Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Стрюковой І.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №493/06-К від 22.11.2006 року в розмірі 44008,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 905227 грн. 54 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.11.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №493/06-К від 22.11.2006 року, за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 31900 доларів США, а відповідач зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10 % річних, комісію та повернути кредит відповідно до графіку щомісячними платежами до 15.11.2036 року. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 15.04.2015 року у нього утворилась заборгованість за кредитом, яка складає 44008,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 905227 грн. 54 коп. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині розміру заборгованості по тілу кредиту, нарахованим відсоткам за користування кредитом та комісії. Проте просив суд зменшити розмір нарахованої банком пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору з 9592,03 доларів США до 476,1 доларів США у зв'язку із скрутним матеріальним становищем і необхідністю утримувати непрацездатних батьків похилого віку. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 22.11.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір №493/06-К, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 31900 доларів США. Банк виконав свої зобов'язання за кредитом, що підтверджено письмовою заявою відповідача на видачу і отримання готівки від 22.11.2006 року. А [PERSON] зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10 % річних, плату за управління кредитом із розрахунку щомісячно 0,45% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом та повернути кредит відповідно до графіку щомісячними платежами в розмірі 421,60 доларів США до 15.11.2036 року. (а.с.21, 16-18). [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом та комісії. Відповідно до п.4.2.4. Договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, передбачений умовами Договору. В п. 5.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного умовами цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з розрахунком Банку, який не оскаржував представник відповідача, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором станом на 15.04.2015 року в розмірі 44008,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 905227,54 грн., з яких 29080,74 доларів США - основний борг, 3554,36 доларів США - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом., 1781,47 доларів США - заборгованість по сплаті комісії, 9592,03 доларів США - пеня за порушення строку погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути банку кредит (отримані кошти, відсотки за користування кредитом, комісію) щомісячними платежами у термін встановлений в договорі до 15.11.2036 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Розрахунками поданими позивачем, які визнані представником відповідача, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 15.04.2015 року в сумі 44008,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 905227 грн. 54 коп. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. З огляду на наведене, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги Банку про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту в зазначеному позивачем розмірі. Разом з тим, суд критично відноситься к доводам представника відповідача про зменшення розміру пені, яку Банк просив стягнути з відповідача за порушення виконання зобов'язань, передбачених умовами договору. В ст.546 ЦК України встановлено, що Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549, ст.550.ЦК України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, в ухвалі ВСУ від 16.05.2016 року у справі № 6-991ц16. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором станом на 15.04.2015 року становить 44008,60 доларів США, з яких 29080,74 доларів США - основний борг, 3554,36 доларів США - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом., 1781,47 доларів США - заборгованість по сплаті комісії. Разом з тим за порушення виконання зобов'язань, передбачених умовами договору, банк нарахував на підставі п. 5.1. кредитного договору пеню в розмірі 9592,03 доларів США, що є значно меншим від розміру збитків, що виникли у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань. Враховуючи, що розмір пені, нарахованої Банком, є значно меншим від розміру збитків, що виникли у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, крім того відповідає умовам договору та положенням ст.546, ст.549, ст.550 ЦК України, тому суд не вбачає підстав для застосування ч.3 ст.551 КК України та зменшення нарахованого Банком розміру неустойки. Відповідач та його представник не заявляли клопотань по застосування строку позовної давності. З огляду на наведене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 6890,00 грн.

Outcome: approved