Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк», яке з 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк»,\~ звернувся до суду з даним позовом 04.06.2018 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його\~ порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 11.03.2018 року становить 117000 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 4 197,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 112 802,50 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 117 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00\~ грн. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження\~ без повідомлення (без виклику) сторін. 04.10.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у вказаній справі постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі, [PERSON], про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов до суду не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості(ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 27.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 27.12.2013 року, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання кредиту фізичним особам, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 4200,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 27.12.2013 року (а.с.59) та копією умов та правил надання банківських послуг (а.с.61-84). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) вбачається, що заборгованість за договором станом на 11.03.2018 року становить 117000 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 4 197,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 112 802,50 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит в обумовленій сумі, однак умови договору порушив. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що умови кредитного договору № б/н\~ від 27.12.2013 року [PERSON] не виконано, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 117 000 грн. Згідно ч. 2 ст.\~ 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються\~ з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі\~ 1 762,00 грн.

Outcome: approved