Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позиція позивачів та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивували тим, що ними було приватизовано однокімнатну квартиру площею 35,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , після чого самовільно приєднано до квартири коридор Літ. 2-1, облаштовано ванну кімнату Літ. 2-2 та проведено внутрішнє перепланування квартири, внаслідок чого кількість кімнат змінилась від 1-єї до 2-х житлових кімнат, а ткож збільшилась площа квартири - 61,4 кв.м. Позивачі зазначають, що під час узаконення вказаного нерухомого майна державний реєстратор відмовився реєструвати добудовані приміщення, тому просили суд визнати право власності на Ѕ частку двокімнатної квартири, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за кожним з позивачів. 28.10.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав суду відзив про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З технічного паспорта, виготовленого 26.09.2019 року, та звіту про оцінку майна від 17.10.2019 року вбачається, що вартість двокімнатної квартири, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , становить 157 500,00 гривень, що підтверджується копією технічного паспорта та інформаційної довідки від 26.09.2019 року. Згідно Свідоцтва про право на власності від 01.03.2006 року та відповідного витягу вбачається, що позивачам належить право власності на 1-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,6 кв.м. (по Ѕ частці за кожним з позивачів). Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Згідно з пунктом 1.4.1 Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Мотивована оцінка аргументів сторін. Як встановлено в судовому засіданні позивачі по справі отримали від відповідача дозвіл на внутрішнє перепланування жилої квартири в [ADDRESS] , що підтверджується копією виписки з рішення Хорольської міської ради від 20.06.2006 року та копією дозволу від 29.06.2006 року. З листа державного реєстратора від 16.10.2019 року слідує, що в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , позивачами не було подано відповідні документи для реєстрації квартири у встановленому законом порядку, внаслідок чого підстави для реєстрації права зазначеної нерухомості відсутні та відповідно реєстратором було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав. Отже слід дійти до висновку, що позивачі вичерпав усі надані йому законом можливості для врегулювання спору у позасудовому порядку, однак питання щодо узаконення проведених реконструкцій та добудов до спірної квартири не вирішене, а тому їх порушені права підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спірну квартиру, у тому числі і в складі самочинно переобладнаних та добудованих приміщень. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів та визнання за останніми права власності на Ѕ частку двокімнатної квартири, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за кожним з позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved