Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк» 11.02.2013 р. звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.07.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS11410753 про надання кредиту у сумі 5923,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 29.01.2013 р. має заборгованість 81353,32 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 5923,48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 26600,02 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання складає 44479,66 грн., штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) складає 500,00 грн., штраф (процентна складова) складає 3850,16 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 81353,32 грн. та понесені по справі витрати по сплаті судового збору у розмірі 813,53 грн. Відповідач, з позовними вимогами не погодився та подав заяву про застосування строків позовної давності, в якій просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», застосувавши строк позовної давності до позовних вимог, так як кредитний договір укладений на 12 місяців з 14.07.2006 р. по 16.07.2007 р., а позивач скористався своїм правом на звернення до суду тільки 11.02.2013 р. коли вже минуло 7 років. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на заяву про застосування строків позовної давності, просив суд відмовити в задоволення позову, застосувавши строк позовної давності до позовних вимог. Також суду пояснив, що будь-яких виплат за даним договором він не здійснював. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.07.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS11410753 про надання кредиту у сумі 5923,48 грн. зі строком повернення 16.07.2007 р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах, що підтверджується підписаними заявами. (а.с. 8-17). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KS11410753 від 14.07.2006 р., [PERSON] жодного разу з 14.07.2006 року не здійснював погашення кредиту і процентів та станом на 29.01.2013 року має загальну заборгованість по кредиту - 81353,32 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 5923,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 26600,02 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 44479,66 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 3850,16 грн. (а.с. 7). Відповідно до п. 3.2 Умов надання споживчого кредиту Позичальник зобов'язався використати кредит на цілі, зазначені в Заяві. Погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше1 гривні за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не повертає кредит позивачу в строки, визначені в п. 3 Умов надання споживчого кредиту, а також не сплачує відсотки за користування кредитом, таким чином виникла заборгованість перед позивачем, загальна сума якої станом на 29.01.2013 р. становить 81353,32 грн., з яких заборгованість за кредитом - 5923,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 26600,02 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 44479,66 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 3850,16 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № DNH4KS11410753. Відповідно до ст. ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Однак як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KS11410753 від 29.01.2013 р., відповідач [PERSON] жодних платежів по кредиту не здійснював. (а.с. 7). Як вбачається з кредитного договору DNH4KS11410753 від 14.07.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір DNH4KS11410753 про надання кредиту у сумі 5923,48 грн. зі строком повернення 16.07.2007 р. включно. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 266 ЦК україни, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у зв`язку зі спливом як загального строку позовної давності, так і збільшеного строку позовної давності, передбаченого Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, оскільки відповідно до кредитного договору, укладенного 14.07.2006 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] строк повернення кредиту до 16.07.2007 р. включно, відповідач як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором DNH4KS11410753 від 29.01.2013 р. жодних платежів по кредиту не здійснював, позивач звернувся до суду з позовом тільки 11.02.2013 р., тому загальний строк позовної давності, так і збільшений строк позовної давності, передбачений Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, вже сплинув, заяву про поважність пропуску строків позовної давності позивач до суду не подавав. Згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню і сплачені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed