Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду позов до відповідача [PERSON] , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно набуті грошові кошти у сумі 142290,05 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством ІМЕКСБАНК та [PERSON] укладено договір №660027880 банківського рахунку у доларах США, відповідно до якого Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] // [NUMBER] та зобов`язувався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком відповідно до умов договору. 26 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступку права вимоги за договором банківського рахунку у доларах США від 04 листопада 2010 року №660027880, відповідно до умов якого [PERSON] відступає (передає) [PERSON] новому кредитору право вимоги за договором банківського рахунку у доларах США від 04 листопада 2010 року №660027880, укладеного між первісним кредитором [PERSON] та АТ «Імексбанк» в частині на суму 9000 доларів США, а новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі відповідно до п. 2.1 цього договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів. 26 січня 2015 року [PERSON] подано до відділення №298 АТ «Імексбанк» у м. Тернополі повідомлення про відступку [PERSON] права вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в частині на суму 9000 доларів США. 26 січня 2015 року [PERSON] подав відділення №298 АТ «Імексбанк» у м. Тернополі вимогу, у якій просив перерахувати належні йому кошти в сумі 9000 доларів США на його поточний рахунок № [NUMBER] . 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних, на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» запроваджено строком з 27 січня 2015 по 26 травня 2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105 Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року. Заявами від 30 січня 2015 року та від 02 квітня 2015 року на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» позивач звертався про визнання його вкладником на суму 9000 доларів США на підставі договору про відступку права вимоги та просив включити його до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Листом №6576 від 20.05.2015 року уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ ІМЕКСБАНК Микитіву М.В. було надано відповідь та письмово роз`яснено, що він не має правових підстав на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки [PERSON] не є вкладником АТ ІМЕКСБАНК в розумінні Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, так як особисто не укладав договір банківського вкладу або рахунку, як і не укладав відповідні банківські договори та не вносив на ці рахунки кошти, які має намір отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У зв`язку із відмовою, відповідач [PERSON] звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом про визнання незаконною відмови та зобов`язання включити його до переліку вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року визнано незаконною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Імексбанк» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про [PERSON] як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 (дев`ять тисяч) доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказана постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року. У зв`язку із вступом у законну силу рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року, уповноваженою особою було доповнено перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів та включено до нього [PERSON] . Також, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду Фондом гарантування вкладів було здійснено переказ коштів, та 09 травня 2016 року відповідач [PERSON] через банк-агент ПАТ «Ощадбанк» отримав 142290,05 гривень. Однак, постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року та ухвалено нову постанову, якою відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. На підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2119 від 19 серпня 2019 року внесено зміни до Загального реєстру вкладників, зокрема зменшено загальну суму, що підлягає відшкодуванню згідно з переліками вкладників наданими уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», в тому числі по вкладнику [PERSON] на суму 142290,05 гривень. З цих підстав, оскільки постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року скасовано рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , відтак, відповідач не є вкладником банку, який має право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, отже грошові кошти у сумі 142290,05 гривень відповідач [PERSON] набув безпідставно, а тому вказані кошти підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Посилаючись на наведені обставини просять позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавав. Представник позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у позовній заяві не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк`та [PERSON] було укладено договір №660027880 банківського рахунку у доларах США, відповідно до якого Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] // [NUMBER] та зобов`язувався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком відповідно до умов договору. 26 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступку права вимоги за договором банківського рахунку у доларах США від 04 листопада 2010 року №660027880, відповідно до умов якого [PERSON] відступила (передала) [PERSON] новому кредитору право вимоги за договором банківського рахунку у доларах США від 04 листопада 2010 року №660027880, укладеного між первісним кредитором [PERSON] та АТ «Імексбанк» в частині на суму 9000 доларів США, а новий кредитор одержав право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі відповідно до п. 2.1 цього договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів. 26 січня 2015 року [PERSON] подано до відділення №298 АТ «Імексбанк» у м. Тернополі повідомлення про відступку [PERSON] права вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в частині на суму 9000 доларів США. 26 січня 2015 року [PERSON] подав відділення №298 АТ «Імексбанк» у м. Тернополі вимогу, у якій просив перерахувати належні йому кошти в сумі 9000 доларів США на його поточний рахунок № [NUMBER] . 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних, на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» запроваджено строком з 27 січня 2015 по 26 травня 2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105 Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року. Заявами від 30 січня 2015 року та від 02 квітня 2015 року на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» позивач звертався про визнання його вкладником на суму 9000 доларів США на підставі договору про відступку права вимоги та просив включити його до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Листом №6576 від 20.05.2015 року уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» Микитіву М.В. було надано відповідь та письмово роз`яснено, що він не має правових підстав на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки [PERSON] не є вкладником АТ ІМЕКСБАНК в розумінні Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, так як особисто не укладав договір банківського вкладу або рахунку, як і не укладав відповідні банківські договори та не вносив на ці рахунки кошти, які має намір отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вказані обставини встановлені рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року, Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року та Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Не погоджуючись із відмовою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» про включення відповідача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, [PERSON] звернувся із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року визнано незаконною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Імексбанк» щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про [PERSON] як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9000 (дев`ять тисяч) доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказана постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року. На виконання рішення суду уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» було доповнено перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів та включено до нього [PERSON] . 09 червня 2016 року відповідач [PERSON] через банк-агент ПАТ «Ощадбанк» отримав перераховану позивачем суму грошового вкладу у розмірі 142290,05 гривень, що стверджується Витягом з інформаційної бази даних фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Перелік виплачених відшкодувань вкладників ПАТ «Імексбанк» (а.с. 30). Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року та ухвалено нову постанову, якою відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Як убачається із вказаної постанови Верховного Суду від 16 квітня 2019 року Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що [PERSON] не є вкладником банку, який отримав право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки, жодна з обставин, з якими Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками, не існували, зокрема: на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у позивача не було банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; у відповідача були відсутні на зазначеному банківському вкладі кошти разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 гривень. Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2119 від 19 серпня 2019 року внесено зміни до Загального реєстру вкладників, зокрема зменшено загальну суму, що підлягає відшкодуванню згідно з переліками вкладників наданими уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», в тому числі по вкладнику [PERSON] . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не представлено суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. За вказаних обставин, оскільки відповідач [PERSON] не є вкладником банку, який має право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що встановлено постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року , відтак, грошові кошти у сумі 142290,05 гривень, які перераховані позивачем на рахунок відповідача як виплата вкладу, набуті ним безпідставно, а тому вказані кошти підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved