Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON], звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], мотивуючи наступним. 19 листопада 2001 року між ним та відповідачкою по справі, [PERSON] було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №66. При реєстрації шлюбу відповідачка прийняла прізвище позивача, дошлюбне її прізвище - [PERSON]. Від вказаного шлюбу сторони у справі мають неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з відповідачкою та знаходяться на її утриманні. З листопада 2013 року позивач припинив з відповідачкою шлюбні відносини і з того часу проживають окремо один від одного. Причинами, що послугували припинення спільного проживання це те, що сторони втратили почуття любові один до одного. Протягом спільного проживання у шлюбі все частіше між ними виникали сварки, які у деяких випадках переростали у конфлікти. До теперішнього часу сторони у справі остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відсутності взаєморозуміння між ними, будь-якої підтримки зі сторони відповідача по відношенню до позивача, як до своєї дружини, так і до своїх неповнолітніх дітей. Намагання позивача та спроби весь цей час зберегти сім'ю та налагодити повноцінні сімейні відносини очікуваних результатів не надали. Відповідач не має бажання жити інтересами сім'ї, дбати про її добробут та благополуччя. На теперішній час відповідач та позивач фактично не мають бажання жити інтересами повноцінної родини, мати сімейні цінності. Тому, з огляду на приведені обставини позивач дійшов впевненого висновку, що їхня з відповідачкою сім'я остаточно розпалася, примирення є неможливим, а спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. Позивач вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне їхнє з відповідачкою життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме не тільки їхнім інтересам, а також і інтересам їхніх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою у справі, [PERSON] Відповідачка проти позову про розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 19 листопада 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №66. Відповідно до ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст.235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved