Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Ухвалою суду від 07.09.2018 року провадження по справі відкрито. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1000 грн., також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4928,40 грн. Представником позивача було уточнено розмір судових витрат на надання правничої допомоги, які були понесені позивачем згідно акту приймання-передачі правової допомоги до договору № 002 від 29.03.2018 року, а саме в розмірі 5990,80 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 14.02.2017 року між ПАТ «СК «ВУСО» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3662257-02-21-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki SX4» номерний знак [NUMBER]. У відповідності до умов договору Страховик взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 04 жовтня 2017 року по просп. Гагаріна, 18 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER]. ПрАТ СК «ВУСО» відшкодувало збитки завдані [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та звернулось до страхової компанії відповідача АТ «СК «АХА Страхування» з вимогою про відшкодування шкоди. Стараховоою компанією було відшкодовано збитки, окрім франшизи в розмірі 1000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. 18.04.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем ФОП [PERSON] укладено договір № 18/04/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку передбаченому законодавством. Відзиву на позовну заяву не надавала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3662257-02-21-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki SX4» номерний знак [NUMBER]. У відповідності до умов договору Страховик взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 04 жовтня 2017 року по просп. Гагаріна, 18 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], яка допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER]. ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 4546,90 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була страхована відповідно до поліса АК № 1870639 в АТ «СК «АХА Страхування», поліс діє до 04.10.2017 року, франшиза у розмірі 1000 грн. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду. 18 квітня 2018 року між ПрАТ «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги № 18/04/2018, згідно якого ПрАТ «ВУСО» передало право вимоги до [PERSON] Таким чином, до ФОП [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми франшизи в розмірі 1000 грн. Відповідача [PERSON] було повідомлено про зміну кредитора шляхом направлення на її адресу регресної вимоги № 8735-02. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивачем надано суду докази в підтвердження позовних вимог. Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України. На підставі договору про надання правової допомоги № 002 від 29.03.2018 року, адвокат [PERSON] надає правову допомогу ФОП [PERSON] Згідно наданого суду акту приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги, вартість послуг адвоката склала 5990,80 грн. Суду надано відповідний розрахунок. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, дослідивши розрахунок вартості наданої правової допомоги, приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню втирати в розмірі 5286 грн., за вирахування непідтверджених доказами послуг, а саме витрати на канцтовари та поштове відправлення та представництво інтересів позивач в суді. Клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подавалось.

Outcome: approved