Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач як опікун недієздатної рідної сестри [PERSON], звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті 31.10.2014 року матері [PERSON], оскільки він спадщину не приймав, на неї не претендує. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 2,27 га, розташована на території Шмирківської сільської ради Волочиського району, яка належала матері на підставі Державного акту, однак Державний акт містить виправлення по батькові матері, тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, мотивуючи наявністю в ньому виправлень, в зв'язку з чим просить визнати за сестрою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, повідомлені у встановленому порядку, а від представника Шмирківської сільської ради надійшла заява про визнання позову і слухання справи у його відсутності (а.с.23, 27), що є підставою для розгляду справи без їх участі на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 31.10.2014 року померла спадкодавець [PERSON], яка була матір'ю позивача та його сестри [PERSON], і яка на день смерті проживала і була зареєстрована разом із дочкою [PERSON] в с.Личівка Волочиського району, заповіту після себе вона не залишила. Оскільки [PERSON] на момент смерті матері проживала разом із спадкодавцем, тому вона згідно ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, а інший спадкоємець по закону позивач по справі, на неї не претендує, спадщину не приймав, інших спадкоємців немає, що слідує із пояснень позивача, довідок сільської ради та повідомлення Волочиської держнотконтори про відсутність спадкової справи після померлого спадкодавця. Спадкодавцю на праві власності належала земельна ділянка площею 2,27 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №114729, виданого 14.07.2003 року на підставі розпорядження Волочиської райдержадміністрації №326/2003-р від 08.07.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №56. Однак у Державному акті її по батькові помилково було записано Мільонівна, а не Миленівна, як в документах на її ім'я, тому головою Волочиської РДА в Державний акт були внесені відповідні виправлення. Орган, який видав державний акт та вніс до нього виправлення не у встановленому законодавстом порядку, не має на даний час можливості видати новий державний акт, оскільки видача нового державного акту взамін зіпсованого органом, який його видав, згідно чинного законодавства не допускається, так як наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325 Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яким регламентувалися такі дії, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 визнано таким, що втратив чинність, а спадкодавець померла, тому нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, мотивуючи наявністю в ньому виправлень, не дивлячись на те, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи викладене, та те, що спадкодавець помер, однак державний акт на право власності на землю, виданий на її ім'я, містить не передбачені законодавстом виправлення, а на даний час не можливо видати новий державний акт замість зіпсованого, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також, що спадкоємець позбавлена можливості виготовити новий державний акт або іншим чином реалізувати своє спадкове право.

Outcome: approved