Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач у червні 2015 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 15 червня 2002 року вони з відповідачем по справі уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей : сина [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач останнім часом не працює , зловживає спиртними напоями на ґрунті чого виникають сварки та конфлікти , свідком яких стають неповнолітні діти . Відповідач не дбає про створення нормальних сімейних стосунків, не поважає її, матеріально не забезпечує. Добровільної згоди про утримання дітей вони між собою не досягли. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитини повноліття. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . Своєю телефонограмою просив розгляд справи провести за його відсутності , вимоги позивача визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , взявши до уваги позицію відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 червня 1998 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 527 ( а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей : сина - [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. ( а.с.7-8) . Позивач вказала суду , що спільне життя у них з відповідачем не складається , вони не мають спільних інтересів , на життя дивляться по різному. Відповідач не забезпечує матеріально сім'ю , зловживає спиртним , не ночує дома , всі витрати по утриманню дітей лягли на неї. Відповідач вимоги позивача визнав , не заперечує проти стягнення з нього аліментів, про що свідчить телефонограма ( а.с. 17 ). Вимоги позивача не суперечать чинному законодавству, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Окрім того, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України ) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Пунктом 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 26.02.1993 р. №146 передбачено, що утримання аліментів проводиться із суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, суд прийшов до наступного висновку : [PERSON] , працездатного віку , Тож, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу відповідач зобов'язаний згідно Закону належним чином забезпечувати та утримувати дитину та дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За наведених вище підстав суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги у повному обсязі та призначити стягнення аліментів , як того просить позивач по справі . Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави.

Outcome: approved