Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між Позивачем та Відповідачем кредитного договору № К3XRRХ04230025 від 10 березня 2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1798,78 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис Відповідача у Заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором станом на 10 лютого 2014 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 18615,38 грн., яка складається з наступного: - 598,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 122,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 528,84 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 17365,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов договору та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 662,32 грн. - штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5369,00 грн., яка була задоволена Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2011 року з Відповідача [PERSON] на користь Позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», різниця становить - 13246,38 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 14408,70 грн. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з Відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № К3XRRХ04230025 від 10 березня 2008 року у розмірі 14408,70 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Юклевський Д.С., що діє на підставі довіреності № 2210-О від 31липня 2013 року (а.с.20) не з'явився, подав до суду Заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.22), подав до суду Заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовну вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 29). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка становить 13246,38 грн., підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, а позовні вимоги в частині стягнення штрафів, передбачених п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн., як фіксована частина; 662,32 грн., як процентна складова, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено в судовому засіданні 10 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено Кредитний договір № К3XRRХ04230025 (а.с. 8-15). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є повним правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» згідно Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року та Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 054809 серія А01 (а.с. 17-18). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» («Стандарт») (Далі - Умов), Банк надає Позичальникові строковий кредит у сумі 1798,80 (одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) грн., 80 коп. на строк дванадцять місяців з 10 березня 2008 року по 10 березня 2009 року з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 44,07 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 299,80 грн., в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення Кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені Умовами строки. Згідно Умов, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 05» по « 10» число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 204, 03 грн., для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов'язань Банк відкрив Позичальнику рахунок № [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі. У відповідності до ч. 1ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору…». У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений термін (строк)». Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] свої зобов'язання перед Банком не виконав. В результаті порушення умов Кредитного договору № К3XRRХ04230025 від 10 березня 2014 року Відповідач станом на 10 лютого 2014 року має заборгованість, яка складається з наступного: - 598,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 122,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 528,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 17365,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 662,32 грн. - штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5369,00 грн., яка була задоволена Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2011 року, з Відповідача [PERSON] була стягнута сума заборгованості за кредитом у розмірі 5369,00 грн., різниця становить 13246, 38 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 14408,70 грн. (враховуючи штрафи, відповідно до п. 5.3 Умов). Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 13246,38 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. Що стосується вимог про стягнення штрафів, відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі: 500,00 грн., як фіксована частина та 662,32 грн., як процентна складова, вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», вбачається, що з огляду на приписи ч. 4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому захисту у відповідних правовідносинах звужує діє принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору. Межі принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг. Конституційний суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача є слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципу справедливості, добросовісності і розумності. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення штрафів: в розмірі 500 грн., як фіксована частина та 662,32 грн., як процентна складова, оскільки вимоги про їх стягнення є подвійною відповідальністю за порушення боржником зобов»язання, що суперечить поняттю неустойки та підставам виникнення права на неустойку ( ст.ст. 549-550 Цивільного кодексу України). Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: partial