Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.06.2011 року [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач написав заяву і погодився, що разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання і не погасив борг, тому станом на 21.02.2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 116 802,03 грн. Дана сума складається з: 13 326,15 грн. - тіло кредиту; 103 475,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути борг з відповідача. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Ткач Я.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 42), зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від від 18.06.2011 року [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору про те, що клієнт дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов'язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 18.06.2011 року станом на 21.02.2018 року становить 116 802,03 грн. Дана сума складається з: 13 326,15 грн. - тіло кредиту; 103 475,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу - 116 802,03 грн. підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 26.02.2018 року (а.с. 1).

Outcome: approved