Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач у справі звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.12.2011 року між відповідачем та позивачем укладено Кредитний договір №500002838 від 23.12.2011 року, в забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договору між вказаними сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу № 50002838 від 26.12.2011 року, відповідно до якого предметом застави є автомобіль Volkswagen Caravelle, сірого кольору, д.н.з.[NUMBER], номер кузова [NUMBER], рік випуску -2011. У відповідності до вимог пунктів 5.1;5.4, вказаного Договору застави, 16.06.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком Андрієм Миколайовичем було вчинено виконавчий напис нотаріуса, який зареєстровано в реєстрі №902, про звернення стягнення на автомобіль Volkswagen Caravelle, сірого кольору, д.н.з.[NUMBER], номер кузова [NUMBER], рік випуску -2011, що належить на праві власності [PERSON] Позивач вказував, що згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса, вимоги відповідача у сумі 513103,56 грн. мають бути задоволені за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного предмету застави. З посиланням на вимоги ст. 89 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягується заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» вказував, що позивачка отримала для підписання Акт зірки станом на 03.04.2015 року, де відповідач пропонував зафіксувати заборгованість у розмірі 489082,19 грн. Позивач також отримала вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за вихідним №500002838 від 17.04.2015 року згідно якої пропонувалось достроково повернути заборгованість протягом 30 днів з часу одержання цього листа у розмірі458 422,26 грн, еквівалент 19001,92 долари США із застосуванням курсу валют передбаченого Кредитним договором де: невиплачена сума кредиту 19001,92 долари США відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» 410460,47 грн, несплачені чергові платежі у розмірі 44898,68 грн., штрафні санкції відповідно до п.8.3 Договору 3063 грн. Позивач вказував, що на вказану вимогу відповідачем було направлено заперечення від 08.05.2015 року, в у якому вона не погодилася на запропоновану суму для ї погашення та вказала, що готова погасити залишок згідно Кредитного договору №500002838 від 23.12.2011 року з розрахунку сума наданого кредиту 308415,44 грн., без зазначення еквіваленту в доларах США, з відсотковою ставкою 9,9% річних в національній валюті. А тому позивач вважає, що відповідно до оскаржуваного виконавчого напису, до стягнення підлягає 513103,56 грн. у вимозі повідомленні до дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вказано 458422,26 грн., а у акті звірки 458 422,26 грн., а у заперечення позивача до вимоги про дострокове повернення кредиту вказано 308415,44 грн. А тому позивач вважає,що невідповідність сум вказаних у вимозі, запереченнях боржника та виконавчому написі нотаріуса свідчить про наявність спору між сторонами та відсутність головної ознаки, яка дає підстави для вчинення виконавчого напису нотаріуса. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з підстав викладених у позовній заяві та на підставі доказів поданих в обґрунтування позовних вимог просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не визнав, подав письмові заперечення поти позову (а.с.102-105), зазначав, що позивачці завчасно направлялися вимога-рахунок про необхідність сплатити кредитну заборгованість, починаючи з січня 2015 року позивач припинила виконувати свої зобов»язаня за Кредитним договором №500002838 від 23.12.2011 року. вказувала, що станом на 05.05.2015 року у позивача перед відповідачем виникла заборгованість за несплаченими платежами у розмірі 44898,68 грн. У зв»язку із систематичним виконанням позивачем свого обов»язку щодо виконання умов вказаного Кредитного договору, відповідачем було направлено позивачу вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за вказаним Кредитним договором. Вказана вимога була отримана позивачем 15.05.2015 року. Щодо безспірності вимог відповідача до позивача, станом на 05.05.2015 року у позивача виникла кредитна заборгованість за кредитними платежами за січень 2015 року у розмірі 9399,32грн.; за лютий 2015 року у сумі 10437,95 грн.;за березень у сумі 12143,25 грн.; за квітень 2015 року у розмірі 12143,16 грн. Всього на загальну суму 44898,68 грн. Також вимогами Кредитного договору передбачено сплату штрафних санкцій згідно п.8.3. вимог ст.ст.5.2,5.3,5.4,8.2, Договору позивач сплачує відповідачеві штраф еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу, якщо відповідач виріши надіслати таку вимогу. Та згідно вимог п.8.3. Умов кредитування позивач мав сплатити штрафні санкції (пеню та штраф) у розмірі 3928.11 грн., згідно п.8.2. у разі порушення позичальником терміну сплати кредит позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Згідно п.1.3.1 кредитного договору позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Сума кредиту становила 38384,00 доларів США. Курс долара США до гривні ПАТ «Креді Агріколь Банк», який застосовується для розрахунку вимог станом на 05.05.2015 року становив 21,086 гривень за 1 долар США. Штраф становить 20%:383884,00 доларів СШАх21,086х20%=161873,00 грн. Станом на 05.05.2015 року позивачем залишилось несплаченою сума кредиту в еквіваленті 19001,92 долари США. Курс долара США до гривні в ПАТ «Креді Агріколь Банк»,який застосовується для розрахунку вимог на 24.06.2015 року (день звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса) становив 21,187грн. за один долар США. Сума повернення кредиту становить 19001,92 долари СШАх21,187=402 593,68 грн., а тому є безспірними, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович надіслав до суду відзив на позовну заяву ( а.с.63-64) та письмові докази, яки надавались йому відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріуса, який є предметом оскарження позивачем (а.с.65-98), вказував, що нотаріус при вчинені виконавчого напису нотаріуса не встановлює права та обов»язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів, з урахуванням переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, п.10 узагальнення Вищого спеціалізованого суду у України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року, що ним було і зроблено та вважає позовні вимоги безпідставними направлені на нівелювання інституту позасудового захисту шляхом вчинення виконавчого напису. Треті особи: представник Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві у судові засідання не з»являвся. С уд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача у справі, третіх осіб, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Відповідно до п.4.ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат » для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат » нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого написуподаютьсяоригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року , вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно кредитного договору сума кредиту визначена у гривні із зазначенням еквіваленту в доларах США (а.с. 9). У п. 1.3.1. кредитного договору вказано, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником на погашення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти, тобто у гривні на день укладення договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. У подальшому позичальник мала сплачувати платежі на повернення кредиту відповідно до виставлених кредитором рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховувався шляхом застосування еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка (а.с. 7-10). Загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Позивачка погодилась на такі умови кредитного договору. Умовами кредитного договору також визначено терміни повернення кредиту (п. 1.4.2.), порядок повернення кредиту (п. 1.4.4.), а також порядок сплати процентів за користування кредитом (пп. 2.1.- 2.6.). У п. 3.2. договору передбачено, що кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та/або вимагати дострокового розірвання кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу або його частини відповідно до графіку погашення кредиту. Такі наслідки порушення позичальником умов кредитного договору також визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Судом установлено, що з січня 2015 року [PERSON] припинила виконувати умови кредитного договору і станом на 05.05.2015 року у неї виникла кредитна заборгованість у розмірі 402 593,69 грн, що є еквівалентом 19 001,92 долари США, із застосуванням курсу валют на день створення розрахунку 24.06.2015 року (день звернення до нотаріуса)за курсом 21.187 за один долар США. У зв'язку з систематичним порушенням умов кредитного договору відповідач надіслав їй письмові вимоги про дострокове повернення кредиту від 17.04.2015 року від 05.05.2015 року, які вона особисто отримала, про що не заперечував представник позивача. Надаючи приватному нотаріусу розрахунок заборгованості, ТОВ «Порше Мобіліті» зазначало, що заборгованість визначена відповідно до вимог закону та умов договору, у тому числі, щодо нарахування процентів за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення умов договору. Проценти за користування кредитом не збільшувалися, а розрахунок заборгованості враховував курс іноземної валюти на час платежу. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (чч. 1 і 3 ст. 533 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що згідно заперечень позивача ( а.с.24) в у якому вона не погодилася на запропоновану суму для її погашення та вказала, що готова погасити залишок згідно Кредитного договору №500002838 від 23.12.2011 року з розрахунку сума наданого кредиту 308 415,44 грн., без зазначення еквіваленту в доларах США, з відсотковою ставкою 9,9% річних в національній валюті,також без повідомлення відповідно до яких умов договору та розмір такої суми, розрахунку не навела. Судом встановлено, що позивачем також не надано доказів та не повідомлено про підстави звільнення від доказування, у чому полягає її незгода із сумою заборгованості за кредитним договором та вказаною у виконавчому написі нотаріуса, розрахованою відповідачем станом на 05.05.2015 року, розрахунки, докази не надала. А тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов з боку позивача та її представника не доведений та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed