Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.1997 р. він придбав з незакінченим будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 17.10.1997 р. він отримав державний акт на право приватної власності на землю за адресою: [ADDRESS] . У 2004 р. він побудував на вказаній земельній ділянці житловий будинок, ганок, гараж, погріб, сарай, вбиральню, колодязь та огорожу. 27.07.2016 р. він виготовив у КП «СМБТІ» СМР технічний паспорт на домоволодіння. В технічному паспорті поставили відмітку про самочинно збудовані наступні будівлі: житловий будинок літ. «А-1», гараж літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г». 02.01.2018 р. він зареєстрував у міськрайонному управлінні м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельну ділянку. 05.01.2018 р. він зареєстрував право власності на земельну ділянку у ЦНАП м. Суми. З метою отримання права власності на збудовані ним житловий будинок та господарські будівлі він звернувся до управління архітектури та містобудування Сумської міської ради з заявою визначити відповідність самовільно збудованих ним житлового будинку, гаража, сараю, вбиральні та погребу містобудівній документації та державним будівельним нормам. 19.10.2018 р. він отримав від управління архітектури та містобудування Сумської міської ради висновок, про те, що вказані прибудови розміщені відповідно до положень чинної містобудівної документації, а також розміщення житлового будинку, вбиральні відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» щодо їх планувального розміщення на земельній ділянці. 13.11.2018 р. він зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме «Індивідуальний житловий будинок «А-1», убиральня «Г». 30.11.2018 р. управлінням державного архітектурно-будівельного контролю СМР був складений акт за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих будівельних робіт № 86, згідно якого індивідуальний житловий будинок «А-1», убиральня «Г» відповідають всім будівельним та іншим вимогам. 30.11.2018 р. у ЦНАП м. Суми він зареєстрував право власності на житловий будинок «А-1», ганок «а», вбиральню «Г», колодязь «І» та огорожу № 1-2 . Отже на даний час самочинно забудованими залишилися наступні об`єкти: гараж літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В». Просить суд: визнати за ним право власності на самочинно збудовані гараж літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В», розташованих за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, надали відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову не заперечували. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу жилого будинку незакінченого будівництвом (19 процентів готовності) від 15.08.1997 р. [PERSON] є власником незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.08.1997 р. [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,10 га. за адресою: [ADDRESS] . 17.10.1997 р. [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю за адресою: [ADDRESS] . Згідно Технічного паспорту на домоволодіння від 27.07.2016 р. самочинно збудованими будівлями на земельній ділянці є: житловий будинок літ. «А-1», гараж літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г». Відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 1207 від 28.02.2019 р. не здані в експлуатацію гараж літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «пг», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , відповідають державним будівельним нормам та придатні до подальшої експлуатації. Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до Постанови № 6 від 30.03.2012 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під час проведення будівельних робіт позивачем [PERSON] були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, будь-яких скарг щодо збудованих гаража літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В» не надходило, що свідчить про те, що права інших осіб будівництвом вказаних приміщень не порушені. Враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати за позивачем право власності на самочинно збудовані гараж літ. «Б», погріб літ. «пг», сарай літ. «В» розташованих за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved