Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач є сином померлої колишньої власниці вказаного будинку, однак з 2005 року не проживає в спірному домоволодінні, своїх особистих речей там не має. Будь-яких перешкод йому в користуванні будинком він не створював, він покинув квартиру добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідач покинув будинок, він не виявляє до неї ніякого інтересу, не оплачував комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, також через публікацію оголошення про його виклик на веб-порталі «Судова влада України». Суд, заслухавши позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ( а.с. 4,5,6). Відповідач не проживає в спірній квартирі, не бере участі в утриманні житла, особистих речей першої необхідності в квартирі не має, з позивачем не спілкується. Відповідно до Довідки Великочернеччинської сільської ради Сумського району, Сумської області відповідач [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] (а.с.7). Проте, вже більше року відповідач в спірному домоволодінні не проживає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача дуже давно, і знала колишню власницю домоволодіння [ADDRESS] , яка заповіла вказаний будинок позивачу. У померлої [PERSON] є син [PERSON] , який з нею не спілкувався, був лише на похоронах, з будинку його ніхто не виганяв, перешкод в користуванні житлом йому не здійснювали. [PERSON] вона не бачила вже більше 10 років. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача, і померла [PERSON] , яка заповіла позивачу спірний будинок, була її тіткою. В померлої є син [PERSON] , який вже більше 10 років не з`являвся до них, житлом не цікавився, перешкод в користуванні домоволодінням ні позивач, ні вона йому не чинили. Підстав сумніватись у показах свідків [PERSON] та [PERSON] у суду немає, так як вони не є суперечливими між собою і підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи в їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку більше 10 років. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, він добровільно покинув його і з 2005 року в ньому не проживає і не цікавиться будинком. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved