Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 22820 грн. 12 коп. та судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.07.2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. А [PERSON] зобов'язався погасити кредит в повному обсязі в строк визначений в договорі. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 28.02.2014 року утворилась заборгованість за кредитом, яка складає 22820 грн. 12 коп. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх законних прав та обов'язків. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 26.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. А відповідач [PERSON] зобов'язався погасити кредит в повному обсязі, в порядку і строках, встановлених договором. Строк дії договору 12 місяців з часу підписання, але якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк (п.9.12 умов договору) Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору при порушенні строків платежів по грошовим забов'язанням, передбаченим договором більш ніж на 120 днів, боржник зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості. У зв'язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає 22820 грн. 12 коп., в тому числі сума заборгованості за кредитом 3995 грн. 35 коп., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 17261 грн. 91 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1062 грн. 86 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦКК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 28.02.2014 року в сумі 22820 грн. 12 коп., в тому числі сума заборгованості за кредитом 3995 грн. 35 коп., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 17261 грн. 91 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1062 грн. 86 коп. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати із судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved