Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач має доньку [PERSON] , [INFO] . Наказом в.о. начальника служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації від 05.12.2019 року №30; дитина перебуває на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. З липня 2019 року дитина з матір`ю не проживає, живе у родині [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вихованням доньки не займається, не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, схильна до вживання спиртних напоїв, у громадському та культурному житті села участі не приймає. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] встановлено, що санітарний стан житлового приміщення не задовільний, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, запаси дров відсутні, світло відключено, продукти харчування відсутні. За характеристиками відповідач не працює, схильна до вживання алкогольних напоїв, вихованням доньки не займається. Висновком органу опіки і піклування Нововоронцовської РДА від 23.01.2020 року №01-32-371/0/20/614-12 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] . Тому Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] ; передати малолітню дитину службі у справах дітей для подальшого влаштування до сімейних форм виховання; стягнути із [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки від заробітку (доходу) матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області Хупавченко Ю.Й. пояснила, що дитина не має бажання проживати з матір`ю, на даний час, проживаючи у сім`ї тітки [PERSON] , з матір`ю не спілкується. Оскільки відповідач матеріально не утримує доньку, не цікавиться її життям, не робить спроб покращити відносини з донькою, покращити матеріальне становище, зловживає алкогольними напоями, враховуючи, що найближчим часом відповідач не змінить обставин, що стали підставою для відібрання дитини, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, надала до суду письмову заяву, згідно якої заперечень щодо задоволення позову не має, просить позбавити її батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.09.2008 року. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00025432526 від 31.01.2020 року, вбачається, що відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Висновком органу опіки і піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 23.01.2020 року №01-32-371/0/20/614-12 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 15.01.2020 року вбачається, що у будинку відсутнє світло, холодно, затхлий запах, брудно. На момент перевірки [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно, у будинку перебували сторонні особи у стані алкогольного сп`яніння. Донька [PERSON] з липня 2019 року з матір`ю не проживає, живе у родичів. Згідно характеристики виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 25.11.2019 року №945, [PERSON] вихованням доньки не займається, не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, схильна до вживання спиртних напоїв, у громадському та культурному житті села участі не приймає. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Таким чином беручи до уваги, що відповідач не виявляє щодо доньки батьківського піклування, участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться її здоров`ям, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, суд приходить до висновку, що у відповідності з п. 2, ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньо підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про передачу малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , службі у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, то в цій частині суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо, зокрема надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Аналогічне положення щодо діяльності таких органів передбачено у постанові Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки і піклування» від 24 вересня 2008 року № 866. Враховуючи те, що [PERSON] позбавляється батьківських прав судовим рішенням, тому є необхідність передати дитину службі у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Згідно з ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, із [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки від заробітку (доходу) матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141ЦПК України та відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved