Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32 539,55 грн та судових витрат у розмірі 1 378,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 23.04.2014 між сторонами був укладений кредитний договір шляхом акцептування оферти, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 19 500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,49 % річних та 1,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за її користування кредитом. У день укладення договору відповідач відразу отримав готівкою 15 000,00 грн, а 4 500,00 грн було зараховано в рахунок оплати страхового платежу на користь ПАТ «СК «ЮНІВЕС». Позивач всі зобов'язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 11.02.2016 утворилась заборгованість у розмірі 32 539,55 грн., яка складається з наступного: 17 852,39 грн. - заборгованість за кредитом, в т. ч. 3 476,29 грн. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 3 060,46 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 4 816,89 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 6 809,81 грн. - пеня за період з 18.02.2015 по 11.02.2016. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав необґрунтованості загального розміру кредитної заборгованості, зокрема зазначив, що відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, а не 19 500,00 грн, до того ж самого кредитного договору з позивачем не укладав, відтак вважає, що заборгованість нарахована неправомірно. До того ж позивач звернувся до суду з пропуском строків позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 квітня 2014 року відповідач надав пропозицію (оферту) позивачу про надання йому останнім кредиту, що підтверджується відповідною заявою-анкетою позичальника та заявою про надання кредиту на споживчі цілі (а.с.9, 16). Відповідно до вищенаведеної заяви-анкети позичальника, відповідач ознайомився з Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі. Як вбачається з меморіального ордеру №Loan-53682 від 23.04.2014 позивачем відповідачу було перераховано 19 500,00 грн за кредитним договором № R011.0044290 (а.с.20). Тобто, позивач акцептував оферту відповідача та видав останньому кредитні кошти. У зв'язку з вищенаведеним судом на підставі ст. 634 ЦК України встановлено, що між позивачем та відповідачем 23.04.2014 був укладений кредитний договір № R011.0044290, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 19 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,49 % річних та 1,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за її користування кредитом (а.с.9-19). Згідно ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі виписки по особовому рахунку відповідача судом встановлено, що останній 23.04.2014 отримав від відповідача готівкою кредит у розмірі 15 000,00 грн, а 4 500,00 грн було зараховано в рахунок оплати страхового платежу [PERSON] на користь ПАТ «СК «ЮНІВЕС». Зазначені відомості також підтверджуються меморіальним ордером №Loan-53682 та платіжним дорученням №1 від 23.04.2014. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 11.02.2016 утворилась заборгованість у розмірі 32 539,55 грн, яка складається з наступного: 17 852,39 грн - заборгованість за кредитом, в т. ч. 3 476,29 грн - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 3 060,46 грн - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 4 816,89 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 6 809,81 грн - пеня за період з 18.02.2015 по 11.02.2016. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. На підставі норм ст. 256-258 ЦК України судом встановлено, що позивач звернувся з позовними вимогами в межах строку позовної давності. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Банку «ТРАСТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 378,00 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату (а.с.2). Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 256-258, 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 630, 634, 1048, 1049, 1050 та 1054 ЦК України та

Outcome: approved