Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до Антрацитівської міської територіальної громади про визнання права власності на спадщину за законом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], про що свідчить актовий запис про його смерть №02 від 29 листопада 2013 року відділа державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1-кімнатної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], житловою площею 17,70 кв.м., загальною - 40,7 кв.м., яка належала покійному відповідно до свідоцтва про власність на житло, виданого на підставі рішення Фонду комунального майна Антрацитівської міськой ради від 15 серпня 1996 року № 5/408, і має житлову площу 17,,70 кв.м., загальну - 40,7 кв.м. [PERSON] прийняла спадок шляхом подання в державную нотконтору м.Антрацита відповідної заяви, але отримати свідоцтво про спадкування за законом не має змоги, оскільки не зберігся оригінал свідоцтва про право власності на житло, є тільки ксерокопія, тому [PERSON] змушена була отримати 25 березня 2014 року його дублікат. Але нотконтора на підставі ст.182 ЦК України вимагає державної реєстрації квартири згідно з дублікатом, а реєстраційна служба Антрацитівського міськрайонного управління юстиції листом №69 від 07 квітня 2014 року роз'яснила, що зареєструвати нерухомість згідно з дублікатом документу про право власності може тільки власник майна, подавши особисто свій паспорт та необхідні документи, а оскільки власник майна є покійним, то було рекомендовано звернутися до суду. Зазначене змушує її звертатися до суду із цим позовом, у якому вона просить визнати за нею, [PERSON], ІК [NUMBER] в Україні, право власності на спадщину за законом на однокімнатну квартиру житловою площею 17,70 кв.м., загальною - 40,7 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися, просять розглянути справу за їх відсутністю, представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримує, Антрацитівська міська територіальна громада позов визнала (а.с. 46,47). На підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотань про витребування та дослідження по справі інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову суд виходить з дезпозитивності прав сторін та того, що згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюється судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивну неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Прі дослідженні і оцінці доказів, встановлені обставини справи і ухвалення рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи про відмову, оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків: Дійсно, [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER], яке видане 07 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області (а.с.8). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1-кімнатної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], житловою площею 17,70 кв.м., а загальною - 40,7 кв.м., яка належала покійному відповідно до свідоцтва про власність на житло, виданого на підставі рішення Фонду комунального майна Антрацитівської міськой ради від 15 серпня 1996 року № 5/408, і має житлову площу 17,,70 кв.м., а загальну - 40,7 кв.м. (а.с.10). Згідно листа завідувача державної нотаріальной контори м. Антрацит від 29 квітня 2014 року № 405/02-14 після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Антрацитівської міської державної нотаріальної контори 29 сычнгя 2014 року звернулась його дочка, громадянка Російської Федерації - [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS]. Також 29.01.2014 року з заявою про відмову від прийняття спадщини до Антрацитівської міської державної нотаріальної контори звернулась його дочка, громадянка Російської Федерації - [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Оскільки не зберігся оригінал свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] отримала 25 березня 2014 року його дублікат (а.с.11), але зареєструвати його вона не може, оскільки реєстраційна служба Антрацитівського міськрайонного управління юстиції листом №69 від 07 квітня 2014 року її в тому відмовила та роз'яснила, що зареєструвати нерухомість згідно з дублікатом документу про право власності може тільки власник майна, подавши особисто свій паспорт та необхідні документи, а оскільки власник майна є покійним, то було рекомендовано звернутися до суду (а.с.17). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, але згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто позивачца діяла згідно цих норм ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тому суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджується їхня законність і обґрунтованість, є всі правові підстави для визнання за нею права власності на спадщину за законом на однокімнатну квартиру житловою площею 17,70 кв.м., загальною 40, ,7 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS], оскільки це право у неї є за законом, визнання права власності не завдасть шкоди іншим особам та не порушить їх прав.

Outcome: approved