Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 12.03.2016 р. приблизно о 18 год. 40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Чорновола зі сторони пр.. Перемоги на вул. М. Рибалка у напрямку вулиці Попудренка та наближався до регульованого світлофорними об»єктами перехрестя вул. Чорновола та вул. М. Рибалка у м. Києві. Порушуючи вимоги п.п 2.3. б), 10.1,16.2 ПДР України відповідач проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався в безпечності зміни напрямку руху, на перехресті повертаючи ліворуч на вул. М. Рибалка, не надав дорогу велосипедисту [PERSON] та допустив наїзд на нього. У зв»язку із тим, що [PERSON] було спричинено збитки між позивачем та [PERSON] було укладено угоду в якій він визнав свою вину у ДТП та взяв на себе зобов»язання відшкодувати завдані збитки. На виконання угоди відповідач передав 500,00 доларів США, але в подальшому без пояснення причин відмовився виконувати умови договору. Пунктом 1.2. договору визначено, що [PERSON] зобов»язується відшкодувати [PERSON] 500,00 доларів США та 13 575,00 грн. грішми, здійснити ремонт велокомп»ютера Garmin (за неможливості ремонту придбати новий велокомп»ютер погодженої моделі) та оплатити заміну пошкодженого велосипеда Scott [PERSON] на новий згідно умов Trade-in магазину BPS Sport (м. Київ, вул. Набережно-Крещатицька,25). За п. 3.1 договору сторони визначились, що в разі порушення [PERSON] своїх зобов»язань він зобов»язнаий сплатити [PERSON] штраф, що дорівнюватиме подвійному розміру несплаченого [PERSON] відшкодування за цим договором (в т.ч. з урахуванням вартості ремонту (за неможливості ремонту придбати нового) велокомп»ютера Garmin та вартості заміни пошкодженого велосипеда [PERSON] на новий згідно умов Trade-in магазину BPS Sport. Згідно з експертно-технічним висновком сервісу Scott Україна від 15.04.2016 р. велосипед [PERSON] не може бути прийнятий по програмі Trade-in для придбання нового велосипеда, а згідно з актом огляду зазначеного велосипеда вартість відновлювального ремонту складає 26 800,00 грн. Зважаючи на викладене штраф, який має сплатити відповідач становить 80 750,00 грн. (13 575+26 800 *2). За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] штраф у розмірі 80 750,00 грн., відшкодування згідно умов договору в сумі 40 375,00 грн. та судові витрати. Не погоджуючись з заявленими вимогами представник [PERSON] пред»явив зустрічний позов та просив суд визнати недійсним договір (мирову угоду) від 18.03.2016 р., укладену між [PERSON] та [PERSON] та застосувати наслідки недійсності договору (мирової угоди) стягнувши [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 13 220,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що угода була підписана під тиском адвоката [PERSON], вина ж [PERSON] не була встановлена відповідно до вимог чинного законодавства - судом. Крім того, договір підписано під впливом тяжких для позивача обставин - через декілька днів після ДТП і перебуваючи у стресовому стані, через конфлікти з дружиною, яка є власницею пошкодженого автомобіля. Перед підписанням угоди [PERSON] роз»яснили, що в разі не укладання угоди грошові кошти будуть стягуватись у судовому порядку і в більшій сумі, а отже позивач і підписав угоду на вкрай невигідних для себе умовах. Зважаючи на те, що позивач передав [PERSON] 300,00 доларів США та 5 120,00 грн. на виконання недійсної угоди, представник [PERSON] і звернувся до суду з зустрічним позовом. В судовому засіданні [PERSON], його представник підтримали вимоги первісного позову, просили задовольнити. Заперечували щодо задоволення зустрічного позову, оскільки угода відповідає вимогам закону та підписана відповідачем цілком свідомо. [PERSON], його представники наголосили в судовому засіданні на обставинах, які стали підставою для підписанні угоди ат просили в повному обсязі задовольнити зустрічний позов, відмовивши у задоволенні позовних вимог [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, в той час як в задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 12 березня 2016 року приблизно о 18 годині 35 хвилин, на перехресті вулиць Чорновола - Рибалка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та велосипедиста [PERSON], внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. Транспортні засоби учасників пригоди отримали механічні пошкодження. Як свідчать матеріали справи, станом на день розгляду даної цивільної справи матеріали адміністративного провадження по факту дорожньо-транспортної пригоди передано до Шевченківському управлінню поліції ГУ НП в м. Києві, як органу досудового розслідування для прийняття рішення у порядку ст. 214 КПК України відповідно до постанови судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2016 р. Встановлено, що 16.03.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір (мирова угода) за яким сторони підтвердили, 12.03.2016 р. з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул.. Чорновола - вул. М. Рибалка в м. Києві внаслідок якої пошкоджено велосипед Scott та велокомп»ютер Garmin, а також [PERSON] зазнав пов»язаних з ДТП збитків та витрат на суму 500,00 доларів США та 13 575,00 грн. За умовами договору [PERSON] серед іншого взяв на себе зобов»язання відшкодувати [PERSON] 1 500,00 доларів США та 13 575,00 грн. грішми, здійснити ремонт велокомп»ютера Garmin (за неможливості ремонту придбати новий велокомп»ютер погодженої моделі) та оплатити заміну пошкодженого велосипеда Scott [PERSON] на новий згідно умов Trade-in магазину BPS Sport (м. Київ, вул. Набережно-Крещатицька,25). [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суми передбачені договором. З іншого боку [PERSON] просить визнати недійсним договір (мирову угоду) в порядку ст.ст. 203, 215 ЦК України та положень ст. 233 ЦК України. Договором, відповідно до ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. На виконання умов договору, і це не заперечується сторонами, [PERSON] на виконання умов укладеної угоди сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 300,00 доларів США та 5 120,00 грн. (500,00 доларів США). Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч.ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України. [PERSON], його представники вказують на те, що його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлена судовим рішенням, визнання вини є виключно компетенцією суду, а відтак укладена угода не відповідає вимогам чинного законодавства України. Так відповідно до приписів ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судом. В розумінні положень чинного законодавства України, зокрема, положень КУпАП, УК України суд виносить процесуальне рішення щодо притягнення до відповідної відповідальності в разі доведення наявності правопорушення. Проте, це не виключає право сторони визнавати себе особою, яка вчинила правопорушення та з тих підстав взяти на себе зобов»язання по відшкодуванню збитків. З іншого боку за положеннями ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину. [PERSON] вказав та підтвердив пояснення, будучи опитаним в якості свідка, що ним було підписано договір у зв»язку із конфліктами з дружиною, яка є власником пошкодженого автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] та, оскільки адвокат [PERSON] попередив, що в разі відмови від укладання такої угоди, гроші з нього будуть стягувати через суд та у більшому розмірі. [PERSON], також надаючи пояснення, як свідок, зазначив, що [PERSON] з власної згоди взяв на себе зобов»язання. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п. 23 зазначив, щоправочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Вимогами ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обстави вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, сторона, що оскаржує правочин не надала доказів, не було їх отримано і в судовому засіданні, що наявні обставини, з якими законодавець передбачає можливість визнання угоди недійсною у зв»язку із укладенням останньої під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Статтею 216 ЦК України встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цого правочину. Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що зустрічний позов задоволенню не підлягає. З іншого боку за положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на виконання умов договору не відшкодовану суму у розмірі 13 575,00 грн. та вартість відновлювального ремонту велосипеда 0 26 800,00 грн., а також штраф у подвійному розмірі несплаченого невідшкодованого, що становить 80 750,00 грн. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підтримуючи вимоги в частині стягнення з [PERSON] вищезазначених сум, позивач за первісним позовом, його представник, в розумінні чинних норм процесуального права України, не довели розмір відновлювального ремонту велосипеда, а отже і можливість сплати штрафу у вказаному розмірі. Долучені до матеріалів справи документи як то експертно-технічний висновок офіційного сервісу, акт огляду, на думку суду не можуть бути найденими доказами, оскільки з їх змісту не можливо ідентифікувати, що мова йде саме про велосипед, належний [PERSON] і який було пошкоджено під час ДТП 12.03.2016 р. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення зазначеної у п. п. 1 та 2 суми у розмірі 13 575,00 грн. В задоволенні іншої частини первісного позову необхідно відмовити. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial