Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані також її члени сім'ї відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Проте відповідачі з січня 2016 року не проживають у вищевказаній квартирі. [PERSON] не бажає сплачувати за комунальні послуги замість осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають в її квартирі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року по справі відкрито провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17.04.2018 та 07.08.2018 не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17.04.2018 та 07.08.2018 не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17.04.2018 та 07.08.2018 не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.09.2009 позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» №89/3898 від 26.09.2017 у вищезазначеній квартирі окрім позивача зареєстровані ще 4 особи, в тому числі відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що з січня 2016 року відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі. Вказані обставини підтвердили в якості свідків у судовому засіданні сусіди по квартирі позивача [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що позивач є одноособовим власником квартири, у якій зареєстровані відповідачі, фактично за наведеною адресою відповідачі з січня 2016 року не мешкають, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] На підставі ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved