Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.01.2004 р. відповідач був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортного цеху. Його робота полягала у прийманні для доставки, доставці, перевезенні та передачі переданих йому матеріальних цінностей (м`ясопродукції), згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних та актів прийому-передачі. З [PERSON] були укладені Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 147-В від 01.02.2014 р., №147-Е від 01.02.2014 р., №143-В від 01.01.2012 р., №143-Е від 01.01.2012 р., № 411-В від 01.12.2010 р., № 411-Е від 01.12.2010 р., №71-В від 01.10.2010 р., № 71-Е від 01.10.2010 р., № 868-В від 27.03.2007 р. Відповідачем були нанесені збитки позивачу внаслідок недовозів м`ясопродукції на суму 27142,09 грн. Позивачем було проведено перерахунок заборгованості відповідача у відповідності до «Норм природного убутку м'ясопродуктів при міжміських перевезеннях в авторефрижераторах», затверджених наказом Міністерства торгівлі СРСР від 29.12.1984 р. №339. За результатами проведеного перерахунку загальний розмір збитків від недовозів м`ясопродукції позивача з урахуванням Норм становить 15733,88 грн. Не дотримання відповідачем Договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а саме не дбайливе ставлення до переданих йому на зберігання або з іншою метою матеріальних цінностей товариства, не вживання заходів для попередження збитків, не своєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених матеріальних цінностей, не забезпечення ведення обліку, складання і передачі у визначеному порядку товарно-грошових та інших звітів про рух та рештки ввірених матеріальних цінностей, стало причиною виникнення збитків у загальній сумі 15733,88 грн. Наказом від 14.03.2017 р. відповідач був звільнений за власним бажанням. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків у розмірі 15733,88 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2017 р. позовні заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2017 р. було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 07.08.2017 р. представником позивача подано до суду заяву про уточнення та збільшення розміру позовних вимог. У заяві представник зазначає, що під час підготовки позовної заяви для звернення до суду, акт прийому-передачі м`ясопродукції та видаткова накладна №КА-00145463 від 25.07.2016 р., яка вказана в Наказі №Н-33378 від 31.07.2016 р. не була включена до позовних вимог та не додана до позовної заяви. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків у розмірі 15789,33 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 04.12.2017 року представником позивача до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач збільшує розмір позовних вимог за період із квітня 2016 року по травень 2016 р. на суму (із врахуванням Норм) 10881,85 грн., а загалом просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків у розмірі 26671,18 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. В суді представник позивача Антоненко Н.В. просила про задоволення позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними. Зазначив, що з відповідачем дійсно було укладено договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Пунктом 3 Договорів передбачено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Пунктом 4 Договорів передбачено, що працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо збитки завдані не з його вини. Позивачем не надано жодних доказів або інформації щодо протиправних дій відповідача, чи проводились перевірки позивачем з приводу фактів нестачі м`ясної продукції, чи вживались позивачем заходи щодо уникнення нестачі м`ясної продукції. Також позивачем не надано доказів якими ж все ж таки винними діями відповідачем завдано шкоду підприємству, не надано доказів порушення працівником обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила (пояснень працівника, актів і доповідних записок службових осіб, матеріалів службових перевірок, наказу за результатами перевірки даного випадку, висновків компетентних органів або експертизи про допущені поручення і причини шкоди). Також представником відповідача було подано письмове клопотання про застосування строків позовної давності, відповідно до якої він просить застосувати річний строк позовної давності до вимог про стягнення збитків за період з квітня по травень 2016 року в розмірі 108814,00 грн. Вислухавши представників позивача та відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed