Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулися в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу будинку та виселення осіб, які там мешкають. Представник позивача Ваніна Т. С., направила до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку про слухання справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. Третя особа [PERSON] не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Судом встановлено, що 04.07.2008 року [PERSON] і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали договір № 1/256-МК. Відповідно до укладеного договору про видачу траншу № 1 256-МК/1 від 04.07.2008 року [PERSON] (далі - Третя особа) 07.07.2008 року отримав кредит у розмірі 30000.00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.07.2013 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 18.01.2013 року має заборгованість - 76120.04 Долар США, яка складається з наступного: - 28672, 43 Долар США - заборгованість за кредитом; - 31 420, 98 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 16026, 63 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] (далі - Відповідач) 07.07.2008 року уклали договір іпотеки № 1 256-МК (надалі -договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 43.41 м2, житловою площею 26.90 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на 160050 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним, а також сторонами узгоджена ціна предмета іпотека - 160 050 гривень (а.с.22 зв.) . Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім цього суд вважає необхідним застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який є чинним на час розгляду справи та протягом дії якого , згідно ст. 4 цього Закону, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином протягом дії цього Закону 1) не може бути примусово стягнуте ( відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та / або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 вказаного Закону , якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусового стягнуте ( відчужене без згоди власника) інше майно ( майнові права) , яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника , зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації ( переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити ( продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки та відмовити у виселенні із квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved