Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 12000 гривень, штраф у розмірі 4000 гривень, 3% річних в розмірі 111,45 гривень, а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 18.05.2013 року між [PERSON] та ФО-П [PERSON],було укладено договір про надання послуг № б/н від 18.05.2013 року, умовами якого виступало надання відповідачу послуг на пошук їй гостинки в районах ХТЗ, Нові дома у місті Харкові, а відповідач зобовязалась отримати зазначені послуги та сплатити за них грошові кошти в розмірі 5 % від ціни договору купівлі - продажу чи іншого договору. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав, знайшов житло та продавця, з котрим в період дії договору, тобто 05.07.2013 року відповідач уклала договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Проте, всупереч вимогам встановленим договором, відповідач договір уклала, однак грошові кошти, передбачені п. 3.4. договору позивачу не сплатила, чим порушила вимоги договору. Відповідно до п. 3.4. договору - вартість послуг Виконавця за цим договором складає 5 % від вартості нерухомості, при цьому вартістю нерухомості вважається заявлена вартість нерухомості, що зазначена у п. 7 цього Договору, підпис Замовника в таблиці п. 7 Договору свідчить про згоду Замовника оплатити послуги Виконавця саме від вказаної в таблиці заявленої вартості нерухомості. Згідно п. 7 Договору -вартість нерухомості складає 240 000,00 гривень, з огляду на це - вартість послуг Виконавця складає 12 000,00 гривень. Згідно умов договору - у випадку набуття нерухомості Замовником без повідомлення про це Виконавця, до останньої можуть бути предявлені претензій з приводу належного виконання цього договору. Відповідач, купивши квартиру самостійно із продавцем, котрого знайшов позивач, порушила умови договору, а тому зобовязана сплатити кошти, передбачені умовами Договору. Добровільно погасити зазначену заборгованість Відповідач ухиляється, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Також відповідач зобовязаний сплатити на користь Позивача штраф в розмірі 4 000,00 гривень, котрий передбачений п. 4.3. договору. Також відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача штраф в розмірі 4 000,00 гривень, котрий передбачений умовами договору. Окрім того, оскільки відповідач порушив зобовязання, то вона має сплатити на користь позивача 3 % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь період прострочення. Відповідно до розрахунку, 3 % річних від простроченої суми станом на 01.11.2013 року складають 111,45 гривень. У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, надала суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що у своїй позовній заяві позивач посилається на договір б\\н від 18 травня 2013 року, укладений між спертом ПП ВІПАГЕНТ ФО-П [PERSON] 0.0. та [PERSON] на надання послуг з пошуку нерухомості і приводить такі доводи: за даним договором надання послуг, ним було надано послуги з пошуку нерухомості, підтвердженням чого являється факт придбання відповідачем квартири [ADDRESS]. Позивачем вказується, що вартість таких послуг згідно п. 3.4. договору становить 5% від ціни договору купівлі-продажу. Позивач зазначає, що згідно п. 7 Договору вартість нерухомості складає 40000,00 грн., і з огляду на це вартість послуг становить 5%, тобто 12000,00 грн. Насправді позивач послуги за даним договором не надавав, до квартири [ADDRESS] [PERSON] для огляду водив, однак перед оглядом не проінформували її про адресу об'єкта нерухомості, із власниками цієї квартири не знайомив, оскільки вона вже була з ними знайома, оскільки оглядала дану квартиру з іншим ріелтором, позивач участі у переговорах чи підготовці документації не здійснював, тому відповідно на отримання плати за послуги, які фактично не надава права не має. У 2013 році, у неї так склалися сімейні обставини, що їй необхідно було змінити місце проживання, продати своє колишнє житло, відповідач звернулася до розповсюджувачів реклами із оголошенням про продаж старого та придбання нового житла, на що відгукнулась Агенство нерухомості «Харків-Ріелтор», у якого був договір із власницею квартири №109 [PERSON] на продаж своєї квартири та купівлю собі помешкання у приватному секторі. В результаті, відповідач та [PERSON], шляхом укладання за супроводженням АН «Харків-Ріелтор» угод купівлі-продажу нерухомості купила та продала квартиру №109 та 1\\2 частину приватного будинку №22 по вул. Пестеля в м. Харкові, відповідно. За такі послуги, обидві сторони у кожному випадку оплатили винагороду за надані послуги АН «Харків-Ріелтор, відповідач не мала ніяких відносин з [PERSON], ніколи не була у його робочому офісі, не вела переговорів, ні про що не домовлялася і не брала на себе будь-яких зобовязань, гарантій та омовленностей, тощо. Послуги з пошуку та придбання квартири [ADDRESS] здійснювало агенство нерухомості «Харків-риелтор». Вимоги позивача до відповідача стягнути грошові кошти за ненадані послуги, на думку відповідача, є абсолютно безпідставними, адже відповідачем ці послуги прийняті і сплачені тій стороні, яка їх належним чином надала і заслужила цю винагороду. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що 18.05.2013 року між [PERSON] та ФО-П [PERSON] було укладено договір про надання послуг № б/н від 18.05.2013 року. Відповідно до умовами договору, позивач надавав відповідачу послуги пошуку їй гостинки в районах ХТЗ, Нові дома у місті Харкові, а відповідач зобовязалась отримати зазначені послуги та сплатити за них грошові кошти в розмірі 12000 гривень. Строк дії договору 60 днів (п.6.1. Договору) Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав, знайшов житло та продавця, з котрим в період дії договору, тобто 05.07.2013 року відповідач уклала договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON], який було посвідчено 15.07.2013 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з копії договору про надання послуг № б/н від 18.05.2013 року, зазначена квартира була надана [PERSON] для огляду ФОП Тищенком 21.05.2014 року, що підтверджується підписом відповідача [PERSON] у договорі. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 ЦК України - Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України - Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України - Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно пункту 4.2.Договору про надання послуг № б/н від 18.05.2013 року у випадку набуття нерухомості Замовником без повідомлення про це Виконавця, до останньої можуть бути предявлені претензій з приводу належного виконання цього договору. Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач уклавши договір купівлі-продажу самостійно із продавцем, порушила умови договору, а тому має сплатити кошти, передбачені п. 3.4. цього Договору. Під час судового засідання, у ході огляду оригіналу договору про надання послуг № б/н від 18.05.2013 року, відповідач спочатку зазначила, що підпис на договорі виконаний нею особисто, однак у подальшому зазначила, що підпис на зазначеному договорі виконаний не нею, зміни позиції відповідача суд розцінює, як намір ухилитися від виконання договору. Окрім того, згідно п. 4.3. Договору - у випадку несвоєчасної оплати послуг Виконавця Замовником, Замовник зобовязаний сплатити на користь Виконавця штраф в розмірі 30 % (тридцять відсотків) від вартості послуг Виконавця (п. 3.4.) та пеню в розмірі 0,1 % (нуль цілих одна сота відсотка) за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання. Сплата штрафу та пені не звільняє Замовника від оплати послуг Виконавця. Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно частин першої та другої статті 551 ЦК України - Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З огляду на це - розмір неустойки на яку має право позивач у звязку з порушенням Відповідачем зобовязання складає 4 000,00 (чотири тисячі гривень) гривень, що дорівнюює 30 % (тридцять відсотків) від вартості нерухомості. Згідно вимог ст.. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із аналізу зазначених правових норм вбачається, що оскільки Відповідач порушив зобовязання то остання зобовязана сплатити на користь позивача 3 відсотки річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь період прострочення. 3 % річних від простроченої суми станом на 01.11.2013 року - 113 днів (період з 09.07.2013 року по 01.11.2013 року) складають 111грн. 45 коп. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд стягує у повному обсязі судовий збір в сумі 229 грн. 60 коп., оскільки він сплачений позивачем за подання позовної заяви в частині стягнення заборгованості, яку суд стягує з відповідача в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved