Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Спруцко В.І. звернулась до суду з позовом до Мангушської селищної ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідної тітки [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи позов тим, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою, тимчасово мешкає в с. Б.Коса, Маріупольського району Донецька область. Її рідною тіткою була [PERSON] , [INFO] , яка мешкала в м. Донецьк Донецької області, на тимчасово окупованій території та [INFO] померла у м. Донецьку, про що лише 13.08.2020 року було видано свідоцтво про смерть державного зразка, оскільки позивачу довелося встановлювати факт смерті в судовому порядку . [PERSON] з 2014 року пенсійні виплати не отримувала, пенсійна справа на даний час знаходиться у Мангушському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області. 30.06.2021 року позивач звернулася з письмовою заявою для отримання спадщини до приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В., однак було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Також позивачу було надано Витяг зі спадкового реєстру №65381091 від 30.06.2021 року з якого вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. 25 березня 2020 року було запроваджено карантинні заходи на території України спрямовані на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), в зв`язку з чим були закриті контрольно - пропускні пункти в`їзду - виїзду з тимчасово окупованої території, до серпня 2020 року позивач не мала можливості виїхати з м. Донецька з тимчасово окупованій території до смт. Мангуш, для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому вважає, що пропустила строк з поважної причини . Представник позивача - адвокат Спруцко В.І. та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Мангушської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 09.07.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 23.07.2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач - [PERSON] [INFO] , народилася у м. Донецьк, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.07.2017 року №0000265659, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] .(а.с.4-5). Так дійсно [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] ) є племінницею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Куйбишевським рай бюро ЗАЦС м. Донецьк, актова запис № 749, свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] , після одруження мала прізвище [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] , свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] , після одруження позивач змінила прізвище на [PERSON] , посвідкою про народження матері позивачки [PERSON] , свідоцтвом про одруження батьків позивачки [PERSON] з [PERSON] , свідоцтвом про народження тітки позивачки [PERSON] .(а.с.6-14). [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.08.2020 року виданого Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 97.(а.с.10). Для отримання поховальних грошей та спадщини після смерті померлої [PERSON] позивачу необхідно було отримати вищезазначене свідоцтво, у зв`язку з чим позивач звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) Донецької області у липні 2020 року, однак було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті [PERSON] (а.с.17). Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 12.08.2021 року було встановлено факт смерті [PERSON] . (а.с.18-19). 30.06.2021 року позивач звернувся с письмовою заявою для отримання спадщини до приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В. однак роз`ясненням щодо порядку та строків оформлення спадщини від 30.06.2021 року №252/01-16 було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Також позивачу було надано Витяг зі спадкового реєстру №65381091 від 30.06.2021 року з якого вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася.(а.с.22). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що тітка позивача померла на тимчасово окупованій території України, внаслідок чого позивачу необхідно було встановлювати факт її смерті, отримувати свідоцтво про смерть в органах ДРАЦС на території, підконтрольній владі України, а також у зв`язку з запровадженням карантину на території України, контрольно-пропускні пункти були закриті, вона не мала змоги приїхати на територію України для подання заяви про прийняття спадщини, що в сукупності призвело до пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. При цьому, вказані доводи підтверджуються матеріалами справи та є загальновідомим фактом щодо запровадження на території України протиепідемічних заходів, встановлених проти поширення короновірусної хвороби. Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачем у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial