Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач у лютому 2017 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2002 року помер його дід - [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку за адресою: м. Торецьк (Дзержинськ), смт. Новгородське, вул. Островського,25. Заповіту про прийняття спадщини померлий не залишав, тому спадкоємцями за законом були його діти : син [PERSON], [INFO], який проживав разом з батьком та фактично прийняв спадщину після його смерті, але не оформив своїх спадкових прав, а також син [PERSON], [INFO] , який є батьком заявника, та який не був зареєстрований і не проживав разом зі спадкодавцем, і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався та не оформляв своїх спадкових прав. Позивач вказує, що 30.01.2016 року помер [PERSON], та після його смерті відкрилася спадщина на зазначений вище будинок по вул. Островського,25 в с.Новгородське м.Торецька Донецької області. Оскільки заповіту [PERSON] не залишив, то спадкоємцем був його рідний брат (батько позивача) [PERSON], який не проживав та не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем та із заявою про про прийняття спадщини не звертався та не оформлював своїх спадкових прав. 03.09.2016 року [PERSON] помер. В березні 2017 року позивач звернувся до Торецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного дядька [PERSON], однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском ним встановленого законодавством шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. В позові зазначено, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не мав змоги звернутися до нотаріуса із відповідною заявою за місцем відкриття спадщини, оскільки з серпня 2014 року до вересня 2016 року перебував на заробітках у Білорусії, тому в позові ставиться питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, його інтереси згідно довіреності від 20.12.2016 року представляє [PERSON], який надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі та вирішити питання на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст.\~ 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту громадянина України, [PERSON] народився 04 липня 1976 року в м.Дзержинськ Донецької області (а.с. 6-7).\~\~\~ У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-НО № 496995 від 09.07.1976 року, його батьком є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серії ЯЖ № 252783 від 08.12.1954 року, його батьком є [PERSON] (а.с.8). З довідки про склад сімї [PERSON] № 1552 від 10.10.2016 року (а.с.13) вбачається, що крім нього за адресою вул. Островського,25 в с.Новгородське м.Торецька на момент його смерті був зареєстрований [PERSON], [INFO], який є його сином. Таким чином, оглянуті в судовому засіданні документи дають суду підстави зробити висновок про те, що померлий 30.01.2016 року [PERSON] є дядьком позивача по справі [PERSON]. Довідкою БТІ від 21.11.2016 року підтверджено той факт, що користувачем домоволодіння № 25 по вул. Островського в с.Новгородське м.Торецька Донецької області є [PERSON] на підставі не зареєстрованого договору забудівлі від 14.01.1958 року р.№ 523 (а.с.14). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], який помер 30.01.2016 року, був зареєстрований та постійно проживав разом з [PERSON], померлим 17.01.2002 року, тому фактично прийняв спадщину у вигляді будинку № 25 по вул. Островського в с.Новгородське м.Торецька Донецької області, однак не оформив своїх спадкових прав. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді будинку № 25 по вул. Островського в с.Новгородське м.Торецька Донецької області. З матеріалів справи вбачається, що постановою державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька у звязку з тим, що ним пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.28) після смерті [PERSON], яка настала 17.01.2002 року, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved