Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту № 432/038-ФО1 від 28.07.2006 року в розмірі -373 220,78 грн. та понесені ними судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2006 року був укладений договір кредиту № 432/038-ФО1 між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк та [PERSON], відповідно до якого кредитор надав позичальнику в тимчасове користування грошові кошти в сумі 19 500,00 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 27.07.2026 року. Згідно умов Договору кредиту, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договор. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання, повернути Кредит в повному обсязі, із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами договору кредиту, відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Зобов'язання щодо відкриття позичкового рахунку та перерахування суми кредиту з нього Кредитором виконано в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Договором кредиту щодо погашення кредиту визначеними частинами та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, належним чином не виконує. Станом на 08.09.2015 року заборгованість за договором кредиту становить - 373 220,78 грн., з яких: 7 438,96 доларів США, що за курсом НБУ складає 164 531,75 грн. -заборгованість за кредитом; 5 497,75 доларів США, що за курсом НБУ складає 121 596,93 грн.- заборгованість за відсотками; 3 364,68 доларів США, що за курсом НБУ складає 74 418,52 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 573,01 доларів США, що за курсом НБУ складає 12 673,57 грн.- пеня за несвоєчасне повернення відсотків, розрахунок якої додається (а.с.4-14). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Як розяснено у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом,\~\~ обов'язковим\~\~ до\~\~ приймання\~\~ за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню -5 598,31 грн.- судового збору.

Outcome: approved