Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення про визнання за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2004 року випуску шасі № JTEBM29J740036077, державний номерний знак [NUMBER], зняти з автомобіля арешт та виключити такий з акту опису та арешту від 25.12.2015р. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.12.2012 року, він домовився з [PERSON], що діяв від імені [PERSON] згідно довіреності від 01.07.2006р. про придбання автомобіля марки TOYOTA PRADO, 2004 року випуску шасі №JTEBM29J740036077, державний номерний знак [NUMBER]. Вказаний автомобіль належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС № 729475, виданого 16.10.2004 року виданого Харківським МРЕВ при УДАІ. З метою розрахунку за вищеназваний автомобіль ним передано [PERSON] 5000 доларів США і останнім було написано відповідну розписку. 29.12.2012 року [PERSON] видано на його ім'я довіреність, надавши повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. 25.12.2015 року на належний йому автомобіль накладено арешт, описано згідно акту державного виконавця від 25.12.2015 р. та передано йому на зберігання. Як йому стало відомо згодом, на автомобіль накладено арешт відповідно до Постанов державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт №48896415 від 01.10.2015р. та №29577125 від 05.03.2013р. та 29.08.2014p., у звязку із виникненням та існуванням заборгованості у [PERSON] У даний час він проживає у м.Камянка-Бузька, де знаходиться і автомобіль, у звязку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з врахуванням наданих у судовому засіданні пояснень. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе проводити розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України у відсутності відповідачів Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Судом встановлено, що позивач отримав у користування автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2004 року випуску шасі №JTEBM29J740036077, державний номерний знак [NUMBER] з правом повного ним розпорядження згідно довіреності; [PERSON] була сплачена [PERSON] через [PERSON] обумовлена ними сума вартості автомобіля, про що свідчать додані до матеріалів справи розписки; крім цього [PERSON] більше трьох років володів та користувався даним транспортним засобом, а тому є всі підстави вважати, що він набув право власності на даний автомобіль. Згідно статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з розясненнями наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини. Оскільки спірний автомобіль знаходиться в м.Камянка-Бузька Львівської області, даний спір слід розглядати Камянка-Бузьким районним судом. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року „Про судову практику в справах про виключення майна з опису за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Із представлених суду документів, встановлено, що постановами державних виконавців Київського ВДВС Харківського МУЮ ВП №48896415 від 01.10.2015р., ВП №29577125 від 05.03.2013р. та ВП №29577125 від 29.08.2014p. накладено арешт на все майно [PERSON] Суд вважає, що арешт автомобіля, накладений у ході проведення виконавчих дій обмежує право [PERSON], як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий.

Outcome: approved