Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі - 104 537,80 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту, процентів в розмірі - 18 278,69 гривень та понесених судових витрат по справі, а саме, судовий збір у розмірі - 30 217,12 гривень, посилаючись на те, що 14.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з 17.09.2008 року - ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (Відповідач-1) був укладений кредитний договір № 11268763000, згідно якого Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі - 150 700,00 доларів США, на строк до 14.12.2037 року, зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за кредитним договором, 14.12.2007 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідачка-2) було укладено договір поруки № 165517, згідно якого Відповідачка-2 зобов'язалась відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов кредитного договору. Відповідач-1 скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року становить - 104 537,80 доларів США та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів - 18 278,69 гривень. Представник Позивача просить стягнути солідарно з відповідачів вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі, а саме, судовий збір у розмірі - 30 217,12 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог до [PERSON] тому що розрахунок заборгованості за кредитом зроблений позивачем 14.03.2014 року, тобто шестимісячний строк позовної давності, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, починається з вказаної дати та закінчується 14.09.2014 року, та відповідно позивачем пропущено вказаний строк і просив відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості з Відповідачки-2. Також представник відповідачів у письмових запереченнях заперечував проти задоволення вимог про стягнення заборгованості з Відповідача-1, посилаючись на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не відповідає наданому позивачем розрахунку, що умови кредитного договору не відповідають положенням Закону України «Про захист прав споживачів», а також, що на сьогоднішній день існує істотна обставина (значне збільшення курсу іноземної валюти щодо гривні) у зв'язку з якою відповідач вважає, порушується співвідношення майнових інтересів сторін та ставить їх у абсолютно нерівне становище. Відповідач-1 неодноразово звертався до Позивача з метою зміни умов договору, так як при теперішньому кусі долара США до гривні, відповідач має заборгованість, яка втричі вища ніж при підписанні кредитного договору. У судовому засіданні представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні вимог Позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з 17.09.2008 року - ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (Відповідач-1) був укладений кредитний договір № 11268763000, згідно якого Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі - 150 700,00 доларів США, на строк до 14.12.2037 року, зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за кредитним договором, 14.12.2007 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідачка-2) було укладено договір поруки № 165517, згідно якого Відповідачка-2 зобов'язалась відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов кредитного договору. Відповідальність Відповідача-1 та Відповідачки-2 є солідарною. Відповідач-1 скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року становить - 104 537,80 доларів США, з яких: -кредитна заборгованість - 97 691,77 доларів США; -заборгованість по процентам - 6 846,03 долари США, в тому числі прострочена заборгованість з лютого 2015 року - 5 844,96доларв США; та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів - 18 278,69 гривень. У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Невиконання Відповідачем-1 умов кредитного договору дало право Позивачу достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свої зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що Позивач довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Посилання представника відповідачів та те, що позивачем пропущено шестимісячний строк позовної давності, що кредитний договір не відповідає ЗУ «Про захист прав споживачів», що вважає представник є підставою відмови у задоволенні вимог, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога Позивача про стягнення солідарно з відповідачів документально підтверджених судових витрат в сумі - 30 217,12 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved