Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агронова» звернулося 06.05.2021 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення помилково перерахованих коштів. У позовній заяві вказано, що наприкінці листопада 2020 року, після проходження дистанційної співбесіди засобами електронного зв`язку, було прийнято рішення про прийняття на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агронова» [PERSON] . Для оформлення та зарахування в штат TOB «Компанія Агронова»відповідач був зобов`язаний прибути до центрального офісу позивача для написання заяви про прийняття на роботу. Позивач зазначає, що в грудні 2020 року засобами електронного зв`язку відповідач надав позивачу копію картки платника податків, паспорту та заяви про відкриття зарплатного карткового рахунку, на підставі якої позивач відкрив на ім`я відповідача зарплатний картковий рахунок. Позивач вказує, що в січні 2021 року [PERSON] повідомив позивачу про те, що він не буде працювати в TOB «Компанія Агронова» та відмовився від написання заяви про прийом на роботу. 05.03.2021 року внаслідок технічного збою програмного комплексу, на зарплатний картковий рахунок, відкритий на ім`я відповідача, були помилково перераховані кошти в сумі 4141,25 грн., які відповідач у добровільному порядку позивачу не повернув. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агронова» просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 4141,25 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідач визнав факт існування трудових відносин з позивачем. Представник відповідача зазначив, що перебуваючи у трудових відносинах з позивачем відповідачеві були перераховані кошти за виконані роботи, зокрема 31.12.2020 року в сумі 2560,00 грн. та 7000.00 грн. Представник відповідача вважає, що кошти, які позивач просить суд стягнути як помилково перераховані, були перераховані відповідачеві за виконані роботи. Представник відповідача стверджує, що трудові відносин між позивачем та відповідачем до цього часу у встановленому порядку не припинені. Посилаючись на вказане, представник відповідача просив ухвалити рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що наведені відповідачем у відзиві заперечення є надуманими та не відповідають дійсності, твердження відповідача є необґрунтованими. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, вказав, що позовні вимоги вони підтримують повністю. Відповідач та представник відповідача в судове засідання 22.09.2021 року повторно не з`явилися, про причини своєї неявки в судове засідання 22.09.2021 року суд не повідомили. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.12.2020 року відповідач [PERSON] подав директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агронова» заяву, в якій просив відкрити йому зарплатний картковий рахунок і виплачувати йому в безготівковій формі заробітну плату (а.с. 15). 05.03.2021 року позивачем на картковий рахунок відповідача [PERSON] були перераховані кошти в сумі 4141,25 грн., при цьому у призначенні платежу вказано: «заробітна плата» (а.с. 16-18). 09.03.2021 року та повторно 20.04.2021 року на адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про повернення помилково зарахованих коштів в сумі 4141,25 грн. (а.с. 8-11). Доказів про виконання вказаної вимоги суду не надано. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Суд приймає до уваги те, що відповідачем не надано належних та допустимих письмових доказів того, що між сторонами існували трудові відносини (копії наказу про прийняття на роботу, копій табелів обліку робочого часу, відомостей з баз даних центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відомостей з бази даних підрозділів Пенсійного фонду України про зарахування відповідних внесків тощо). Сторона відповідача не надала таких доказів, клопотань про витребування цих доказів також не заявляла. Також відповідачем не надано і доказів існування фактичних трудових відносин (показань свідків тощо). Суд не приймає до уваги пояснень відповідача про те, що 31.12.2020 року позивачем йому було перераховано на рахунок кошти в сумі 2560 грн. та 7000 грн., оскільки суду не надано жодних доказів того, що вказані у виписці по рахунку (ас. 56) відправники коштів причетні до позивача, а вказані кошти є заробітною платою, виплаченою відповідачеві позивачем. Те, що перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів сталося лише один раз узгоджується з твердженнями представника позивача про помилковість такого перерахування. Крім того суд приймає до уваги і те, що перерахування коштів було здійснене 05.03.2021 року, в той час як заява відповідача про відкриття карткового рахунку для виплати заробітної плати датована 01.12.2020 року. Тобто вказані дати розділяє період, тривалістю більш ніж три місяці, однак суду не надано належних та допустимих доказів того, що у вказаний період чи після 05.03.2021 року позивачем відповідачу перераховувались інші кошти. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не довів належними і допустимими доказами своє твердження про те, що між ним і позивачем існували трудові відносини, а спірні кошти були заробітною платою, яку позивач виплатив відповідачеві. Таким чином проаналізувавши зміст поданих на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «Компанія Агронова» доводів та доказів, суд вважає, що відповідач у справі [PERSON] набув грошові кошти від позивача в сумі 4141,25 грн. без достатньої правової підстави у розумінні норм ст.1212 ЦК України, отже є передбачені підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved