Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали уточнений позов у повному обсязі та просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь грошові витрати в розмірі 842983,02 грн. в якості відшкодування витрат на будівництво будинку [ADDRESS], як набутих безпідставно. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні надали письмові заперечення в яких вважав позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1104 га за кадастровим номером 1221486200:01:137:0180, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Її право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №169874, виданим 02.11.2009 року відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на підставі рішення сесії Новоолександрівської сільської ради від 15.04.2009 року №24, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010912805621. Цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. На земельній ділянці, розташованій по [ADDRESS], [PERSON] та її чоловіком [PERSON] був побудований житловий будинок садибного типу, одноповерховий з мансардою, загальною площею 278,4 кв.м, з господарськими спорудами і будівлями. Житловий будинок був закінчений будівництвом 06.09.2010 року, що підтверджується сертифікатом відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам (реєстраційний номер серії ДП №000935), виданим 06.09.2010 року, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровській області. Рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №123/3 від 22.12.2010 року було оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON]. Даний будинок складається з двох частин і має два окремих входи. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №88/2 від 23.11.2011 року було оформлено право власності [PERSON] на двоквартирний житловий будинок [ADDRESS]. Так, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САС №841558, виданим 31.01.2012 року Новоолександрівською сільською радою, та Витягом про державну реєстрацію прав за №33027437 від 31.01.2012 року, виданим Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації». Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САС № 841559, виданим 31.01.2012 року Новоолександрівською сільською радою, та Витягом про державну реєстрацію прав за №33027658 від 31.01.2012 року, виданим Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації». Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частиною 1 ст. 375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Як вбачається з ч. 1 ст. 413 ЦК України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачами не існувало будь-яких домовленостей (усних або письмових) про спільне будівництво житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS]. Також встановлено, що у квітні 2013 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. 18 липня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №201/5159/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення ухвалено рішення, яким: - усунуті перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження своєю власністю - квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS]; - виселені [PERSON] та [PERSON] із зазначених квартир; - зобов'язані [PERSON] та [PERSON] звільнити зазначені квартири від належних їм речей, залишивши квартири у стані, що відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Таким чином, враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача [PERSON] про те, що між ним та відповідачами існували домовленості про спільне будівництво житлового будинку [ADDRESS] та подальше переоформлення права власності на половину цього будинку на нього, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження належними доказами. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що [PERSON] у період часу з 04.01.2004 року по 12.07.2012 рік працював на посаді продавця у фізичної особи-підприємця [PERSON] (відповідача) і розмір його заробітної плати за цей період склав приблизно - 60510,78 грн., що визнано сторонами у судовому засіданні, тому твердження позивача про те, що він вклав у будівництво житлового будинку [ADDRESS] власні грошові кошти у розмірі 842983,02 грн. є необґрунтованими, оскільки ним не надано суду доказів того, що грошові кошти у вказаному розмірі він дійсно мав у власності. Також є необґрунтованими посилання [PERSON] на норми ст. 1212 ЦК України, як на те, що відповідачі безпідставно та за його рахунок набули майно (будівельні матеріали та результати роботи). Посилання позивача на чеки про витрачання коштів на придбання будівельних матеріалів не дають суду підстав вважати, що зазначені будівельні матеріали були використані при будівництві саме будинку якій належить [PERSON] Крім того, позивачем не було заявлено відповідного клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, щодо встановлення вартості будівельних матеріалів на момент розгляду справи та взагалі їх використання при будівництві будинку, що позбавляє можливості суд визначити реальну вартість будівельних матеріалів та вартість виконаних робіт при будівництві спірного будинку, для можливості їх розподілу між сторонами. До пояснені свідків з боку позивача, суд ставиться критично, оскільки присутність позивача під час будівельних робіт на земельній ділянці не даються суду підстав вважати, що саме позивач вкладав відповідні кошти в будівництво будинку. Договір будівельного підряду укладений між ПП «[PERSON]» та позивачем [PERSON] від 01 червня 2008 року та наявний в матеріалах справи (т.2 а.с. 40-42), суд не може прийняти до уваги в якості належного доказу, оскільки як вбачається із тексту самого договору він не міг бути складений 01 червня 2008 року, а складений не раніше 17 травня 2011 року - тобто, дати видачі [PERSON] посвідки на постійне проживання на території України серії [NUMBER] (т.2 а.с. 91) Таким чином, суд вважає, що підстави для задоволення заявлених вимог позивача у позові відсутні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed