Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач, фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, треті особи на стороні відповідача фізична особа - підприємець [PERSON], [PERSON], Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод», у якому просить визнати нещасний випадок, що трапився з [PERSON], 01.06.2016 р. по відношенню до фізичної особи - підприємця [PERSON], таким, що не пов'язаний з виробництвом; скасувати Акт форми Н-5 та Акт №2 форми Н-1 від 24.06.2016 р., складений на [PERSON] про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 01.06.2016 р. біля 00 год. 15 хв., на автомобільній дорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», між селами Заруддя - Колодно Збаразького району Тернопільської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ПрАТ «Тернопільський молокозавод» - [PERSON] та водія фізичної особи - підприємця [PERSON], як роботодавця за основним місцем роботи та фізичної особи - підприємця [PERSON], як роботодавця за сумісництвом - [PERSON], який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, загинув. По факту настання даного нещасного випадку, комісією було проведене спеціальне розслідування та складено Акт форми Н-5 і Акт №2 форми Н-1, затверджені начальником Управління Держпраці у Тернопільській області, про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом по відношенню до роботодавця фізичної особи - підприємця [PERSON] Однак, фізична особа - підприємець [PERSON], вважає даний нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом по відношенню до нього, а Акт форми Н-5 і Акт № 2 форми Н-1 від 24.06.2016р. - такими, що не відповідають дійсності та обставинам справи, виходячи з наступного. На час ДТП, водій [PERSON] перебував з позивачем в трудових відносинах за основним місцем роботи згідно трудового договору № 19011303803 від 01.11.2013 р. 28.05.2016 р. [PERSON] зателефонував до позивача та повідомив про бажання припинити трудові відносини з 30.05.2016 р., на що, позивач погодився. Про те, що [PERSON] перебуває із ФОП [PERSON] в трудових відносинах позивачу нічого не було відомо. Позивачем було подано повідомлення про нещасний випадок з метою створення спеціальної комісії для проведення розслідування по даному факту. Вважає, що по відношенню до нього, як роботодавця [PERSON], на підставі спеціального розслідування комісії повинен був бути складений акт про нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом форми НТ (невиробничий травматизм), оскільки водій [PERSON] не виконував завдання позивача та не перебував на робочому місці, а здійснював управління транспортним засобом іншого роботодавця - ФОП [PERSON], на підставі укладеного трудового договору та шляхового листа. Відтак не звільнившись із основного місця роботи у ФОП [PERSON] виконував роботу у ФОП [PERSON] за сумісництвом. Тому, позивач вважає, що даний нещасний випадок не є виробничого характеру. Зміст Акту форми Н-5 та Акту № 2 форми Н-1 від 24.06.2016 р., складеного по відношенню до [PERSON], як роботодавця водія [PERSON], який на час настання нещасного випадку, перебував на робочому місці та виконував роботу за його дорученням - не відповідає дійсності та матеріалам проведеного розслідування. Позивач [PERSON] та представника позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Представник Управління Держпраці у Тернопільській області позовні вимоги не визнали, подали суду письмові заперечення, згідно яких, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ №1232 від 30.11.2011 року (надалі - Порядок) в Управлінні, на підставі повідомлення про нещасний випадок, була створена комісія для проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 01.06.2016 року біля 00:15 год. на автомобільній дорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», між селами Заруддя - Колодно Збаразького району Тернопільської області. Під час проведення розслідування, комісією встановлено, що 31 травня 2016 року водій [PERSON] не звільнившись з роботи ФОП [PERSON], підписав трудовий договір з ФОП [PERSON], який ФОП [PERSON] не зареєстрував у органах ДФС. [PERSON] провів з [PERSON] вступний інструктаж з питань охорони праці, видав шляховий лист № 000970 від 31.05.2016 p., пройшов передрейсовий медичний огляд та технічний огляд автобуса. Крім цього, ФОП [PERSON] звернувся у письмовій формі до ФОП [PERSON] про відрядження [PERSON] для здійснення одноразового рейсу по маршруту Тернопіль-Луцьк, Луцьк-Тернопіль, на що відповіді не отримав. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] перебував у трудових вдносинах з ФОП [PERSON], що підтверджує табель обліку використання робочого часу. 27 травня 2016 року [PERSON] відпрацював 08 год. робочого часу у ФОП [PERSON], якого повідомив про своє подальше звільнення. 31.05.2016 року ФОП [PERSON] вніс запис у трудову книжку водія [PERSON] запис № 11 - «Звільнений з роботи за згодою сторін», підстава ст. 36 п. 1 КзпП України, наказ №1 від 31.05.2016 р. - підпис [PERSON], за №12 трудової книжки - внесено запис «вважати недійсним» підпис [PERSON]. Водій [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] [PERSON] провів всі необхідні дії та направив водія [PERSON] у відрядження (автобус марки БАЗ, номер [NUMBER]). Таким чином, на підставі п.15 Порядку, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], пов'язаний із виробництвом і на нього були складені акти форми Н-1 та 11-5. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи. [PERSON] та її представник у судовому засіданні вважають, що позов не підлягає до задоволення. Представник ПАТ «Тернопільський молокозавод» при вирішенні позову покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 01 червня.2016 р. біля 00 год. 15 хв., на автомобільній дорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», між селами Заруддя - Колодно Збаразького району Тернопільської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ПрАТ «Тернопільський молокозавод» - [PERSON] та водія [PERSON], який перебував у трудових відносинах у фізичної особи - підприємця [PERSON] та який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, загинув. Як вбачається із висновку спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 01 червня 2016 року Управління Держпраці у Тернопільській області, «…розглянувши матеріали спеціального розслідування групового нещасного випадку з водієм ПрАТ «Тернопільський молокозавод» [PERSON], на підставі п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, комісія вважає, що нещасний випадок із [PERSON] пов»язаний з виробництвом.Водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON]. Відповідно до табелю обліку використаного робочого часу ФОП [PERSON] водій [PERSON] 27 травня 2016 року відпрацював 8 годин робочого часу, потім повідомив [PERSON] про своє подальше звільнення. 31 травня 2016 року ФОП [PERSON] вніс в трудову книжку водія [PERSON] запис за №11 «Звільнений з роботи за угодою сторін ст.36 п.1 КЗпП України». наказ 31 від 31.05.2016 року, за №12 в трудовій книжці [PERSON] внесено «запис №11 вважати недійсним». Дані записи свідчать про те, що водій [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з ФОП [PERSON] згідно КЗпП України. Фізична особа - підприємець [PERSON] мав намір заключити із водієм [PERSON] трудовий договір, але зареєструвати його у фіскальних органах не зміг, оскілки ФОП [PERSON] не розірвав з [PERSON] трудовий договір. Оскільки водій [PERSON] не розірвав трудовий договір з ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] звернувся з листом від 31.05.2016 року до ФОП [PERSON] де попросив про направлення у відрядження водія [PERSON], оплату за виконану роботу гарантував. ФОП [PERSON] письмово не відреагував на лист ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] 31 травня 2016 року провів із водієм [PERSON] вступний інструктаж з охорони праці. Водій [PERSON] на цей час отримав шляховий листок у ФОП [PERSON], пройшов перед рейсовий медичний огляд та технічний огляд автобуса, і виїхав на маршрут автобусом БАЗ, державний номер [NUMBER] (шляховий листок №000970 від 31.05.2016 року). Про усну домовленість про майбутнє працевлаштування водія [PERSON] у ФОП [PERSON] письмово свідчить дружина потерпілого [PERSON] та водій [PERSON], що працює у ФОП [PERSON] На підставі п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, комісія вважає, що нещасний випадок із [PERSON] пов«язаний з виробництвом і на нього складаються акти форми Н-1, Н-5…». Як вбачається із матеріалів зазначеного розслідування, а саме із копії трудової книжки [PERSON], серії [NUMBER], останній прийнятий на роботу у фізичної особи підприємця [PERSON] на посаду водія за трудовим договором №19011303803 від 01.11.2013 року зареєстрованим у Тернопільському міському центрі зайнятості. Як вбачається із запису у ній під №11 від 31.05.2016 року, виконаного ФОП [PERSON] та скріпленого його печаткою, [PERSON] звільнено з роботи за згодою сторін (ст.36.п.1 КЗпП України) з 31.05.2016 року згідно наказу №1 від 31 травня 2016 року. Проте, згідно запису під №12 від 31.05.2016 року за підписом ФОП [PERSON], вбачається, що попередній запис під №11 слід вважати не дійсним. Відповідно до пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, обставинами, за яких нещачний випадок визнається таким, що пов»язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов»язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні. Пунктом 16 зазначеного Порядку визначено виключні обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов»язані з виробництвом, з яких є: 1) перебування за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; 2) використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідними висновками); 3) погіршення стану здоров»я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дія (асфікція, інсульт, зупинка серця, тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов»язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп2яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; 4) алкогольне, токсичне чи наркотичне сп»яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком; 5) вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; 6) природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Відповідно до ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. В силу вимог ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов фізичної особи - підприємця [PERSON] про визнання нещасного випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом та скасування актів про нещасний випадок не підлягає до задоволення, оскільки вважає, що водій [PERSON] під час настання нещасного випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої він загинув, 01 червня 2016 року перебував у трудових відносинах із ФОП [PERSON], що підтверджено результатами проведеного розслідування Управлінням Держпраці в Тернопільській області згідно трудового договору №190113033803 та відповідного наказу, про що свідчать також відповідні записи позивача у трудовій книжці [PERSON] Крім цього, як слідує із записів у трудовій книжці [PERSON], позивачем [PERSON] 31 травня 2016 року внесено запис під №12 з якого вбачається, що попередній запис під №11 згідно із яким трудовий договір є припиненим на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, слід вважати недійсним, а тому трудові відносини позивача із [PERSON] припинено не було. Таким чином, суд вважає, що відповідачем на підставі Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 правомірно визнано нещасний випадок, що трапився із [PERSON] 01.06.2016 року по відношенню до фізичної особи підприємця [PERSON] таким, що пов»язаний із виробництвом та в силу його вимог правомірно складено відповідні акти форми Н-5 та форми Н-1 від 24.06.2016 року, а тому, суд вважає, що у задоволенні його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed