Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 15.01.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/7062115, за умовами якого застраховано автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER]. 20.08.2015 року в м. Івано-Франківську на вул. Івасюка настав страховий випадок дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Ford Fiesta, яким керував [PERSON], та автомобіля BMW, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], унаслідок чого було спричинено пошкодження транспортних засобів. В цей же ж день [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про страховий випадок. Згідно з постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2015 року ДТП відбулася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. 28.10.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування і 19.11.2015 року здійснило цю виплату в сумі 1509,54 грн. Оскільки [PERSON] не повідомив ПрАТ «ПРОСТО-страхування» у строк визначений ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про ДТП, то на підставі ст. 38 цього ж Закону ПрАТ «ПРОСТО-страхування» має право на відшкодування завданої шкоди в порядку регресу в сумі 1509,54 грн. В судове засідання представник ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслана йому повістка про виклик повернулася до суду у звязку з відсутністю адресата. В такому випадку, згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином, і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в позові з таких підстав. Так, відповідно до копії довідки № 70689756 про ДТП від 25.09.2015 року 19.08.2015 року о 01 год. 45 хв. в м. Івано-Франківську на вул. Івасюка відбулась ДТП за участю автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля BMW, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], унаслідок чого було спричинено пошкодження транспортних засобів . Автомобіль Ford Fiesta застраховано згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/7062115, укладеним 14.01.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно з копією заяви на виплату страхового відшкодування [PERSON] звернувся з нею в ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 28.10.2015 року. Відповідно до страхового акту № 109277 від 13.11.2015 року ДТП було визнано страховим випадком, страхове відшкодування визначено в сумі 1509,54 грн. В страховому акті також зазначено, що про настання події страховика повідомлено 20.08.2015 року. Відповідно виписки з поточного рахунку від 19 листопада 2015 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 1509,54 грн. Згідно з висновком Верховного суду України, викладеному у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У випадку, коли факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не довело, що внаслідок неповідомлення [PERSON] про страховий випадок воно необґрунтовано виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 1509,54 грн. Таким чином суд дійшов висновку, що майнові права ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не були порушені [PERSON]

Outcome: dismissed