Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач ТДВ страхова компанія «КРЕДО» 22.08.2016 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про стягнення витрат страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просило стягнути з відповідача 15009,41 грн. збитків у зв'язку із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу та 1378,00 грн. судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.04.2016 року о 12 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Осіння, 8А відбулась ДТП за участю забезпеченого автомобіля «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача - [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В результаті згаданої ДТП було пошкоджено вищезгадані транспортні засоби. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER], 24.06.2016 року ПП Екорт проведено його огляд, та складено звіт № 114445/06/16 про оцінку відновлювального ремонту ТЗ, згідно якого матеріальний збиток пошкодження транспортного засобу становить 15009,41 грн. На момент ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АІ/8774408, строк дії якого з 14.02.2016 р. по 13.02.2017 р., за яким ТДВ страхова компанія «КРЕДО» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року винною у вказаній ДТП визнано [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту №ОСГПО-6913411 від 12.07.2016 року складає 15009,41 грн. 12.07.2016 року ТДВ страхова компанія «КРЕДО» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі. З метою досудового врегулювання даного спору, позивач надіслав відповідачу регресну вимогу, проте, остання залишилась без виконання зі сторони відповідача, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 13.12.2016 року представник позивача Петренко С.В. підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач до суду двічі поспіль не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Третя особа у судові засідання 13.12.2016 року не з'явилась про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. в) п.п.38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 17.04.2016 року о 12 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Осіння, 8А відбулась ДТП за участю забезпеченого автомобіля «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача - [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В результаті згаданої ДТП було пошкоджено вищезгадані транспортні засоби. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER], 24.06.2016 року ПП Екорт проведено його огляд, та складено звіт № 114445/06/16 про оцінку відновлювального ремонту ТЗ, згідно якого матеріальний збиток пошкодження транспортного засобу становить 15009,41 грн. (а.с. 6-9). На момент ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АІ/8774408, строк дії якого з 14.02.2016 р. по 13.02.2017 р., за яким ТДВ страхова компанія «КРЕДО» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного «Деу Матіз», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 3). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року винною у вказаній ДТП визнано [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с. 4-5). Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту №ОСГПО-6913411 від 12.07.2016 року складає 15009,41 грн. (а.с. 13-14). 12.07.2016 року ТДВ страхова компанія «КРЕДО» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі (а.с. 14 - зворот). Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із матеріалів справи, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року у справі пр.№ 3/759/3000/16 (ун.№759/6481/16-п) встановлено, що [PERSON] після вчинення ДТП самовільно залишила місце пригоди (а.с. 4 - зворот). Враховуючи зазначені обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн., сплаченого позивачем згідно платіжного доручення №3106 від 12.08.2016 року (а.с. 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved