Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються позивачем, та приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу. Оператор ГРМ, яким є АТ «Харківгаз», підтверджує відкриття на ім`я відповідача [PERSON] особового рахунку та фактичний обсяг розподілу природного газу на її користь за адресою проживання. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання станом на 31 березня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 5909,85 грн. Однак заборгованість до теперішнього часу не сплачена. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природній газ, позивачем були нараховані 3 % річних на суму заборгованості в розмірі 650,62 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1585,60 грн. Ухвалою від 08 липня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. В судове засідання представник позивача Шевченко Д.В. не з`явився, але подав суду заяву, в якій вказував, що позов підтримує повністю, та просив розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача в заочному порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] викликалася шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Тому суд розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua/ua/gas-supply-agreement?page=2). Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Аналогічні правила укладення договору закріплені у п. 1.3 розділу I Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з п. 6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п. 5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору. Згідно з повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 18 червня 2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29 січня 2004 року. На ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача № [NUMBER] . Відповідно до повідомлення Мереф`янського ТП АТ «Харківгаз» № 610-СЛ-12991-0621 від 04 червня 2021 року по абоненту [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 липня 2016 року по 31 березня 2021 року фактичний обсяг розподілу природного газу з газорозподільної системи АТ «Харківгаз» складає 569,04 м.куб. З наданого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» розрахунку вбачається, що [PERSON] в період з липня 2016 і до березня 2019 років споживала природний газ. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу, оскільки нею не була подана заява про добровільне припинення споживання природного газу та припинення розподілу природного газу за адресою його проживання. Але через те, що [PERSON] не виконувала свій обов`язком по оплаті вартості спожитого природного газу, з його боку виникла заборгованість через несплату послуг з газопостачання, яка станом на 31 березня 2021 року склала 5909,85 грн., яка не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним. На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані послуги з газопостачання. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі. Вимога ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від 16 грудня 2019 року за вих. № 617-Сл-22128-1219 про оплату заборгованості залишена споживачем [PERSON] без відповіді та оплати. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на підставі ст. 625 ЦК України обґрунтовано нараховані 3% річних у розмірі 650,62 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1585,60 грн. від простроченої суми боргу. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved