґрунтовувати невиконання своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг. Також, згідно п. 40 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830, споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. На сьогоднішній день діє Наказ Мінрегіонрозвитку № 169 від 26.07.2019 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води». У вказаному нормативному документі чітко зазначена процедура відключення споживачів від мереж централізованого опалення, як і у Порядку, що діяв до цього. У матеріалах справи відсутні докази відключення квартири від мереж ЦО з дотриманням норм законодавства. Також представник позивача звертав увагу на те, що якщо Відповідач оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість у справі повинні бути затвердженої форми акти - претензії (передбачені п. 37 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 та ст.ст. 27-28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), як докази спростування заявленої суми стягнення. Таких документів споживачами у справу надано не було. Послуга гарячого водопостачання у вищезазначену квартиру не надається і оплата за неї не нараховується. Позовна заява не містить вимог щодо цієї послуги. Скасування судового наказу 2017 року не позбавляє Позивача можливості звернутися із тими самими вимогами у позовному провадженні для більш детального розгляду. Щодо нарахувань та фактичного споживання будинком [ADDRESS] (а як наслідок і Відповідачами, які проживають у цьому будинку) теплової енергії, то даний будинок приєднано до мереж централізованого опалення, в даному будинку встановлено загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії. Згідно показників даного приладу спожита теплова енергія розподіляється пропорційно опалювальній площі квартири. Доказів від`єднання всього будинку від мереж централізованого опалення у справі немає. Межі мікрорайону «Митниця» у м. Черкаси вказані на офіційному веб-сайті Черкаської міської ради. Відповідачем не надано жодних розрахунків понесених судових витрат. Враховуючи все вищевикладене представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Стратілатов К.Г. заперечував проти позовних вимог Черкаської ТЕЦ та просив відмовити в задоволенні позовну в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково вказав, що відповідачі не користуються послугами Черкаської ТЕЦ з постачання теплової енергії, що підтверджується відповідними актами, а тому всі нарахування позивача незаконні. Просив також при розгляду справи застосувати позовну давність до строку за який позивача просить стягнути борг. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - адвокат Стратілатов К.Г. заперечував проти задоволення позовних вимог Черкаської ТЕЦ до відповідачів зазначаючи на наступне. Відповідач [PERSON] заперечує позовні вимоги в повному обсязі, а також заперечує обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, крім тих обставин, які ним визнаються в цьому відзиві. Представник відповідача вважає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві є безпідставними, а сама заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно із нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 221/515/15 (реєстр. № 57515131) та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15 (реєстр. № 76812132). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16 (реєстр. № 76884771). 19.11.2007 року комісією у складі головного інженера КП «ВЖ РЕУ-1» Бондаренко М.Ю., начальника дільниці № 2 [PERSON] , монтажника Козир М.О., представника ЧТКЕ Колодяжного І.В., монтажника [PERSON] та споживача [PERSON] розглянуто питання про незадовільне опалення квартири [ADDRESS] . Комісією встановлено факт незадовільного опалення, за якого температура в житлових кімнатах складала від + 16 до + 18 градусів при зовнішній температурі повітря + 1 градус. Після цього відповідачами були встановлені електричні бойлери для підігріву води та електричні конвектори для опалення квартири. Корінні крани гарячої води на кухні та в ванній кімнаті були перекриті, що зафіксовано актом від 15.09.2009 року. 20.10.2009 року представником ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» інженером-інспектором Кобринським О.А. в присутності мешканця [PERSON] складено акт. яким засвідчено припинення гарячого водопостачання та опломбування запірної арматури, а також те, що квартира опалюється електричними конвекторами. В період з 05.08.2009 року по 24.09.2009 року споживач [PERSON] неодноразово зверталась до ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» із заявами про незадовільне теплопостачання та надання технічних умов на відключення від мережі централізованого опалення (заяви від 05.08.09 р., 25.08.09 р., 09.09.09 р., 24.09.09 р.). 12.05.2010 року квартира [ADDRESS] була відключена від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення шляхом розриву заварюванням приєднань радіаторів, заварюванням стояків та ізолюванням всіх транзитних стояків. Про це монтажною організацією складено акт. Таким чином з 12.05.2010 року власники квартири [ADDRESS] фактично не користуються послугами централізованого опалення. 19.05.2010 року про цей факт було повідомлено надавача послуги - ВП Черкаська ТЕЦ ВАТ «Хімволокно». До заяви було додано акт огляду сусідів, які також підтвердили факт від`єднання квартири від мережі централізованого опалення. 17.11.2010 року представником ВАТ «Черкасигаз» майстром СВГО Кондратюком за участю майстра КП СУБ «Митниця» [PERSON] та споживача [PERSON] було складено акт технічного обстеження газифікованого об`єкту споживача (квартири за адресою [ADDRESS] ), яким встановлено, що централізоване опалення та гаряче водопостачання в квартирі відключено. 20.03.2012 року комісією у складі головного інженера КП СУБ «Митниця» [PERSON] , інженера КП СУБ «Митниця» [PERSON] , майстра КП СУБ «Митниця» [PERSON] , інженера-інспектора ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» Кобрінського О.А., представника КП «ЧТКЕ» Камошка В.А. в присутності мешканця [PERSON] було складено акт, яким зафіксовано відсутність опалення в квартирі від системи централізованого опалення та встановлення електричних опалювальних приладів. Відповідачі неодноразово звертались до позивача із заявами не надсилати їм квитанції про оплату послуг з централізованого опалення у зв`язку з фактичним не наданням цієї послуги (звернення від 28.09.2011 р., від 18.10.2012 р.). [PERSON] вказує, що з 12.05.2010 року квартира [ADDRESS] відключена від мережі централізованого опалення і власники квартири (відповідачі) фактично не користуються послугами централізованого опалення, про що позивач достовірно знав з 2010 року. Крім цього ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2017 року у справі № 711/8049/17 було скасовано судовий наказ, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 12.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» боргу за спожиту теплову енергію в сумі 17013,76 грн. Вказаною ухвалою суду було встановлено наступні обставини. 05.08.2009 року у зв`язку з незадовільною роботою централізованого опалення [PERSON] звернулась до стягувача із заявою про надання технічних умов на відключення від мережі централізованого опалення. 20.10.2009 року представниками ВП «Черкаська ТЕЦ» було відключено гаряче водопостачання квартири. 12.05.2010 року було відключено від системи централізованого опалення будинку. 20.03.2012 року представниками КП СУБ «Митниця» було проведено обстеження квартири та встановлено відсутність опалення в квартирі від системи центрального опалення. Ухвала суду винесена у справі за участі тих самих осіб (ПАТ «Черкаське хімволокно» інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» та [PERSON] ) та набрала законної сили. У зв`язку з цим встановлені нею обставини не потребують повторного доказування. Отже вимога позивача не відповідає нормам ст. 19 Конституції України, ст. 1, 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», правовим позиціям Верховного Суду та Верховного Суду України, суперечить дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам, оскільки весь зазначений у позові період відповідачі фактично не використовували послугу централізованого опалення. В позові зазначено, що в будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник обліку теплопостачання, що не заперечується відповідачем. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги відповідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Як вказано вище квартира [ADDRESS] від`єднана від мережі централізованого опалення. У зв`язку з цим вона не має жодної опалювальної площі. Крім цього позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру фактично спожитої в будинку теплової енергії за весь період нарахувань, а також не надано розрахунків пропорційного покладення частини цієї спожитої теплової енергії на квартиру відповідачів. В листі-розрахунку міститься інформація про нарахування на м2 (4 колонка). Однак жодна із сум, які в ній зазначені, не підтверджена жодним доказом і походження цих сум невідоме. Як вбачається із листа-розрахунку, доданого до позовної заяви, до стягнення заявлена заборгованість в сумі 4069,82 грн., яка існувала станом на 01.01.2013 року (невідомо за який період) та заборгованість нарахована з січня 2013 року по лютий 2020 року. Позов до суду подано лише 04.05.2020 року. Тобто вимога про стягнення заборгованості за період до квітня 2017 року (включно) перебуває поза межами строку позовної давності і не може бути стягнута за будь-яких умов. Як вбачається із розрахунків інфляційних та 3 % річних, які додані до позовної заяви, до стягнення заявлені інфляційні за період з січня 2013 року по листопад 2019 року та 3 % річних з січня 2013 року по січень 2020 року. Враховуючи дату подання позову вимога про стягнення інфляційних та процентів річних за період до квітня 2017 року (включно) перебуває поза межами строку позовної давності і не може бути стягнута за будь-яких умов. Крім цього інфляційні та проценти річні є додатковими вимогами. У зв`язку з цим строк позовної давності по таким нарахуванням на заборгованість за період до квітня 2017 року (включно) також сплив зі спливом строку позовної давності до основної вимоги. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи, дорівнює 5000,0 грн., які складаються із витрат по оплаті витрат на правову допомогу, які будуть сплачені після подання відзиву. Враховуючи вищевикладене просив відмовити задоволенні позовних вимог Черкаської ТЕЦ повністю, а також стягнути з позивача понесені судові витрати по оплаті витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, стягнути з позивача понесені ним судові витрати та застосувати позовну давність при розгляді позовних вимог в даній справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Суд заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкасах (а.с. 16). Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а- послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Рішеннями Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 та № 1480 від 31.10.2007 ПрАТ «Черкаське хімволокно» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси (а.с. 135). Відповідно до Додатку до рішення міськвиконкому від 24.05.2000р. №520 «Перелік споживачів, що передані ДП «Черкаська ТЕЦ» від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», було передано тепломагістраль №1К, №К - споживачі мікрорайону «Митниця», вул. Сєдова від вул. Г. Сталінграда (після перейменування Припортова) до вул. Благовісна, вул. П.Комуни від бульвару Шевченка до вул. Благовісна та споживачі в кварталі: вул. Благовісна - вул. Сєдова - вул. Петровського - вул. Енгельса (а.с. 136-137). Таким чином встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] . Черкасах здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно до довідки відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаського міськвиконкому від 09.06.2020 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 89-91). Відповідач [PERSON] заперечуючи вимоги Черкаської ТЕЦ вказує, що вони не є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач. На підтвердження цього надає акти про відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання. В позові Черкаської ТЕЦ не ставиться питання про стягнення з відповідачів заборгованості за гаряче водопостачання, тому заперечення [PERSON] з цього питання є безпідставним. Що стосується твердження [PERSON] про те, що вони не є споживачами не є споживачами послуг з централізованого опалення, оскільки з травня 2010 року відключені від централізованої мережі теплопостачання, суд приходить до наступного. Згідно пункту 6.3.4. ДБН В.2.5- 67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення». Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Відповідно до Акту від 19.11.2007р., затвердженого начальником КП ВЖ РЕУ-1 [PERSON] , - комісією у складі головного інженера КП «ВЖ РЕУ - 1» Бондаренко М.Ю., начальника дільниці № 2 [PERSON] , монтажника Козир М.О., представника ЧТКЕ Колодяжного І.В., монтажника [PERSON] та споживача [PERSON] було встановлено факт незадовільного опалення квартири [ADDRESS] (а.с. 61). Відповідно до Акту від 20.10.2009 року складеного представником ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» інженером-інспектором Кобринським О.А. в присутності мешканця [PERSON] , встановлено припинення гарячого водопостачання та опломбування запірної арматури, а також встановлено, що додатково квартира [ADDRESS] опалюється електричними конвекторами (а.с. 63). Протягом 2009 року [PERSON] неодноразово зверталась до Черкаської ТЕЦ з заявами щодо неналежного опалення квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с. 64-67). Відповідачем надано Акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 12.05.2010 року, на підтвердження того, що вони не є споживачами послуг які надає Черкаська ТЕЦ (а.с. 68). Відповідно до вказаного Акту встановлено, що квартира [ADDRESS] була відключена від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення шляхом розриву заварюванням приєднань радіаторів, заварюванням стояків та ізолюванням всіх транзитних стояків. Проте, даний Акт складено представником монтажної організації ПП [PERSON] та підписаний ним і власником квартири. Підписи представника власника будинку - КП «СУБ «Митниця» та представника виконавця послуг з ЦО та ГВП - Черкаської ТЕЦ в даному акті відсутні. 12.05.2010 року [PERSON] звернулась до Черкаської ТЕЦ з заявою про відмову від послуг з централізованого опалення та розірвання угоди з позивачем. В додатку було надано Акт про відключення від внутрішньобудинкової мережі ЦО кв. [ADDRESS] , підписаний [PERSON] та мешканцями даного будинку [PERSON] і [PERSON] . Підпис представника Черкаської ТЕЦ в даному Акті відсутній (а.с. 69, 70). 17.11.2010 року представником ВАТ «Черкасигаз» майстром СВГО [PERSON] за участю майстра КП СУБ «Митниця» [PERSON] та споживача [PERSON] було складено акт технічного обстеження газифікованого об`єкту споживача (квартири за адресою [ADDRESS] ), яким встановлено, що централізоване опалення та гаряче водопостачання в квартирі відключено (а.с. 71). Актом від 20.03.2012 року комісією у складі головного інженера КП СУБ «Митниця» Бондаренко МЛО. інженера КП СУБ «Митниця» [PERSON] , майстра КП СУБ «Митниця» Дігтяренко С.М., інженера-інспектора ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» Кобрінського О.А., представника КП «ЧТКЕ» Камошка В.А. в присутності мешканця [PERSON] встановлено «що в квартирі [ADDRESS] без відповідного дозволу міжвідомчої комісії міськвиконкому, ВАТ «Черкасигаз», ВАТ «Черкаська ТЕЦ « ПАТ «Черкаське хімволокно», санітарноепідеміологічної станції», пожежного нагляду, балансоутримувача КП «СУБ «Митниця» в 2009 році виконано переврізку в системі опалення в квартирі та встановлено окремі імпортні батареї, які не підключені до стояків, також встановлено газовий котел, який опломбовано працівниками служби ВАТ «Черкасигаз». Опалення в квартирі від центрального опалення відсутнє, а встановлено електричні прилади… Рекомендовано узаконити автономне опалення згідно чинного законодавства або відновити систему опалення згідно проекту» (а.с. 72). Відповідачами не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження узаконення встановленого автономного опалення в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 19.08.2019, викладеної в справі № 226/1437/16-ц, «Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подасться заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.» Крім того відповідно до правової висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 11.11.2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6- 1706цс15 «Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири ОСОБА1 свідчить про виконання послуг ОКП «ДТКЕ». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.» Згідно п. 40 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830, споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Наказом Мінрегіонрозвитку № 169 від 26.07.2019 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води» визначено процедуру відключення споживачів від мереж централізованого опалення, як і у Порядку, що діяв до цього. В матеріалах справи відсутні докази відключення квартири відповідачів від мереж централізованого опалення з дотриманням норм законодавства. А тому доводи відповідачів про те, що вони не є споживачами послуг з централізованого опалення, які надає Черкаська ТЕЦ за адресою [ADDRESS] , є безпідставними. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, що надає Черкаська ТЕЦ за адресою [ADDRESS] . За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили суд застосувати позовну давність до позовних вимог Черкаської ТЕЦ. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2013 року по 01.03.2020 року становить 32893,77 гривень (а.с. 5, 133). Тобто позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період більш як три роки. За період з 01.01.2013 року по 01.03.2020 року відповідачами жодного разу не вносилась плата за надані позивачем послуги, що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Виходячи з розрахунків Черкаської ТЕЦ за період з 01.06.2017 року по 01.03.2020 року (в межах строку позовної давності) утворилась заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення в розмірі 15883,07 грн., яка і підлягає до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача. Крім того, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 787,09 гривень та трьох процентів річних в сумі 539,47 гривень у зв`язку із простроченням відповідачами оплати послуг з централізованого опалення за період з 01.06.2017 року по 01.03.2020 року, які підлягають до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує, що, відповідачем [PERSON] та його представником не надано доказі, які б підтвердили законність відключення від централізованої мережі теплопостачання та узаконення встановленого в квартирі автономного опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Черкаської ТЕЦ щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задоволено (в межах позовної давності), то до стягнення з відповідачів підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №3610 від 15.04.2020 року. А тому до стягнення з відповідачів на користь Черкаська ТЕЦ підлягає 2102 гривень понесених позивачем судових витрат.

Outcome: partial