Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач у серпні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO] року. Зазначає, що після його смерті відкрилась спадщина на 1/8 частину будинку [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі рішення народного суду м. Ірпінь Київської області від 26.12.1975 року. Заповіту на випадок смерті брат не залишив. Зазначає, що спадкоємці першої черги за законом відсутні. Вона разом з [PERSON] (далі-Відповідач) є спадкоємцями другої черги. Зазначає, що у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. Вважає, що починаючи з 1994 року та на момент смерті спадкодавця та до цього часу вона постійно проживає у [ADDRESS]. Зазначає, що вона зверталась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва з підстав відсутності документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини та відсутності рішення народного суду м. Ірпінь Київської області від 26.12.1975 року з відміткою БТІ про реєстрацію за спадкодавцем права власності на 1/8 частину будинку. В зв'язку з вище викладеним, просила встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді 1/8 частини будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за нею право власності на 1/8 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідач до суду подала зустрічну позовну заяву в якій просила встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді 1/8 частини будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за нею право власності на 1/8 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року з підстав зазначених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання з'явилася, основний позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Зустрічну позовну заяву не визнала в повному обсязі, просила відмовити в її задоволені. Відповідач та її представник в судове засідання з'явилися, основний позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Зустрічну позовну заяву підтримали, просили її задоволити. Третя особа в судове засідання не направила свого представника, повідомлялася про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які дали свідчення про те, що в будинку [ADDRESS] до 1994 року проживала [PERSON], а з 1994 та на момент смерті спадкодавця і до теперішнього часу проживає [PERSON] та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що основний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити із наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.7, 10, 85-86). Судом встановлено, що після його смерті відкрилась спадщина на 1/8 частину будинку [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі рішення народного суду м. Ірпінь Київської області від 26.12.1975 року (а.с.11-12). Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишив. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги за законом відсутні. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги. Судом встановлено, що у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] не звертались (а.с.44-45). Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва з підстав відсутності документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини та відсутності рішення народного суду м. Ірпінь Київської області від 26.12.1975 року з відміткою БТІ про реєстрацію за спадкодавцем права власності на 1/8 частину будинку (а.с.19). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено і обставини. Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення і Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до спірних правовідносин щодо розподілу спадщини, яка відкрилася 16.07.1999 року, суд застосовує положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, [PERSON] та [PERSON] в передбачений ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року не подавали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття ними спадщини та не вчинили будь-яких дій, які б давали суду підстави вважати їх такими, що прийняли спадщину. Разом із тим в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 1/8 частини будинку [ADDRESS], оскільки після смерті [PERSON] користувалася даною частиною жилого будинку, здійснювала його ремонт та оплачувала надані послуги по утриманню всього будинку. Оцінюючи дані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті її брата в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Наведені вище обставини стверджуються копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.05.2014 року по справі №367/2063/14-ц, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2014 року по справі №367/1129/14-ц, копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серія [NUMBER], копією рішення народного суду м. Ірпінь Київської області від 26.12.1975 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №38320168, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №38320142, копією Постанови державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.07.2014 року №4916/02-31 та іншими матеріалами справи. На підставі ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved