Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання, посилаючись, що відповідач [PERSON] наказом №413 о/с від 10 серпня 2011 року був зарахований до складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ згідно Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 10 серпня 2011 року укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Полтавській області та відповідачем [PERSON]. Згідно п.2.3.6 зазначеного Договору відповідач зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом від 29 листопада 2013 року № 284 відповідач [PERSON], курсант 3 курсу, з 29 листопада 2013 року відрахований з числа курсантів та звільнений з органів внутрішніх справ України за п.63 «ж» ( за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Розмір фактичних витрат пов'язаних з утриманням відповідача у Харківському національному університеті внутрішніх справ згідно розрахунку від 17 жовтня 2013 року № 5/974 складає 13 325 грн., що і просили стягнути з відповідача на їх користь, а також понесені ними судові витрати. Представник позивача Харківського національного університету внутрішніх справ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судового повідомлення. Позивач звернувся до суду з заявою, де просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання ним судової повістки. З заявою про відкладення розгляду справи не звертався, про причини неявки суду не повідомляв. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають з цивільного права, пов'язані із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення зобов'язань. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що сторони: Харківський національний університет внутрішніх справ, Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області і [PERSON] 10 серпня 2011 року уклали Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до умов якого відповідач згідно наказу № 413 о/с від 10 серпня 2011 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахований курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ до факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки з 10 серпня 2011 року. Як слідує із наказу № 284 о/с від 29 листопада 2013 року Харківського національного університету внутрішніх справ, відповідач [PERSON] відрахований з числа курсантів та звільнений з органів внутрішніх справ з 29 листопада 2013 року за п.63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п.2.3.6 згаданого Договору від 10 серпня 2011 року відповідач [PERSON] зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного перебування на службі відшкодувати фактичні витрати пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Пунктом 2.1.3. зазначеного Договору передбачено, що в обов'язки позивача входить забезпечення відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач порушив матеріальні права та інтереси позивача, не відшкодував витрати пов'язані з навчанням, які повинні бути відновлені. Отже, позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтвердженні в судовому засіданні належними доказами, тому суд їх задовольняє та стягує з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з його навчанням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 13 325 грн. 15 коп. згідно наданого позивачем розрахунку, яким судом перевірений та визнаний правильним. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати підтверджені документально в сумі 243 грн.60 коп. по сплаті судового збору.

Outcome: approved