Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно якого просить суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості у розмірі 68 159,58 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.07.2020 р. між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 81_0137, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 64 900,00 грн, а позичальник зі свого боку зобов`язався у строк не пізніше 02.07.2025 р. повернути кредит рівними частинами, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 56 % річних, та сплатити комісійні винагороди за банківські послуги. Банк свої зобов`язання виконав надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 68 159,58 грн, що складається з наступного: 58 736,66 грн - сума простроченого кредиту (основного боргу); 9 310?47 грн - сума прострочених процентів; 91,14 грн - 3% річних від прострочених сум по основному боргу і процентам; 21,31 грн - сума інфляційних втрат по процентам. У зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно зобов`язання за кредитним договором не виконує, позивач вимушений звернувся до суду із цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.02.2021 р. у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності зі ст. 278 ЦПК України відповідачу було запропоновано надати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі відзив, чого ним зроблено не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Дослідивши подані сторонами у справі докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 30.07.2020 року було укладено договір про споживчий кредит № 81_0137. Відповідно до п.п. 2.1.-2.3. Кредитного договору Позивач надав [PERSON] кредит в загальному розмірі 64 900 грн на споживчі потреби зі на строк 60 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 02 липня 2025 року. У відповідності до п. 2.4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Згідно з пунктом 3.3.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1 081,67 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 05 числа місяця наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року. Відповідно до пункту 8.3 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Відповідно до п. 3.9.3.2. Кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином надавши відповідачу кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому цим договором шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку. Разом із тим, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 01.12.2020 року, загальний розмір такої заборгованості становить 64 900,00 грн, а позичальник зі свого боку зобов`язався у строк не пізніше 02.07.2025 р. повернути кредит рівними частинами, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 56 % річних, та сплатити комісійні винагороди за банківські послуги. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 68 159,58 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн.

Outcome: approved