Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0004/07/20-КС від 23.11.2007 року (з додатковими угодами), відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 9 500 000 грн. на строк до 22.11.2017 року зі сплатою 16% річних за користування кредитом. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору та Графіку, і тому станом на 28.12.2010 року заборгованість за Кредитним договором складала 12 411 107,31 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. У подальшому позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог від 03.12.2012 року та просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за Кредитним договором №0004/07/20-КС від 23.11.2007 року станом на 30.11.2012 року в загальній сумі 14 606 340,84 грн., з яких: тіло кредиту та відсотки - 11 057 074,76 грн., штраф - 822 723,37 грн., нарахована пеня - 2 726 542,71 грн., а також судові витрати у виді державного мита в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. У судовому засіданні представник позивача - ПАТ «Банк Форум» - Дикий Ю.О. збільшенні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання, призначене на 09.01.2014 року, не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою у матеріалах справи. При цьому, у період жовтня-грудня 2013 року судові засідання у даній справі неодноразово відкладалися у зв'язку з клопотаннями сторін про надання часу для укладення мирової угоди, що не відбулося (а.с. 188, 190). Крім того, відповідач наголошував на застосуванні передбаченого ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності до вимоги про стягнення пені (а.с. 140-141). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 23.11.2007 року між позивачем АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» («Банк»), та відповідачем [PERSON] («Позичальник») було укладено Кредитний договір № 0004/07/20-КС, за яким останній отримав кредит в сумі 9 500 000 грн. на строк до 22.11.2017 року зі сплатою 16% річних за користування кредитом (а.с. 7-12). Отримання відповідачем [PERSON] кредиту в розмірі 9 500 000 гривень підтверджується заявою на видачу готівки № 9937 від 23.11.2007 року (а.с.17). 20 жовтня 2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №0004/07/20-КС від 23.11.2007 року, згідно умов якої з 20 жовтня 2008 року було змінено відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 16 % до 20 % річних (а.с. 13-15). 19 березня 2010 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №0004/07/20-КС від 23.11.2007 року щодо окремих рахунків сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом (а.с. 16). Відповідно до п.3.2.5. Кредитного договору, Банк має право стягувати з Позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежене виконання умов Кредитного договору, а згідно п.3.3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний, згідно з Додатком №1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів) повернути Банку суму кредиту, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенню простроченої заборгованості, а також на вимогу Банку сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню. П.4.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення; сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. П.4.5. Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків, встановлених Додатком №1 (Графік погашення кредиту та відсотків), Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 процентів, що обчислюється з суми простроченого платежу. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється Позичальником згідно з Додатком №1 (Графік повернення кредиту та сплати процентів) до Кредитного договору; порушення Позичальником графіку повернення кредиту та сплати процентів є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки, а згідно п. 3.2.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору (з додатковими угодами) та Графіку, і тому відповідно до розрахунку (а.с.123-124) заборгованість відповідача за Кредитним договором №0004/07/20-КС від 23.11.2007 року, станом на 30.11.2012 року становить 14 606 340,84 гривень, з яких: 11 057 074,76 гривень - заборгованість за кредитним договором (за тілом кредиту - 8 983 731,19 грн., за відсотками - 2 073 343,57 грн.); штраф - 822 723,37 грн., пеня - 2 726 542,71 грн. П.3.3.5. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу Банку. На виконання п.5.3. Кредитного договору, Банк 10.11.2010 року під особисту розписку вручив Позичальнику [PERSON] Вимогу про повернення кредитних коштів за вих. №963/111 від 12.10.2010 року (а.с.20), однак дана вимога банку залишилася без виконання. За клопотанням відповідача, з метою визначення розміру заборгованості за кредитним договором, у тому числі розміру нарахованих відсотків і штрафних санкцій, оскільки відповідач не погоджувався з наданим банком розрахунком заборгованості, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2013 року була призначена судово-економічна експертиза. За результатами проведення судово-економічної експертизи був складений Висновок експерта № 396/13-21 від 19.08.2013 року (а.с. 165-179), згідно якого підтверджується заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №0004/07/20-КС від 23.11.2007 року, що зазначена у розрахунку (а.с.123-124), окрім нарахованої пені, яка відповідно до висновку експерта становить 250 203,34 грн., а не 2 726 542,71 грн. як це зазначено у наданому Банком розрахунку заборгованості. Крім того, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене та клопотання відповідача [PERSON] про застосування спеціального річного строку позовної давності, суд приходить до висновку про стягнення пені у розмірі 250 203,34 грн., а не у розмірі 2 726 542,71 грн. як це зазначено у наданому Банком розрахунку заборгованості. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial