Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Вінницягаз\~Збут» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~з постачання\~природного газу,\~який мотивований\~тим,\~що позивач\~є організацією,\~що надає\~населенню послуги\~з постачання\~природного газу\~відповідно до\~умов,\~визначених Правилами\~ постачання\~прирозного газу.\~Відповідач [PERSON] \~систематично отримує\~від підприємства\~послуги з\~постачання природного\~газу і\~заборгувала за\~надані послуги\~за період\~з 11.03.2017\~року до\~23.03.2021\~року 10406,02\~грн.\~Крім того,\~за прострочення\~оплати нараховано 3%\~річних \~1132\~грн.\~та інфляційні\~втрати \~2629,51\~грн.\~У добровільному\~порядку боржник\~сплатити борг\~відмовляється,\~у зв`язку\~з чим\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Вінницягаз Збут»\~терпить матеріальні\~збитки та\~було вимушено\~звернутися до\~суду з\~даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 525, 526, 530, 610-612, 625, 714, 901-903 ЦК України, Правил постачання природного газу, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до\~житлово-комунальних\~послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із п 3 Правил постачання природного газу (надалі Правила) постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному\~Кодексом газотранспортної системи; постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем; постачання природного\~газу побутовим\~споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п. 11. Правил, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верхового суду України, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15), споживачі зобовязані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними; факт відсутності договору про надання житловов комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що помешкання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому проживає відповідач [PERSON] , забезпечується послугами постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут». З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 16-17, 46). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] заборгованість за надані послуги з постачання природного газу за період з 11.03.2017 року до 23.03.2021 року становить 10406,02 (а.с. 16-17). Також, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 1132 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2629,51 грн. Однак, що стосується стягнення інфляційних втрат у розмірі 2629,51 грн., то суд зазначає таке. Дійсно, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, з наданих позивачем - ТОВ «Вінницягаз Збут» розрахунків суми втрат від інфляції не вбачається, що при їх здійсненні враховано Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових прав, викладені у Листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р, відповідно до якого «сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця червня». Натомість, з вказаного розрахунку вбачається, що позивачем не враховано вказані вище рекомендації. Отже, наданий позивачем розрахунок суми втрат від інфляції не може бути взятий судом до уваги як достатні та допустимий доказ, а тому у цій частині вимог відповідно до положень ст. 81 ЦПК України позов є недоведеним. Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами щодо обов`язку споживача здійснювати оплату за житлово комунальні послуги (за послуги постачання природного газу), права та законні інтереси позивача відповідачем порушені, а тому вимоги ТОВ «Вінницягаз Збут» підлягають частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] користь ТОВ «Вінницягаз Збут» 10406,02 грн. заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 11.03.2017 року до 23.03.2021 року та 3% річних у розмірі 1132 грн., а всього 11538,02 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] користь ТОВ «Вінницягаз Збут» 1848,68 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 81,44%).

Outcome: approved