Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року в розмірі 63 671,93 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (надалі Кредитний договір), відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 49 810,00 гривень з яких: на споживчі цілі 42 000,00 гривень, на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» - 7 560,00 гривень, на придбання послуг у продавця 2 ФОП [PERSON] 250 гривень, зі сплатою процентів 15% річних, строком на 60 місяців, тобто з 19.12.2013 року по 19.12.2018 року. Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Оскільки відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, виникла заборгованість по договору, що станом на 18.08.2015 року становить 63 671,93 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явилась. Надала суду заява про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився.Причини не явки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про що свідчать повідомлення про отримання ним поштових відправлень. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що 19.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 49 810,00 гривень з яких: на споживчі цілі 42 000,00 гривень, на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» - 7 560,00 гривень, на придбання послуг у продавця 2 ФОП [PERSON] 250 гривень, зі сплатою процентів 15% річних, строком на 60 місяців, тобто з 19.12.2013 року по 19.12.2018 року (а.с. 6-10). Відповідно до умов договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] (26-32). Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.08.2015 року складає 63671 грн. 93 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 48701 грн. 96 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6140 грн. 69 коп.; комісія за РО 8 829,28 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 63671 грн. 93 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1218 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved