Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 057Ф-ІК4 від 27.03.2008 року в розмірі 457\~213,08 гривень, а саме, звернути стягнення на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 057Ф-ІК4, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40\~000 доларів США строком на 20 років до 27.03.2028 року під 12,55 % відсотків річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 27.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № 057Ф-ІК4/z1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2347 та передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами від 17.02.2014 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» становить 457\~213,08 гривень, яка на теперішній час не погашена. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 057Ф-ІК4, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 40\~000,00 доларів США строком на 20 років до 27.03.2028 року під 12,5 % відсотків річних. (а.с. 3-4) 27.03.2008 року з метою належного виконання зобовязань за кредитним договором між Банк та відповідачем укладено Іпотечний договір № 057Ф-ІК4/z1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2347 та передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. (а.с. 5-6) 24.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредес Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 241212ів, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договорами. (а.с. 7-15) 17.02.2014 року між ТОв «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія 2Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовим кредитами. Згідно даного Договору відбулоась відступлення права вимоги за Кредитним договором № 057Ф-ІК4від 27.03.2008 року, що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]А.(а.с. 16-21) 07.03.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір № 3 про відступлення прав за договорами іпотеки, в тому числі за Іпотечним договором № 057Ф-ІК4/z1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2347, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], на підставі чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 22-25) Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав Кредитора та прав іпотеко держателя. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами від 17.02.2014 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» становить 457\~213,08 гривень. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частино. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.2 Іпотечного договору у разі невиконання зобовязань за кредитним договором та/або цим договором, іпотеко держатель має право дострокове стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобовязання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 51. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки меож здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису або шляхом позасудового врегулювання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом та вибором Іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не виконала своїх зобовязань за договором кредиту у ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» виникло право задоволення свої вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved