Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути на його користь з відповідачів з кожного по 86290,50 грн., судовий збір по 862 грн. 91 коп. з кожного, витрати на правову допомогу по 300 грн. з кожного. Свої вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з квітня 2002 року у належному відповідачам будинку за номером 49 по вулиці Варбанця в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області за рахунок власних коштів провів ремонтні та оздоблювальні роботи вартістю 7047 доларів США, що становить 148929 грн., та придбав необхідні для цього будівельні матеріали вартістю 23652 грн., а всього витратив 172581 грн. Вважає, що після проведення зазначених ремонтних робіт будинок відповідачів перебуває у набагато кращому технічному стані і збільшився у своїй вартості, у звязку з цим відповідачі за його рахунок безпідставно зберегли кошти на проведення ремонту будинку у вказаній вище сумі, оскільки ці витрати повинні нести відповідачі як власники будинку. Зазначає, що після припиненням відповідачами сімейних відносин і поділу будинку у судовому порядку він звернувся до них про відшкодування зазначених вище витрат, проте до цього часу відповідачі у добровільному порядку понесені ним витрати не відшкодували. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують повністю. Третя особа позов не визнав і вважає, що він не доведений належними та допустимими доказами, а у відповідачів не виникло щодо позивача зобовязань, оскільки за умови визнання факту проведення позивачем ремонту будинку відповідачів, відносини між сторонами є договором пожертви як різновидом договору дарування. Відповідачі не зявились у судове засідання більше двох разів поспіль через їх відсутність за місцем реєстрації місця проживання у вказаному будинку (а.с. 51, 52), у звязку з чим за згодою позивача та його представника суд вирішує справу шляхом ухвалення заочного рішення. Вислухавши позивача, його представника і третю особу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2010 року у справі № 2-666/10 було розірвано шлюб відповідачів зареєстрований 15 листопада 1997 року актовим записом № 1103 Тираспольського міського відділу запису актів громадянського стану Республіки Молдова, а сина [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю (а.с.3, 4, 7). Згідно свідоцтва про народження відповідача [PERSON], виданого на підставі запису акта про народження № 24 складеного 28 серпня 1974 року Первомайською сільською радою Слободзейського району Молдавської РСР, позивач вказаний його батьком. Відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 25 січня 2002 року за реєстром № 92 Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, на імя відповідача [PERSON] був придбаний будинок. Згідно рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2013 року у цивільній справі № 2-79/11р.. за кожним із відповідачів визнано право власності на ? частину вказаного будинку (а.с. 8-12). В акті виконання робіт з ремонту будівлі по вулиці Варбанця 49 в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, за підписами позивача, як Замовника, та [PERSON], як Виконавця, зазначено про виконання з квітня 2002 року ремонтних робіт на загальну суму 7047 доларів США, а також міститься перелік матеріалів на ремонт будівлі, які Виконавець прийняв від Замовника (а.с. 5). Відповідно до товарних і касових чеків,видаткових і податкових накладних за період з травня 2002 року по червень 2007 року придбано будівельних матеріалів на загальну суму 23652 грн. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що на замовлення позивача з 2002 року на протязі 5 років у будинку відповідачів бригадою будівельників проводились внутрішні та зовнішні ремонті роботи, виконанням яких він здійснював керівництво, а також власноруч виконував складні роботи. У будинку, зокрема, встановлювались нові двері і вікна, здійснювалась реставрація стелі та її декор, проводились роботи з влаштування стяжки, штукатурки та шпаклювання стін і стелі, стелилася плитка, лінолеум, паркет і ламінат, клеїлись шпалери і встановлювались плінтуси. Для проведення вказаних робіт за його участю позивач придбавав шпалери і лінолеум, а інші матеріали привозив позивач, іноді разом з відповідачем [PERSON] Він підтверджує, що зазначені у наданих позивачем чеках і накладних будівельні матеріали були використані під час проведення зазначених ремонтних робіт. Загальна вартість виконаних робіт була визначена у розмірі 7047 доларів США, які сплачував йому та робітникам сам позивач. Акт виконаних робіт був складений по їх закінчені і спочатку написаний від руки, а потім його віддрукували і підписали він з позивачем, попередньо перевіривши обєми виконаних робіт. Наведені вище докази підтверджують факт проведення позивачем за рахунок його коштів ремонтних робіт у належному відповідачам житловому будинку. Загальна вартість проведеного ремонту визначена позивачем з урахуванням фактично понесених ним витрат, до складу яких входила і визначена у доларах США вартість самих робіт, а тому за приписами статті 533 ЦК відшкодування цих витрат повинно проводитись за офіційним курсом цієї валюти на день платежу. Оскільки, відповідачі не надали доказів на підтвердження факту повернення позивачу вартості проведеного у їх будинку за його рахунок ремонту, то позивач правомірно визначив розмір витрат з оплати робіт виходячи з встановленого Національним банком України на день його звернення до суду офіційного курсу долара США у розмірі 2113,3675 гривень за 100 доларів США, а тому загальний розмір здійснених ним витрат на оплату проведених ремонтних робіт будинку становить 148\~929 гривень (7047 $ : 100$ х.2113,3675 грн.). З урахуванням витрат позивача на придбання будівельних матеріалів 23652 грн., загальний розмір понесених ним витрат становить 172 581 гривню (148929 + 23652). Оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наведених обставин, суд виходить з положень статті 151 Житлового кодексу УРСР про те, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оскільки відповідачі за свій рахунок ремонту будинку не проводили, а позивач не мав таких обовязків щодо їхнього будинку, то відносини відповідачів з позивачем регулюються положеннями статі 1212 ЦК, якими встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Судом відхиляються як неправові посилання третьої особи на необхідність застосування до спірних правовідносин положень статі 729 ЦК про пожертву, оскільки такою визнається дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети. Як було встановлено судом в даному випадку, мало місце не дарування речей і грошей позивачем на адресу відповідачів, а позивачем були понесені витрати на оплату придбаних будівельних матеріалів та виконаних ремонтних робіт. З відповідачів зазначені вище витрати позивача необхідно стягнути на його користь у рівних частках виходячи з рівності їх часток у праві власності на будинок, а також стягнути фактично понесені витрати позивача на сплату судового збору в сумі 1060,60 грн. та на оплату правової допомоги в сумі 600 грн.

Outcome: approved