Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем. За час спільного життя і за спільні кошти вони придбали Emgrant X7 державний номер [NUMBER], якій оформлений на імя відповідача, а також гараж №2081 розташований в Сумському міському громадському обєднанні автогаражного товариства «АВТОЛЮБИТЕЛЬ». Він є членом авто гаражного товариства, а правовстановлюючі документи на гараж відсутні. Вони з відповідачем лише спільно сплачували пайові внески до кооперативу. Шлюбне життя не склалося і вони припинили подружні стосунки. Вважає, що збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати їх шлюб, провести поділ майна подружжя: визнавши за відповідачем право власності на автомобіль, а йому виділити право членства у авто гаражному кооперативі. Відповідач позов визнала, згодна на розірвання шлюбу та поділ майна подружжя у спосіб визначений позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом було встановлено, що сторони 28 жовтня 2006 року вступили у шлюбу, якій зареєстрований 28 жовтня 2006 року у відділі РАЦС Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 2242. Шлюбне життя не склалося, в звязку з чим сторони припинили подружні стосунки, про що зазначили сторони у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. З пояснень сторін та наданих сторонами доказів судом встановлено, що під час шлюбу сторонами за рахунок спільних коштів було придбано автомобіль [NUMBER], титульним власником якого за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вказано відповідача. В даний час автомобіль перебуває у володінні позивача. Також встановлено, що під час шлюбу сторони за рахунок спільних коштів було придбано гараж №2081 розташований в Сумському міському громадському обєднанні автогаражного товариства «АВТОЛЮБИТЕЛЬ». У члени Сумського міського громадського обєднання автогаражного товариства «АВТОЛЮБИТЕЛЬ» було прийнято позивача, що сторонами визнано, а також підтверджується копією членської книжки. З копії членської книжки, а також наданих суду копій квитанції вбачається, що подружжям під час спільного життя були сплачені вступний та членські внески до вказаного громадського товариства. Як вбачається із пояснень сторін та довідки СМГО АГТ «Автолюбитель» з 07.01.2014 року позивач є власником гаражу №2081 та членом товариства. Відповідно до п. 2.1. Статуту товариства, членами гаражного товариства є власники гаражів, які сплатили вступний та членській внески. В підпункті «б» пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» (із наступними змінами) розяснено, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що спірний гараж є паєм позивача в указаному товаристві, який набутий в період шлюбу із відповідачем, і саме пай підлягає поділу як спільне майно подружжя. Вимога позивача про поділ права членства у товаристві не ґрунтується на законі, оскільки членство у кооперативі чи громадському обєднанні не є майно у розумінні цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи наведені обставини, колегія приходить до висновку, що пай в авто гаражному товаристві та автомобіль є спільною сумісною власністю сторін і їх частки в цьому майні із урахуванням вимог ст. 70 СК України є рівними. Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сторони не надали суду належних доказів на підтвердження вартості спірного майна, яке було нажите під час шлюбу. В той же час сторони у судовому засіданні погодили порядок поділу спільного майна та згоді з тим, щоб позивачу залишився у власності гараж, а відповідачу автомобіль. При цьому сторони не вимагають один від одного грошової компенсації. За наведених обставин та з урахуванням повного визнання відповідачем позову суд приходить до висновку, що оскільки членство у СМГО АГТ «Автолюбитель» не є обєктом права власності, а спільним майном подружжя є автомобіль та відповідне паєнакопичення, тому позов в частині поділу майна подружжя підлягає частковому задоволенню із визнанням за позивачем права власності на відповідний пай, а за відповідачем права власності на автомобіль. В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial