Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], третя особа без самостійних вимог - ліквідатор фізичної особи - підприємця [PERSON] арбітражний керуючий Голінний А.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу. Свої доводи мотивують тим , що 28 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» ( скорочено - ПАТ «Сведбанк» ) , який є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС- Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ( скорочено - ФК «Вектор Плюс» ) укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1,2.2 договору Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах , укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів , комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом з тим , 28.11.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Вектор плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу . Відповідно до п.п.2.1,2.2 договору клієнт ( ТОВ «ФК «Вектор плюс» ) відступає Фактору ( ТОВ «Кредитні ініціативи» ) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів , комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Таким чином , внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме , ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора ( стягувача ) за договором від 16.01.2007 року №2301\\0107\\88-749 позичальником згідно якого є [PERSON] Згідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, вказується , що 16.01.2007 року ВАТ «Сведбанк» ( правонаступник ПАТ «Сведбанк», надалі скорочено - Банк ) та фізична особа - громадянка України [PERSON] - відповідач , уклали кредитний договір №2301\\0107\\88-749 з подальшим внесенням змін та доповнень - (скорочено кредитний договір). За умовами вказаного кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику (за кредитним договором - позичальнику ) кредит у сумі 100 000,0 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також, вказується , що відповідно до листа Національного Банку України №13-210\\7871-22612 від 07.12.2009 року операції з валютними цінностями, банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія ) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 100 000,0 гривень. У свою чергу , відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.02.2013 року має прострочену заборгованість: -за кредитом 84 988,0 гривень -по відсотках 74 084,03 гривень Відповідно до ст.549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та\\або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку ( штраф, пеня ) . Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку із систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка: -пеня - у розмірі 74711,17 гривень. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та фізична особа [PERSON] уклали іпотечний договір № 2301\\0107\\88-749 (скорочено - іпотечний договір ), відповідно до якого [PERSON] передала Банку в іпотеку - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в комунальному підприємстві в реєстровій книзі №115, номер запису 315, реєстраційний номер - 773530. Сторони оцінили вказаний предмет іпотеки - квартиру в 291 385,00 гривень. Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь - якому з наступних випадків: -у випадку невиконання боржником основного зобов'язання -у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору -у інших випадках , передбачених законодавством . У разі порушення боржником основного кредитного договору та\\або порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та\\або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та\\або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у 30 (тридцяти денний) строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п.12.3, 12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачу [PERSON] ( боржнику ) було направлено вимогу, а саме , повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подачі даного позову до суду - вимога не виконана. У зв'язку з цим , позивач вважає, що вони вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону , таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його\\її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS],яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 13.07.2005 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в комунальному підприємстві в реєстровій книзі №115, номер запису 315, реєстраційний номер 773530 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» ( ЄДРПОУ,35326253, п\\р 26507010332001 в ПАТ «Альфа -Банк», МФО300346, юридична адреса - 07400,Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності,14 ) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2301\\0107\\88-749 від 16.01.2007 року, яка станом на 01.02.2013 року складає 233783,20 гривень, а саме: -за кредитом - 84988,0 грн. -по відсотках -74084,03 грн. -пеня - 74711,17 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( незалежним експертом на стадії оцінки майна ) . Також, просили суд стягнути судовий збір в сумі 2337,83 гривень. В судове засідання представник позивача на неодноразові повідомлення не з'явився, надавши письмові повідомлення ( останнє - від 30.06.2016 року ) про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника , позовні вимоги підтримують. При цьому , суду надано також і розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом вже на 22.04.2016 року , яка становить загалом - 443 111,79 грн., а саме : -за кредитом -84 988,0 грн. -по відсотках -106 397,11грн. -по комісії - 0 грн. -по штрафам - 0 грн. -по пені - 251 726,68 грн. При цьому, згідно наданого витягу з розрахунку позивача , вбачається , що заборгованість по пені за останній календарний рік за кредитним договором №2301\\0107\\88-749 від 16.01.2007 року становить 92948,86 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причин неявки не надала, незважаючи на те , що належним чином повідомлена судом про день і час розгляду справи. Представник третьої особи - в судове засідання не з'явився , надавши заяву про можливість розгляду справи у їхню відсутність. Разом з тим, надали суду заяву про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог від 14.03.2016 року, відповідно до змісту якої, вважають, що спірна квартира [PERSON] , відносно якої позивачем подано даний позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення порядку продажу згідно із Законом України «Про виконавче провадження», відноситься до ліквідаційної маси та підлягає продажу ліквідатором в межах справи про банкрутство згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». В цій же банкрутній справі і будуть задовольнятись вимоги позивача, як заставного кредитора. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає до задоволення, оскільки стверджується наданими суду письмовими матеріалами справи. При цьому , суд враховує постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у даній справі від 06 липня 2015 року, яка є обов'язковою для суду першої інстанції. Так, за обставинами справи , встановлено , що 16.01.2007 року ВАТ «Сведбанк» ( правонаступник ПАТ «Сведбанк», надалі скорочено - Банк ) та фізична особа - громадянка України [PERSON] - відповідач ( уклали кредитний договір №2301\\0107\\88-749 з подальшим внесенням змін та доповнень - скорочено кредитний договір ) . За умовами вказаного кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику ( за кредитним договором - позичальнику ) кредит у сумі 100 000,0 гривень, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також, за обставинами справи , встановлено , що 28 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» ( скорочено ПАТ «Сведбанк» ) , який є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС- Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ( скорочено ФК «Вектор Плюс» ) укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1,2.2 договору Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах , укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів , комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом з тим , 28.11.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Вектор плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу . Відповідно до п.п.2.1,2.2 договору клієнт ( ТОВ «ФК «Вектор плюс» ) відступає Фактору ( ТОВ «Кредитні ініціативи» ) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів , комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Таким чином , внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме , ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора ( стягувача ) за договором від 16.01.2007 року №2301\\0107\\88-749 позичальником згідно якого є [PERSON] Згідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами вищевказаного кредитного договору № 2301\\0107\\88-749 від 16.01.2007 року, Банк зобов'язується надати Боржнику ( за кредитним договором - позичальнику ) кредит у сумі 100 000,0 гривень, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 100 000,0 гривень. У свою чергу , відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.02.2013 року має прострочену заборгованість: -за кредитом 84 988,0 гривень -по відсотках 74 084,03 гривень Станом на 01.02.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 233 783,20 гривень, а саме: -за кредитом - 84 988,0 грн. -по відсотках -74 084,03 грн. -пеня - 74 711,17 грн. , що підтверджено наданим при подачі позову розрахунком. ( позовна заява подана до суду 05.04.2013 року ). Відповідно до ст.549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та\\або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку ( штраф, пеня ) . Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку із систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. Також, за матеріалами справи , встановлено , що з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та фізична особа [PERSON] уклали іпотечний договір №2301\\0107\\88-749 ( скорочено - іпотечний договір ), відповідно до якого [PERSON] передала Банку в іпотеку - квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в комунальному підприємстві в реєстровій книзі №115, номер запису 315, реєстраційний номер - 773530. Сторони оцінили вказаний предмет іпотеки - квартиру в 291 385,00 гривень. Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь - якому з наступних випадків: -у випадку невиконання боржником основного зобов'язання -у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору -у інших випадках , передбачених законодавством . У разі порушення боржником основного кредитного договору та\\або порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та\\або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та\\або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у 30 (тридцятиденний) строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п.12.3, 12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачу [PERSON] ( боржнику ) було направлено вимогу, а саме , повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подачі даного позову до суду - вимога не виконана. У зв'язку з цим , позивач вважає, що вони вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Право застави не тільки забезпечує виконання основного зобов'язання, а й визначає можливі способи здійснення іпотекодержателем захисту його прав та інтересів в основному зобов'язанні. При розгляді даної категорії справи суд має враховувати визначені частиною 2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, а також і правила Законів України «Про заставу» та «Про іпотеку» ( від 5.06.2003 року №898-1V), якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки \\ застави та задоволення за рахунок його вартості вимог іпотеко- чи заставодержателя. При вирішенні даної категорії справ, суд має встановити насамперед факт невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання , оскільки лише за цієї умови, суд і має право звернути стягнення на предмет іпотеки \\ застави . Слід зазначити , що відповідно до вимог позивача , вбачається , що ним в позовній заяві вимога сформульована таким чином , що на вирішення суду ставиться не лише звернення стягнення на предмет іпотеки, а й вказується вимога - про те , що таке звернення передбачає і направлене ( за рахунок вартості предмету іпотеки ) на погашення заборгованості за кредитним договором , тобто, фактичне стягнення відповідної суми. Також, слід зазначити , що з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, суд неодноразово приймав міри для виклику в судове засідання усіх сторін, в особливості як позивача , так і відповідача , шляхом відкладення розгляду справи, проте, представники позивача та відповідачка [PERSON] на розгляд справи не побажали з'явитися. В результаті цього , суд позбавлений можливості з'ясувати питання щодо врегулювання спору шляхом недопущення звернення стягнення на житло відповідачки з прийняттям мір на дострокове погашення [PERSON] основного зобов'язання заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ст.ст.33,35 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких у разі порушення основного зобов'язання та\\або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж 30 ( тридцятиденний ) строк. В цій письмовій вимозі має зазначатися стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даної вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вказаного Закону. Таким чином, Законом передбачена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки - направлення відповідної письмової вимоги на адресу іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Слід також зазначити, що не направлення письмової вимоги, передбаченої ст.35 Закону України «Про іпотеку» банком іпотекодавцю та\\або боржнику є однією із підстав для відмови у позові. За обставинами справи , встановлено , що позивачем на виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачу [PERSON] ( боржнику ) було направлено вимогу, а саме , повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подачі даного позову до суду - вимога нею не виконана. Це підтверджується наданою суду копією письмової вимоги за №57397-10г від 07.03.2013 року на адресу [PERSON] (том 1 а.с.24 ), № 57398-10г від 07.03.2013 року ( том 1 а.с. 25 ), даними реєстру поштових відправлень та ксерокопією квитанції про відправку ( том 1 а.с.26-27 ) . Також, суд має також враховувати і положення ст.39 Закону України «Про іпотеку», згідною з якою суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодаржателю про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав, має бути врахована співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна та інші обставини. Зазначене положення Закону є оціночним , а тому , має піддаватися дослідженню в судовому порядку. В ході розгляду справи з'ясована та врахована співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» суд у своєму рішенні може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - або шляхом проведення торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 даного Закону. Згідно до позовної заяви позивача , вбачається , що ним висунута вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( незалежним експертом на стадії оцінки майна ) . Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦПК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно договору іпотеки , укладеного між ВАТ «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON] за №2301\\0107\\88-749 ( скорочено - іпотечний договір ) від 18.01.2007 року [PERSON] передала Банку в іпотеку - квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в комунальному підприємстві в реєстровій книзі №115, номер запису 315, реєстраційний номер - 773530. Сторони оцінили вказаний предмет іпотеки - квартиру в 291 385,00 гривень ( заставна вартість ), що визначено в п.5 договору іпотеки. Пунктом 11 іпотечного договору визначено , що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі , якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість не сплатить платежі та штрафи , що передбачені та випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором ,у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання ( як основного боргу, так і процентів та пені ). В судовому засіданні встановлено та підтверджено позивачем факт невиконання позичальником основного зобов'язання за кредитом та надано відповідні документальні підтвердження на цей рахунок щодо наявної заборгованості - розрахунок заборгованості , письмові вимоги , реєстр поштових відправлень, та інші документальні дані. А тому , за обставин встановлення факту невиконання основного зобов'язання позов підлягає до задоволення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, встановлено, що на адресу іпотекодавця та боржника надсилалися письмові вимоги про усунення порушень відповідно до правил ст.ст. 33,35 Закону України «Про іпотеку», про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимог. Так, відповідачці було направлено листи - вимоги від 07.03.2013 року про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитним договором, копії листа - вимоги та копії документів - реєстру поштових відправлень, квитанції про відправку , що підтверджують направлення та вручення його відповідачці , які додані до справи. Тобто, іпотекодержателем дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки встановлено , що вимога іпотекодержателя залишилася без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п.12.3, 12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. Відповідно до умов договору іпотеки, у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його , а за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: -загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмету іпотеки -опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя -заходи, щодо збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні -спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу встановленої ст. 38 цього Закону -пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки -початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 591 ЦК України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Відповідно до висновку з незалежної оцінки майна , проведеної суб'єктом оціночної діяльності ТзОВ «Українська експертна група» в особі Душинського Є.І. - оцінювачем [PERSON] ( сертифікат оцінювача виданий Фондом державного майна України та Українським товариством оцінювачів 25.12.1999 року №1495) , ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON], станом на 02.07.2015 року становить 306 788,0 грн. без урахування ПДВ. ( висновок долучений до справи ) . Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Отже, оцінка вартості предмету іпотеки для його реалізації в межах процедури виконавчого провадження має бути проведена суб'єктом оціночної діяльності на стадії процедури виконавчого провадження. Відповідно до постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.07.2015 року у даній справі, яка є обов'язковою для суду першої інстанції , вказано , що договір факторингу від 28.11.2012 року, укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» не є таким , що порушує публічний порядок. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності , визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна ( ч.1 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»). Згідно до положень пунктів 2.7,9 ст. 38, ст.ст.42,44,45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вважається , що строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута настав, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника, при цьому накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається, виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом. Усі види майнових активів ( майно та майнові права ) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів об'єктів комунальної інфраструктури , що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством , до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута. Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому статтею 45 цього Закону. Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення здійснюється в позачерговому порядку. Відповідно до заяви третьої особи - ліквідатора фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] - арбітражного керуючого Голінного А.М. від 15.03.2016 року, вбачається , що постановою господарського суду Черкаської області від 20.09.2011 року у справі №10\\2456 визнано боржника - фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] банкрутом , ліквідатором призначено арбітражного керуючого Голінного А.В. Крім того, 18.09.2013 року до господарського суду Черкаської області товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подано заяву про заміну первісного кредитора - публічного акціонерного товариства «Сведбанк» його процесуальним правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у зв'язку з переходом до останнього прав вимоги первісного кредитора до боржника на підставі договорів факторингу від 28.11.2012 року , втому числі за кредитним договором №2301\\0107\\88-749 від 16.01.2007 року , що є підставою позову у даній цивільній справі. Отже, квартира , яка є предметом іпотечного договору і на яку позивач просить звернути стягнення у рахунок погашення основного боргу, входить до ліквідаційної маси. Про це вказується в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.07.2015 року у даній справі. Також, вказано , що вимоги позивача щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором можуть бути задоволені в порядку, встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однак це не перешкоджає задоволенню вимог іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Узагальнюючи вищенаведене , суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та доведені, а тому, підлягають до задоволення. Також , у відповідності до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» підлягають судові витрати - 2337, 83 грн. по сплаті судового збору , що підтверджено платіжним дорученням №240 від 20.03.2013 року. ( том 1 а.с.4 ) На підставі викладеного, ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України,

Outcome: approved