Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

ПрАТ «ВФ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Позовна заява мотивована тим, що між Між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 р. перейменоване із ПрАТ «МТС Україна», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок») та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг мобільного зв`язку № 2624931/1.10518365 від 22.12.2005 року та Договір про надання послуг мобільного зв`язку № 3926530/1.10518365 від 16.11.2007 року. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку Відповідачеві було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . У зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на [NUMBER]. Відповідно до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку , що є невід`ємною частиною зазначеного Договору, та згоду з якими підтверджено підписом [PERSON] , він взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договором. Згідно п. 2.4.2. Договору [PERSON] взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. ПрАТ «ВФ Україна» здійснило фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. [PERSON] не оплатив отримані ним послуги зв`язку та відповідно до умов Договору Відповідач був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». На адресу Відповідача 24.08.2017 року була надіслана претензія № С [NUMBER]/08 з проханням терміново сплатити суму заборгованості. Проте, [PERSON] залишив її без задоволення. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед ПрАТ «ВФ Україна», яка виникла з 16.04.2017 р. (дата, з якої виникло прострочення сплати за надані послуги) становить 7 957, 68 грн. Детальний розрахунок утвореної заборгованості міститься у розрахунку, доданому до претензії, а також у виставленому рахунку. Виходячи з вищевикладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 7957, 68 коп. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою від 05.03.2019 було по справі було відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 11.09.2019 року відповідач надав відзив в якому зазначив, що нарахування заборгованості в розмірі 7957,68 грн. є безпідставною, оскільки згідно укладеного договору послуги міжнародна лінія та міжнародний роумінг ним не замовлялася, тому не мали надаватися. Вказана заборгованість нарахована поза межами тарифного плану, послуги надані позивачем не передбачені умовами договору. Крім того, підтвердження правомірності послуг не було надано деталізації наданих послуг. 24.09.2019 року позивач надав відповідь на відзив та довідкову інформацію про надані послуги, яка є автоматичним розрахунком сертифікованого та атестованого державою обладнання і є підтвердженням надання зазначених в ній послуг абоненту, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача адвокат Черкашин І.І. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2005 року та 16.11.2007 року між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 р. перейменоване із ПрАТ «МТС Україна», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок») та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг мобільного зв`язку № 2624931/1.10518365 з наданням абоненту номеру телефону [NUMBER] та Договір про надання послуг мобільного зв`язку № 3926530/1.10518365 наданням абоненту номеру телефону [NUMBER] . Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 1, 32, 37 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV (далі - Закон № 1280-IV) визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів. Статтею 39 Закону № 1280-IV визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів. Згідно пункту 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів. Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства. У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Відповідно до пунктів 27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Як вбачається з договору № 3926530/1.10518365, укладеного 16.11.2007 року між ЗАТ «Український мобільний зв`язок» правонаступником якого є ПрАТ «ВФ Україна» та [PERSON] ним замовлено наступні послуги: Моя Сім`я ( 2 номери), SMS, Переадресування дзвінка, Вам дзвонили!, Є зв`язок, Додатковий пакет мережі, Переадресація встановлена оператором. Для використання за даним договором [PERSON] надано номер телефону [NUMBER] (а.с. 9). На підтвердження обґрунтованості вимог позивачем надано Довідкову інформацію про надані послуги по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.03.2017 року по 31.03.2017 року за номером телефону [NUMBER] , тобто за договором № 3926530/1.10518365, яким послуги Міжнародної лінії та Міжнародного роумінгу не [PERSON] не замовлялися. Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що Оператор зобов`язаний надавати послуги Абоненту, згідно з цим договором, умовами (правилами) користування мережами мобільного зв`язку та Тарифами Оператора. Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим договором в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку Оператора, а у разі замовлення абонентом послуг міжнародного роумінгу користуватись цією послугою у країнах, з операторами який Оператор уклав договори з роумінгу (а. с. 10). Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил). Відповідно до пункту 2.3 затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг» від 29 листопада 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2150/22462 - забороняється включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не є предметом договору або які він не замовляв. Таким чином, ПрАТ «ВФ Україна» надано [PERSON] послуги, які не є предметом договору № 3926530/1.10518365 та які він не замовляв. Суду не було не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] був ознайомлений (отримав повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодився із запропонованими оператором телекомунікацій умовами. Також позивачем не надано доказів належного повідомлення абонента про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку, не обґрунтовано технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку абонента та правомірності надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява ПрАТ «ВФ Україна» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 3926530/1.10518365 задоволенню не підлягає. Натомість, як вбачається з деталізованої інформації про розрахунки за телекомунікаційні послуги (а.с. 20) у [PERSON] наявна заборгованість за договором № 2624931/1.10518365 від 22.12.2005 року за наданим номером 380501809272 на суму 21.47 грн., яка підлягає стягненню.

Outcome: partial