Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2012 року у розмірі 14825,26 грн. та судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 лютого 2012 року між сторонами був укладений договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за вищевказаним договором, внаслідок чого станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 14825,26 грн., з яких: 11690,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1953,10 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина; 682,16 грн. - процентна складова. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, вимоги позивача визнав повністю. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем на підставі поданої останнім анкети-зяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку був укладений договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач був ознайомлений та погодився, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання. Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З матеріалів справи видно та підтверджується наданим розрахунком, що відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 14825,26 грн., з яких: 11690,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1953,10 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина; 682,16 грн. - процентна складова. Розмір заборгованості визнаний відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved