Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 19 липня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 335/2006 - Ф, у відповідності з умовами якого, позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 26 400 доларів США зі сплатою за користування кредитом 10 % річних, плати за управління кредитом (комісії) із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом строком до 17 липня 2026 року. На виконання умов Договору, [PERSON] було видано 26 400 доларів США згідно заяви на видачу готівки № 981 від 19 липня 2006 року. В забезпечення виконання зобовязання за Договором, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно умов яких, поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями [PERSON], які виникнуть з умов кредитного договору. У договорі поруки закріплено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його використання, внаслідок чого станом на 29 травня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 18 797,22 доларів США, що еквівалентно 395\~648,16 гривень, а саме: 9\~489,65 доларів США заборгованості за основною сумою кредиту, що еквівалентно 199 740,31 гривень; 1 962,11 доларів США нарахованих відсотків, що еквівалентно 41\~298,94 гривень; 6820,31 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту, що еквівалентно 143\~555,43 гривень; 525,15 доларів США заборгованість по сплаті комісії, що еквівалентно 11\~053,48 гривень, які в добровільному порядку відповідачі повертати відмовляються. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що дійсно у нього є борг перед позивачем. Однак, в письмовому запереченні на позов вказав, що розрахунковий рахунок № 29094807002503 для зарахування сплати боргу, який вказано в Договорі, заблокований в звязку з ліквідацією банку та про зміну реквізитів для здійснення платежів йому не повідомили, що є порушенням істотних умов Договору. Крім того вважає, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду, оскільки початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів. Момент невиконання основного зобовязання (тіло кредиту) наступив, згідно Графіку погашення кредиту, 20 травня 2011 року, тобто кредитор повинен був звернутися з даним позовом до суду не пізніше 20 травня 2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та заперечення на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, посилаючись на те, що між нею та позивачем 19 липня 2006 року було укладено договір поруки, для забезпечення виконання зобовязання [PERSON] перед банком. Вважає, що порука припинилася в звязку з тим, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив до неї вимоги, а тому пропустив строк позовної давності звернення до суду. Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст. 559 ЦК України, 27 квітня 2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» було укладено Додаткову угоду №1, згідно якої встановлено етап відстрочення сплати частини необхідного платежу та встановлено новий Графік платежу, про що [PERSON] не повідомили. Відповідач [PERSON] згідно письмового заперечення на позовну заяву, позов не визнає з аналогічних мотивів. В судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вислухавши представника позивача, відповідача, врахувавши думку відповідачів, які не зявилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 335/2006 - Ф, у відповідності з умовами якого, позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 26 400 доларів США зі сплатою 10 % річних та плати за управління кредитом (комісії) із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти вказані грошові кошти та в строк до 17 липня 2026 року повернути їх позивачу. На виконання умов Договору, [PERSON] було видано 26 400 доларів США, що стверджується заявою на видачу готівки № 981 від 19 липня 2006 року. В забезпечення виконання зобовязання за Договором, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно умов яких, поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями [PERSON], які виникнуть з умов кредитного договору. У договорах поруки закріплено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Станом на 29 травня 2015 року за кредитним договором № 335/2006-Ф утворилась заборгованість в сумі 18797,22 доларів США, що еквівалентно 395\~648,16 гривень, а саме: 9\~489,65 доларів США заборгованості за основною сумою кредиту, що еквівалентно 199 740,31 гривень; 1 962,11 доларів США нарахованих відсотків, що еквівалентно 41\~298,94 гривень; 6820,31 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту, що еквівалентно 143\~555,43 гривень; 525,15 доларів США заборгованість по сплаті комісії, що еквівалентно 11\~053,48 гривень. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В Постанові № 5 від 31.03.2012 року Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства, при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. В постанові від 19 березня 2014 року Верховного Суду України № 6-20цс14 вбачається, що, якщо в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України, зокрема, № 6-95цс14 від 17.09.2014 року, Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 07 березня 2013 року. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто перебіг такого строку розпочався з моменту невиконання [PERSON] основного зобовязання згідно Розрахунку заборгованості погашення кредиту, а саме з 19 січня 2015 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки, три роки з моменту невиконання зобовязання не минуло, твердження відповідача про те, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду є безпідставними. Положеннями ст. 553 Цивільного кодексу України передбачається, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 27 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору №335/2006-ф від 19.07.2006 року, згідно якої був змінений Графік сплати кредиту. Однак, в матеріалах справи немає документального підтвердження повідомлення поручителів [PERSON] та [PERSON] про укладення Додаткової угоди. В постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-170цс13 вказано, що непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. Також, у правовій позиції судді Верховного Суду України Григорєвої Л. І. у справі № 6-53 цс 14, зокрема, зазначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання ( у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само я сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителів. Згідно окремої думки судді Верховного Суду України Охрімчук Л.І. у справі № 6-170цс13 зазначено, що установлені законом скорочені строки відповідальності поручителя - шість місяців або один рік - є припиняючими. До них не застосовні правила про перерву, зупинення та поновлення строків позовної давності. Судом встановлено, що 19 липня 2006 року, в забезпечення виконання зобовязання за Договором, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно умов яких, поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями [PERSON], які виникнуть з умов кредитного договору. Враховуючи вимоги закону, позивач повинен був у встановлені законом строки повідомити поручителів про неналежне виконання зобовязання основного боржника по кредитному договору, чого зроблено не було. З матеріалів справи вбачається, що претензії відповідачам [PERSON] та [PERSON] банком були надіслані 07 серпня 2015 року, тобто з 19 січня 2015 року минуло більше ніж півроку. Зважаючи на цю обставину та пропущений строк позовної давності, в задоволенні позовних вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05 червня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на підставі постанови правління НБУ № 356 від 04.06.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» розпочалася процедура ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку [PERSON] на період з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року. Згідно п.22 ч.1 чт.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved