Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно з додатковою угодою №2 від 23.01.2008 р. про надання не відновлювальної кредитної лінії №566/16-ПК 100 АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав відповідачу кредит в сумі 20 000 грн. з встановленою відсотковою ставкою 16,5% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит згідно з графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору від 11.05.2007 р. №556/16-ПК 100 відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим станом на 17.07.2014 р. утворилась заборгованість за кредитом в сумі 141 415,30 грн., з яких 61 673,25 грн. - сума заборгованості за кредитом; 56 832,07 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 284,96 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7 552,78 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 4 143,48 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 5 928,76 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 141 415,30 грн. та витрати по оплаті судового збору. Представники позивача Кузнецов О.І., Анюхін В.Ю. в судове засідання не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Кузнецов О.І. в поданій до суду позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 05.03.2015 р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 11.05.2007 р. АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №556/16-ПК 100 (далі - Договір), умовами якого передбачено, що кредитор надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування окремими частинами (траншами) під 16,5% річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості 80 000 грн. на споживчі цілі із кінцевим терміном повернення заборгованості 10.05.2017 р. (п.1.1., 1.2. Договору). Також цим Договором був визначений порядок повернення кредиту, встановлена відповідальність сторін у випадку порушення умов Договору (ст.ст. 2, 4 Договору). 11.05.2007 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії від 11.05.2007 р. №556/16-ПК 100 (далі - додаткова угода №1), 25.05.2007 р. - додаткову угоду №2 (далі - додаткова угода №2), а 16.06.2007 р. - додаткову угоду №3 (далі - додаткова угода №3). Згідно з додатковою угодою №1 відповідач [PERSON] отримав в кредит на поточні потреби в сумі 55 000 грн. на строк з 11.05.2007 р. по 10.05.2017 р., погашення якого мало здійснюватись з червня 2007 р. в сумі не менш ніж 458,34 грн. Згідно з додатковою угодою №2 відповідач [PERSON] отримав в кредит на поточні потреби в сумі 20 000 грн. на строк з 25.05.2007 р. по 10.05.2017 р., погашення якого мало здійснюватись з червня 2007 р. в сумі не менш ніж 166,67 грн. Згідно з додатковою угодою №3 відповідач [PERSON] отримав в кредит на поточні потреби в сумі 2 000 грн. на строк з 16.06.2007 р. по 10.05.2017 р., погашення якого мало здійснюватись з липня 2007 р. в сумі не менш ніж 16,81 грн. Згідно з розрахунком позивача станом на 17.07.2014 р. за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: з яких 61 673,25 грн. - сума заборгованості за кредитом, 56 832,07 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 284,96 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7 552,78 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 4 143,48 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 5 928,76 грн. - інфляційні втрати за відсотками, що загалом становить 141 415,30 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання. При цьому з урахуванням положень ст. 625 ЦК України позивач має право вимагати стягнення з відповідача інфляційних втрат за весь час прострочення, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1 414,15 грн.

Outcome: approved