Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 202304-CRED від 18.01.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 18.01.2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір застави рухомого майна № 202304-CRED-1. Згідно Договору застави в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачка надала в заставу рухоме майно: автомобіль TOYOTA, модель: RAV4, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий джип, № кузова/шасі: JTEHH20V400057610, реєстраційний номер: СЕ 3747 АС, що належать на праві власності [PERSON] Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн. Відповідачка порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 05.11.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 38349,53 доларів США, що складає 306412,72 грн., яка складається з: 12588,22 доларів США заборгованість за кредитом, 23905,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина), 1824,68 доларів США штраф (процентна складова). Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 202304-CRED від 18.01.2008 року, витребувати у відповідачки та передати в заклад банку шляхом опису предмет застави, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль TOYOTA, модель: RAV4, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий джип, № кузова/шасі: JTEHH20V400057610, реєстраційний номер: СЕ 3747 АС, що належать на праві власності [PERSON] шляхом продажу вище вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути солідарно з відповідачів суму 10000 грн. та стягнути з відповідачки [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3200 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 202304-CRED від 18.01.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.01.2011 року. 18.01.2008 року між сторонами було укладено договір застави рухомого майна № 202304-CRED-1, за яким в заставу банку було передано автомобіль TOYOTA, модель: RAV4, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий джип, № кузова/шасі: JTEHH20V400057610, реєстраційний номер: СЕ 3747 АС, що належить на праві власності [PERSON] Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн., відповідно до якого останній є солідарним відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Так як відповідачка умови кредитного договору не виконувала належним чином, у звязку з чим станом на 05.11.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 38349,53 доларів США, що складає 306412,72 грн., яка складається з: 12588,22 доларів США заборгованість за кредитом, 23905,34 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина), 1824,68 доларів США штраф (процентна складова). Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в частині звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Акцент-Банк». До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, що повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи відсутні докази про надання правової допомоги ПАТ КБ «Приватбанк» з необхідними розрахунками витраченого часу адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial