Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2009 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» і з відповідачів солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № CL -003/092/2008 від 20.03.2008 року у розмірі 150696,11 грн. 05.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL -003/092/2008 від 20.03.2008 року та договором поруки № SR-003/092/2008 від 20.03.2008 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачами. До цього часу рішення суду не виконано, після постановлення судового рішення відповідачі не здійснили жодної проплати в рахунок погашення боргу. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ суму нарахованих відсотків за кредитним договором у розмірі 2023,20 швейцарських франків, що еквівалентно 48 681,89 грн. по курсу НБУ станом на 27.03.2015 року, пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 778 792,94 грн., та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. був укладений Кредитний договір № CL -003/092/2008. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20.03.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. був укладений договір поруки № SR-003/092/2008, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2009 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» і з відповідачів солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № CL -003/092/2008 від 20.03.2008 року у розмірі 148 876,11 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн., а всього - 150696,11 грн. Рішення суду набрало законної сили і на його виконання судом були видані виконавчі листи, що були пред'явлені позивачем на виконання до Відділу ДВС. Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті чого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. 05.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL -003/092/2008 від 20.03.2008 року та договором поруки № SR-003/092/2008 від 20.03.2008 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачами. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до додатку до договору купівлі-продажу до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги до відповідачів за Кредитним договором № CL -003/092/2008 від 20.03.2008 року у сумі 17 924,30 швейцарських франків - заборгованість по тілу кредиту та 2 329,38 швейцарських франків - заборгованість по відсоткам. Відповідно до п.п. «Б» п. 3.3 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, до покупця, тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходить право нарахувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу з дати набрання чинності цим договором. Пунктом 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до п. 3.1.1.Частини № 2 Кредитного договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Договору. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Так, станом на 24.03.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2009 року не виконано, а тому з відповідачів підлягає стягненню сума нарахованих відсотків за кредитним договором у розмірі 2023,20 швейцарських франків, що еквівалентно 48 681,89 грн. по курсу НБУ станом на 27.03.2015 року, та пеня за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 778 792,94 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. та витрати на розміщення оголошення у пресі у розмірі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved