overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.06.2015 р. з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 73, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит в розмірі 11 000 грн. строком до 30.06.2017 р. з відсотковою ставкою 72 % річних. Також, в забезпечення умов кредиту з відповідачем [PERSON] 30.06.2015 р. був укладений договір поруки № 73, відповідно до умов якого, останній зобов'язався відповідати перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON] Оскільки відповідачі умови кредитного договору та договорів поруки не виконують належним чином, систематично порушують виконання своїх зобов'язань, за останніми утворилась заборгованість, яка станом на 16.11.2015 р. становить 13 491,03 грн. та складається з основної суми боргу - 10 562,66 грн., процентів за користування кредитом - 2 250,28 та пені - 678,09 грн. Позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказану вище суму та судовий збір. В судове засіданні представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, позов підтримав (а.с. 30). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися судом належним чином (а.с. 25, 26), а тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.06.2015 р. з відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 72, відповідно до умов якого останній був наданий кредит в розмірі 16 100 грн. строком до 30.06.2017 р. з відсотковою ставкою 72 % річних. Також, в забезпечення умов кредиту з відповідачами [PERSON] та [PERSON] 30.06.2015 р. були укладені договори поруки №№ 72/1, 72/2, відповідно до умов яких, останні зобов'язалися відповідати перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і відповідачка [PERSON] Оскільки відповідачі умови кредитного договору та договорів поруки не виконують належним чином, систематично порушують виконання своїх зобов'язань, за останніми утворилась заборгованість, яка станом на 16.11.2015 р. становить 18 416,62 грн. та складається з основної суми боргу - 14 680,19 грн., процентів за користування кредитом - 2 953,74 та пені - 782,69 грн. Позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказану вище суму та судовий збір. В судове засіданні представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, позов підтримав (а.с. 36). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися судом належним чином (а.с. 30, 31), а тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2008 року. Від даного шлюбу відповідачака [INFO] народила сина [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання, як подружжя. Позивач вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 12, 13). Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись, що 01.06.2012 р. між ним та відповідачем був укладений договір № 5 цивільно-правового характеру, відповідно до умов якого, позивач зобовязався надати відповідачу правові послуги повязані зі статутною діяльністю Товариства з 01.06.2012. р. по 31.12.2012 р. Позивачем вимоги договору виконанні в повному обсязі, про що сторонами було підписано відповідні акти виконаних робіт №№ 001, 002, 003, 004, 004/2, 005, 006, 007 за червень-грудень 2012 р. на загальну суму 32\~800 грн. 11.01.2013 позивачем була направлена на адресу відповідача письмова вимога № 1 з проханням сплати заборгованість, яка станом на 14.11.2015 р. не сплачена, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 32\~800 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ДП «Укрдорзвязок» в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що представник відповідача ДП «Укрдорзвязок» - [PERSON] повністю визна позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 800\~023,47 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 8/2007/840-А34/13 від 04.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 15\~520,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його розгляду повідомлявся належним чином. Відповідачка в судове засідання у справі не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 8/2007/840-А34/13 від 04.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 15\~520,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 18.04.2014 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 27.10.2015 року склала 22\~874,61 дол. США, що в еквіваленті становить 523\~963,44 грн. та 276\~060,03 грн., що складається з: - заборгованість за сумую кредиту 12\~786,47 дол. США; - заборгованість по процентам 10\~088,14 дол. США; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 240\~510,08 грн.; - штраф за порушення умов кредитного договору 35\~549,95 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Зняти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що квартира не приватизована та належіть територіальній громаді м. Харкова, а він є головним квартиронаймачем. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у зазначеній квартирі не проживають тривалий час, квартирою не цікавляться та не сплачують нарахування по квартплаті та за комунальні послуги. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлений позов підтримав у повному обсязі. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа СГІРФО Московського РВ у м. Харкові ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України. Суд, ознайомившись з заявою позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером № 009106 від 11 лютого 1973 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Згідно довідки наданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №33 від 27.10.2015 року №3252 квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Харкова та в ній зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі відповідачі не проживають, залишили її добровільно, речей, належних відповідачам в квартирі не має. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки у добровільному порядку відповідачі не знялися з реєстраційного обліку, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем відносини не склалися внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сумісного господарства та шлюбні відносини на час звернення до суду не підтримують, підстав та бажання зберегти сімейні відносини не має. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, та у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2014 року, про що у книзі реєстрації шлюбів реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції міста Києва зроблено запис № 1398, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сторони фактично не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 18.08.2012р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 18.08.2012р. зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 323. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.04.2014р.н. На теперішній час позивач проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що неповнолітня дитина сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на доньку не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 22.06.2012р. зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 197. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] На теперішній час позивач проживає разом зі своєю донькою, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що неповнолітня [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на сина не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 21.11.2003р. зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1229. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], 09.09.2005р.н., та [PERSON], 24.07.2013р.н. На теперішній час позивач проживає разом зі своїми дітьми, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що неповнолітній [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved