Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], який належить позивачеві на праві власності відповідно до договору дарування від 25 листопада 2011 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, будучи зареєстрованим в даному будинку, фактично там не проживає і ніколи не проживав, але знятися з реєстрації не бажає. Місце його проживання позивачеві невідоме. У судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву з проханням слухати справу в її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, згодна на ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст. 128 ЦПК України за місцем його реєстрації, повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - територіальної громади в особі Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області - у судове засідання не зявився, але до суду надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає зявлятися до суду, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 25 листопада 2011 року власником будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], є [PERSON] (а.с.4). Даний договір дарування внесений до Державного реєстру правочинів, про що свідчить Витяг з Державного реєстру правочинів (а.с.5). Згідно довідки, виданої виконкомом Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області за №550 від 10.08.2018 [PERSON], мешканка [ADDRESS] має такий склад сімї: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], не родич - [PERSON], [INFO] (зареєстрований, але фактично за місцем реєстрації не проживає) (а.с.6). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою за №02-38/185 від 28.08.2018, виданою виконкомом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області (а.с.11). Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані під час підготовчого судового засідання, кожен окремо суду пояснили, що вони є односельцями позивачки по справі, добре її знають. Їм відомо, що [PERSON] в житловому будинку [PERSON] в [ADDRESS] не проживав та його не бачили в с. Рябина вже більше 10 років, де він мешкає не знають. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК України). Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Дане правило визначено у ст. 150 ЖК України. Відповідно до ст. 156 ч. 1 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 ЖК України, а саме дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї можуть бути інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на майно, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. З матеріалів справи слідує, що відповідач не є членом сімї позивача. Згідно п. 34 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року - право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника (членів його сімї) такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям його з реєстрації. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved