Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості у розмірі 103 287 гривень 27 копійок та судовий збір у розмірі 1033 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 травня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100261967B. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 50000 гривень 00 копійок під 34% проценти річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 28 травня 2015 року або достроково, також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. У відповідності до п. 5.1.1. кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти. Станом на 03 лютого 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 103 287 гривень 27 копійок, з них: 22 661,70 гривень - сума поточної заборгованості за кредитом; 21 250,98 гривень - сума простроченої заборгованості за кредитом; 290,78 гривень - сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту; 400,25 гривень - сума 3% процентів річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту (цивільно-правова відповідальність); 16 342,20 гривень - сума простроченої заборгованості за процентами; 282,56 гривень - сума 3 процентів річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів (цивільно-правова відповідальність); 217,28 гривень - сума інфляційних витрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів; 284,89 гривень - сума заборгованості за процентами за період з 28 січня 2014 року по 03 лютого 2014 року; 41 556,62 гривень - сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100261967B, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно п.п. 3.1., 3.2. п. 3 кредитного договору, сума та валюта кредиту встановлено у розмірі 50 000 гривень 00 копійок. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 28 травня 2015 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Відповідно до п. п. 3.3. п. 3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 34% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися шляхом укладання договору про внесення змін до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 5.2.7. цього договору. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з меморіального ордеру № 19637 від 28 травня 2012 року, ПАТ «ВТБ Банк» перерахувало на рахунок [PERSON] в рахунок кредитних коштів 50 000,00 гривень (а.с.17). Згідно п.п. 5.3.1. п. 5.3. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.п. 7.1. п. 7 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, наданого позивачем, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 03 лютого 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № R53100261967B від 28 травня 2012 року становить 103 287 гривень 27 копійок, з них: 22 661,70 гривень - сума поточної заборгованості за кредитом; 21 250,98 гривень - сума простроченої заборгованості за кредитом; 290,78 гривень - сума інфляційних витрат за весь час прострочення сплати кредиту; 400,25 гривень - сума 3% процентів річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту (цивільно-правова відповідальність); 16 342,20 гривень - сума простроченої заборгованості за процентами; 282,56 гривень - сума 3 процентів річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів (цивільно-правова відповідальність); 217,28 гривень - сума інфляційних витрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів; 284,89 гривень - сума заборгованості за процентами за період з 28 січня 2014 року по 03 лютого 2014 року; 41 556,62 гривень - сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.п. 9.4. п. 9 кредитного договору, сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2014 року на адресу відповідача з боку позивача було направлено лист-вимогу, з проханням сплатити суму заборгованості за кредитним договором № R53100261967B від 28 травня 2012 року. В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованості погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення з боку відповідача умов кредитного договору, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк», суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків та пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1033 гривень 00 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved