Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач у серпні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до моменту закінчення донькою навчання. Позовна заява мотивована тим, що 03.12.1994р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають повнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час донька є студенткою четвертого курсу денного відділення ДВНЗ «Дніпропетровський індустріальний коледж» та потребує матеріальної допомоги. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 03.12.1994р. зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м.\~Дніпропетровська, актовий запис № 1305. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], 08.10.1995р.н. Відповідно до довідки виданої ДВНЗ «Дніпропетровській індустріальний коледж», [PERSON], навчається на 4-му курсі денного відділення на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2012р. по 30.06.2016р. На теперішній час позивач проживає разом зі своєю донькою, займається її вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved