Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 002- 21960-160113 від 16.01.2013, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав відповідачу кредит у сумі 7 135,70 грн, з кінцевим строком погашення до 15.01.2015. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання та не повернув у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором. 27 квітня 2018 року, між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», укладений договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним Договором № 002-21960-160113 від 16.01.2013. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 002-21960-160113 від 16.01.2013 складає 10 873,64 грн., з яких: 5778,17 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 3451,49 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 513,39 грн. - 3% річних; 1130,59 грн. - інфляційні втрати, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення копії даної ухвали. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви розгляд справи продовжено. Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав. Про розгляд цієї справи відповідач неодноразово був повідомлений за зареєстрованою адресою місця проживання, однак, усі конверти повернулися з відміткою про відсутність особи за цією адресою, що відповідно до п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України є належним врученням судової повістки. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 002- 21960-160113 від 16 січня 2013 року на підставі заяви відповідача, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 7 135,70 грн, строком на 24 місяців, з кінцевим терміном погашення до 15 січня 2015 року, з фіксованою процентною ставкою 5,00% річних. В доданій до позовної заяви копії заяви відповідача № 002- 21960-160113 від 16.01.2013, що є кредитним договором, зокрема у п.4 заяви, зазначено, що відповідач погодився з тим, що погашення кредитної заборгованості здійснюватиме щомісячно не пізніше 16 (шістнадцятого) числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів в сумі 474,00 грн у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї Пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї Пропозиції на відкритий рахунок, що також підтверджується Графіком платежів, наведеним у Додатку 1, який, відповідно, є невід`ємною частиною кредитного договору. Позивач стверджує, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання та не повернув у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк». 27 квітня 2018 року, між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», укладений договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за кредитним Договором № 002-21960-160113 від 16 січня 2013 року, укладеним між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 002-21960-160113 від 16.01.2013 станом на 14 травня 2021 року складає 10 873,64 грн., з яких: 5778,17 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 3451,49 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 513,39 грн. - 3% річних; 1130,59 грн. - інфляційні. Відомостей про погашення відповідачем заборгованості ним суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором TOB «Росвен Інвест Україна» не було здійснено, всі нарахування були нараховані первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк». Водночас, з наданого позивачем витягу з реєстру передачі прав вимог до договору факторингу № 410/К від 27 квітня 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна», видно, що ПАТ «Дельта Банк» нараховано [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 002-21960-160113 від 16.01.2013 в розмірі 9229,66 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 5778,17 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 3451,49 грн. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 9229,66 грн. до моменту відступлення права вимоги позивачу TOB «Росвен Інвест Україна», та яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, у позовній заяві позивач TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» також просить стягнути з відповідача 513,39 грн. - 3% річних та 1130,59 грн. - інфляційних втрат, Вирішуючи позов в цій частині, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з 27 квітня 2018 року (дати виникнення права вимоги у позивача) по 12 квітня 2021 року (дату розрахунку заборгованості) та вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» також і в цій частині. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів погашення заборгованості як первинному так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановленні судом обставини, а також те, що відповідачем не спростовано наявність кредитної заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі 525-527, 530, 625, 629, 1049, 1054, 1056 ЦК України та

Outcome: approved