Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», пред'явив позов до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 4 258 гривень 80 копійок, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних кредитних зобов'язань перед позивачем. Представник позивача, Духота Ігор Вікторович, що діє на підставі довіреності від 06.02.2014 року, заявив про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не сповістив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року між ТОВ «Комерційний банк Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-15044-230708, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 6 559 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) гривень 00 копійок на строк 10 місяців зі сплатою 0.01 % річних за користування кредитом і 1 % в місяць - за ведення кредитної справи. Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», згідно із статутом, затвердженим Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ДЕЛЬТА БАНК» № 2 від 30 січня 2012 року, є правонаступником ТОВ «Комерційний банк Дельта». Згідно із п. 1.2 Договору кредиту, кінцевим терміном повернення кредиту та сплати всіх плат є 22 травня 2009 року. Всупереч договірним зобов'язанням, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого, станом на 13 лютого 2014 року у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 4 258 (чотири тисячі двісті п'ятдесят вісім) гривень 80 копійок, що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи. На час розгляду справи суду не надано підтверджень виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед кредитною установою. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, за правилами ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що право позивача є порушеним, воно підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача повної суми заборгованості. Враховуючи проведення розгляду справив заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved