Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно договору позики від 18 вересня 2013 року відповідач [PERSON] отримала у кредитній спілці кредит в розмірі 10000 грн. на строк 24 місяці, інші відповідачі виступили поручителями своєчасного та повного погашення кредиту. В порушення вимог укладених договорів відповідачі до цього часу не повернули отриманий [PERSON] кредит і станом на 27.01.2016 року розмір заборгованості [PERSON] за договором кредиту складає 34301,64 грн. Тому просять стягнути з відповідачів в солідарному порядку 34301,64 грн. заборгованості за договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] 18 вересня 2013 року уклали договір про надання цьому відповідачу кредиту в розмірі 10000 грн. на строк до 08 вересня 2015 року під 72% річних. За умовами вказаного договору відповідач [PERSON] мала щомісячно повертати позивачу отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним, а в разі неповернення позики та несплаті відсотків відповідач [PERSON] зобовязалася сплатити позивачу підвищені відсотки за період прострочення в розмірі 144 % річних. Вказані обставини підтверджуються копією договору про надання кредиту. Суму позики відповідач [PERSON] отримала в повному обсязі. В порушення вимог Договору позичальник належним чином не виконав умови договору кредиту, допустив прострочення чергових платежів більше ніж на 15 днів і до цього часу не повернув позивачу кредит, прострочивши виконання грошового зобовязання. Станом на 27.01.2016 року відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість з повернення кредиту в розмірі 10000 грн. та заборгованість зі сплати відсотків в сумі 24618,63 грн. . Також судом встановлено, що поручителем за вказаним договором позики виступили два інші відповідачі, кожен з яких уклав з позивачем окремий договір поруки ([PERSON] 18 вересня 2013 року, а [PERSON] 24.09.2013 року). За умовами даних договорів поруки вказані відповідачі зобовязалися нести солідарну відповідальність разом з [PERSON] за договором кредиту. За правовою позицією ВСУ висловленою у справі №6-255цс15: «Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Висновки судів попередніх інстанцій про наявність безумовних підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, а саме стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки. Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У справі, яка переглядається, встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.» Правовідносини, що склалися між позивачем та поручителями є договірними і врегульовані договором кредиту, договором поруки та ст. ст. 553, 559 ЦК України Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем [PERSON] є договірними і врегульовані договором позики та ст. ст. 526, 530, 1049 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 559, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з в солідарному прядку з відповідачів на користь позивача 34301,64 грн. боргу та понесені по справі судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved