Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності належить господарство під № 29 по вул. Я.Мудрого, в м. Тростянець Сумської області. Відповідач була зареєстрована як член її сімї, договір найму житла з нею не укладався. Приблизно в кінці березня 2016 року відповідачка забрала власні речі та виїхала проживати за іншою адресою. Зі слів знайомих позивачу відомо, що остання виїхала проживати в м. Суми, також позивачу відомо, що відповідачка майже постійно проживає за адресою своїх батьків в с. Станова. Позивач вказує, що відповідач постійно проживає за іншою адресою, створила нову сімю, з місцем реєстрації звязок втратила та не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік. Під час звернення до міграційної служби, позивачу було розяснено що за відсутності відповідача зняти її з місця реєстрації можливо лише за рішенням суду. На даний час відповідач не бажає добровільно знятись з реєстрації з належного позивачу будинку. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнатиОбрусник [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловому у будинку № 29, що розташований по вулиці Я.Мудрого в м.Тростянець Сумської області. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, щовідповідач племінницею позивача, була зареєстрована як член її сімї, тривалий час не зявляється до будинку, добровільне не бажає вирішувати питання зняття з реєстрації. Позивач є інвалідом І групи, потребує стороннього догляду, має невеликі доходи і через факт реєстрації відповідача в належному їй будинку має перешкоди в оформленні житлової субсидії. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, поштові відправлення надсилались судом за адресою місця реєстрації повернулися без вручення (а.с.). У силу положень частини пятої статті 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце засідання належним чином. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] [INFO], згідно нотаріально посвідченого договору дарування житлового будинку від 15.11.2012 року є власником житлового будинку по вул. Ярослава Мудрого (попередня назва Морозова), 29, в м.Тростянець Сумської області, який зареєстрований в комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.11.2012 року та в Державному реєстрі правочинів від 05.11.2012 року (а.с. 5,6,8). Як вбачається з відомостей наданих реєстраційним відділом Тростянецької міської ради та з копії будинкової книги, заведеної на спірний житловий будинок, відповідач [PERSON] з 28.10.2015 року зареєстрована у вказаному будинку (а.с. 9-10). Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, є сусідкою та подругою позивача, добре знає її родину, допомагає позивачу, оскільки вона потребує сторонньої допомоги. Відповідач є донькою брата позивача її попросили півтора роки тому зареєструвати племінницю у будинку, але вона вже останніх півтора роки не зявляється до позивача, її речей у будинку немає. Після того як вона кинула навчання проживає у батьків у с.Станова. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача, проживає з 1964 року по вул.Морозова у м.Тростянець, яка на цей час перейменована на вулицю [PERSON]. Зараз у будинку № 29, що розташований по вулиці Я.Мудрого проживає лише [PERSON], свідок кожен день її відвідує, допомагає по господарству, оскільки вона пересувається на милицях. Відповідач є племінницею позивача. Катерина не живе в будинку більше 1,5 роки, її речей у будинку немає. Де відповідач живе точно не відомо, її батьки проживають у с.Станова, а чоловік х м.Суми. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із статтями 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач не проживає у спірному будинку понад 1 рік, її особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин її не проживання в цьому будинку понад один рік не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком вул. Я. Мудрого, 29,в м.Тростянець Сумської області. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved