Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просять стягнути з відповідача на їх користь 23 556,00 завданих збитків та 1 921,00 грн. судового збору. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.07.2015 року між ПрПТ «УСК «Кніжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-40К-084137 - автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER] . 23.12.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «БМВ», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та наданих необхідних документів, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила потерпілому страхове відшкодування у розмірі 23 556,00 грн.. Тому у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право регресу до відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, розгляд справи просять проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 28.10.2019 року, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 23.12.2016 близько 21 год. 55 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у м. Києві по вул.. Б.Хмельницького, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «БМВ», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Договору добровільного страхування транспортного засобу № 06/02-40К-084137 від 17.05.2016 року (а.с. 14-17, 18). 20.01.2017 [PERSON] звернулась до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку (а.с. 38). На підставі заяви та наданих потерпілою документів було складено страховий акт № 160000097029 від 25.01.2017 (а.с. 39, 40) та 26.01.2017 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій [PERSON] у розмірі 23 556,00 грн (а.с. 41). 01.10.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» звернулося до [PERSON] із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 23 556,00 грн. (а.с. 43). За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Аналогічні положення містить п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що позивач після проведення страхового відшкодування на користь потерпілої особи, набув право зворотної вимоги до відповідача, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved