overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1989 року. Від даного шлюбу подружжя спільних непонолітніх дітей не має. Позивач зазначив, що з 2002 р. він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет та проживають окремо, у них відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання, як подружжя. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів (ас. 3, 17). Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет та проживають окремо, у них відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання, як подружжя. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 20, 21). Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 р., у період якого народився син - [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинені з квітня 2017 р., подальше збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, додатково зазначив, що близько двох років він з відповідачкою шлюбно-сімейних відносин не підтримують, а тому просив строку для примирення не надавати. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 р. (ас. 4). У період даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила сина [PERSON] (ас. 5). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачкою, сторони тривалий період часу, а саме понад рік, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Доводів в обґрунтування своїх заперечень щодо позову, відповідачка суду не надала, при цьому, як вбачається з пояснень позивача, останній наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, при цьому, просив врахувати, що даний позов у провадженні суду з червня 2017 р. про що відповідачці також було відомо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, який наполягає на розірванні цього шлюбу, при цьому, відповідачка не надала суду жодного обгрунтування в заперечення на позов. Також, суд враховує, що даний позов поданий до суду у червні 2017 р., по справі відкрито провадження 19.07.2017 р., про що відповідачці [PERSON] було відомо (ас. 22), проте, примирення між сторонами не відбулось, що сторони підтвердили в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача відшкодування в розмірі 21 378,68 грн., пені за період з 21.10.2014 р. по 07.07.2017 р. в розмірі 22 540,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 20 117,34 грн., 3 % річних в сумі 1 741,36 грн., а всього стягнути 65 778,11 грн. та судовий збір. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2018 р. постановлено рішення, яким позов [PERSON] задоволено, стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 21 378,68 грн., пеню в розмірі 22 540,73 грн., 3 % річних, інфляційне нарахування 20 117,34 грн., витрати на проведення експертизи 504,00 грн., судові витрати 657,77 грн., а всього стягнути 66 939 грн. 88 коп. (ас. 61-64). 22.11.2018 р. з Київського апеляційного суду повернулись матеріали цивільної справи за № 759/10449/17 з метою постановлення у справі додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині судового рішення від 24.09.2018 р. помилково не вказано точної грошової суми 3 % річних, присудженої до стягнення (ас. 85-86). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення, оскільки резолютивна частина рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2018 р. не містить точної грошової суми 3 % річних, присудженої до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.02.2017 р. отримав свідоцтво про право на спадщину, яке складається з житлоовго будинку за адресою: [ADDRESS], розташованій на земельній ділянці площею 0,1002 га. З відомостей Єдиного реєстру заборон стало відомо про наявність заборони на відчуження, реєстраційний номер 3488426 від 20.07.2006 р. підстава обтяження - лист 046-75 від 21.01.1998 р. КМДА. Наявна заборона порушує права возивача як власника будинку щодо розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати заборону на відчуження житлоовго будинку, стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає заможливе проводити розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, надіслав заперечення щодо стягнення судового збору оскільки прав позивача не порушували, арешт накладався на підставі листа Управління капітального будівництва, яке ліквідовано без правонаступника (а.с. 28-31). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2017 р. належить спадщина, яка складається з: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1002 га з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 6-7). З відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.06.2017 р. встановлено наявну заборону, об'єктом якого є житловий будинок в [ADDRESS], підставою обтяження є лист 046-75 від 21.01.1998 р. КМДА УКБ, реєстраційний номер обтяження 3488426 (а.с. 8-9). Листом Департаменту будівництва та житлоовго забезпечення від 18.05.2017 повідомлено позивача про ліквідацію управління капітального будівництва без правонаступника на підставі розпорядження КМДА від 26.11.2001 №2524 (а.с. 18). Позивач неодноразово письмово звертався до державних підприємств з вимогою зняття заборони відчуження, проте, станом на момент звернення до суду з позовом, вимоги позивача виконані не були, заборону на нерухомий об'єкт не знято. Наведені обставини порушують права позивача як власника майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України, довів в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.08.2014 р. сторони уклали договір позики у формі розписки, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у розмірі 1 500 дол. США. В установлений термін відповідач боргу не повернув, а тому позивач, з урахуванням уточнених вимог, просить стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 39 000 грн. та судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення даного розміру, просив розглянути справу у його відсутність, позивач у своїй заяві позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 45-46). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2014 р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у розмірі 1 500,00 дол. США, в підтвердження вказаних умов відповідачем власноручно складена відповідна розписка (а.с. 4). Відповідно до розписки від 01.08.2014 р., [PERSON] підтвердив факт отримання грошових коштів та зазначив, що зобов'язується повернути кошти на протязі року (а.с. 4). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2007 р., у період якого народила доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, між сторонами почали виникати непорозуміння, що призвели до розладу подружніх стосунків, втрати почутття любові та поваги один до одного, припинення ведення спільного господарства. З серпня 2016 р. сторони проживають окремо, подальше збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (ас. 22, 23 ). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2011 р., у період якого народився син - [PERSON], [INFO] Позивач зазначила, що шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2015 р., сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, наміри зберегти сім'ю відсутні. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (ас. 15, 17, 29 ). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2002 р., у період якого народилась донька [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Протягом 2011 р. сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства з березня 2012 р. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, наміри зберегти сім'ю відсутні. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 15, 16 ). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач у липні 2017 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2015 р., у період якого народилась донька [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалось, поступово погіршуввалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства подружжя не ведуть, збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 33 ,34). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що в квартирі, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне та безоблікове підключення до електромереж ВАТ «ЕК» «Житомиробленерго», на підставі чого були складені акти, відповідно до яких завдані позивачу збитки складають 8 366 грн. 12 коп. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки, нараховані відповідно до акту, та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце проведення засідання повідомлялася судовими повістками (а.с. 17-18, 21). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO], є споживачем електричної енергії та має особовий рахунок №11/11/57079. Про зміну споживача електричної енергії за вищевказаною адресою енергопостачальника не повідомляли. Так, 10.04.2017 та 07.07.2017 в квартирі, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення до електромереж ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго», на підставі чого були складені акти №013800 та №018248, відповідно до яких завдані позивачу збитки складають 8 366 грн. 12 коп. Суд дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки та понесені судові витрати.

Outcome: approved