Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі за текстом «ПриватБанк») звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що відповідно до умов договору № PLJOR248440073 від 25.04.2012 року відповідач того ж дня отримала кредит у розмірі 4136,31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує, в звязку з чим має заборгованість станом на 14.07.2015 року у сумі 12157,97 грн., яка складається з наступного: 3963,63 грн. - заборгованість за кредитом, 4,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1075,49 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 6059,03 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. До вказаної суми додаються штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 555,14 грн. (процентна складова). В зв'язку з цим, посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 12157,97 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представники позивача [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК належним чином повідомленою про час та місце судового засідання шляхом направлення судом рекомендованих повідомлень за місцем її реєстрації, до Шишацького районного суду повторно не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 25 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем шляхом підписання останнім Заяви позичальника № PLJOR248440073 (а.с.6) було укладено кредитно-заставний договір. Даний договір складається з Заяви, Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7-16). За умовами даного договору [PERSON] (позивач) надає відповідачу строковий кредит у сумі 4136,33 грн. на строк 24 місяці по 24.04.2014 включно, в обмін на зобовязання Позичальника (відповідача) з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно, рівними частинами. Згідно тарифів споживчого кредиту «Розстрочка» при порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми заборгованості та два види штрафу (фіксована частина - 500, грн. та 5% від суми позову) (а.с.14). Як встановлено судом із змісту заяви позичальника 25.04.2015 року відповідач [PERSON] ознайомилась та згодна з умовами кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.6 зворотній бік). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк належним чином виконав свої зобовязання надавши відповідачу споживчий кредит на суму 4136,33 грн., в тому числі шляхом перерахування 3654,00 грн. вартості придбаного товару на відповідний рахунок за заявою позичальника (відповідача) та 482,33 грн. - на поточний рахунок СК ЗАО «Інгострах». Незважаючи на обовязки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконала та не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 14.07.2015 року, має заборгованість у сумі 12157,97 грн. (а.с. 5). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Суд визнає цілком обґрунтованими позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом в сумі 3963,63 грн., заборгованості за відсотками в сумі 4,68 грн., заборгованості з комісії у сумі 1075,49 грн. В той же час слід зауважити, що умови споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. № 7-рп/2013). В правовій позиції по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року Верховний суд України вказав, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України містить обовязок суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків Таким чином,

Outcome: partial