Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

позивач та її представник просять суд визначити для неї, [PERSON], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що померла 13 лютого 2014 року, терміном на 2 (два) місяці з дати набрання законної сили даного рішення, посилаючись на те, що 13 лютого 2014 року померла - [PERSON]. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 2,49 га, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно заповіту від 24 листопада 2005 року вищевказану земельну ділянку померла заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернулася і до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки смерть матері стала для неї великою моральною травмою. До того ж, вона була необізнаною у порядку прийняття спадщини та вважала себе такою, що вже прийняла спадщину на підставі складеного заповіту. Лише згодом, після спливу значного відрізку часу, від людей, вона дізналася, що спадщину їй слід оформляти у нотаріуса за місцем реєстрації померлої - у Кагарлицькій районній державній нотаріальній конторі, де їй повинні видати свідоцтво про право на спадщину. Проживаючи в м. Києві на значній відстані від місця відкриття спадщини вона приїздила кілька разів до нотаріуса, але через великі черги не змогла подати заяви про прийняття спадщини. По приїзду до нотаріуса останнього разу, стоячи в черзі вона дізналася, що в будь-якому випадку їй нотаріусом буде відмовлено у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини та порадили звернутись в суд. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, яа прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки з числа інших спадкоємців за законом і за заповітом окрім неї є брат [PERSON], який з тих же причин не прийняв спадщину, тому вважає, що відповідати за позовом повинна Мирівська сільська рада. Вважає, що вона має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася по смерті її матері, оскільки даний строк пропущений із поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнає та просить суд визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в особі Мирівської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився, подавши до суду в заяві, в якій просить розгляд проводити у відсутність представника сільської ради. Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2014 р. померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 2934 від 14.02.2014 року, зареєстрованим відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: земельної ділянки, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій [PERSON], згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, стала позивач [PERSON], а відповідач [PERSON] також має право на спадщину, бажання приймати спадщину має, подавши окремо позовну заяву. [PERSON] на все своє майно було складено заповіт, згідно якого [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» с. Мирівка Кагарлицького району Київської області, що підтверджується сертифікатом серії КВ № 026217, виданого 10 серпня 1996 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі -, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі представником позивача можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає причини пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] поважними та встановлює [PERSON] додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 13 лютого 2014 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved