Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час, а саме з часу розлучення, з донькою спільно не проживає та не спілкується, не цікавиться її життям. Зазначила, що відповідач тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по та не приділяють доньці батьківської уваги та турботи. Вважає, що відповідач не виконують покладені на нього обовязки по вихованню дитини, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради позов підтримала в повному обсязі і пояснила, що з урахуванням, того що відповідач не виконує покладені на нього обовязки по вихованню дитини, з урахуванням інтересів дитини можливо позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, дослідивши подані докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано у 2007 році. Сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, народження дитини, копією довідки державної виконавчої служби. Також факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою з місця проживання позивача та дитини. Також встановлено, відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON] в порушення вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України, тривалий час (фактично з часу розлучення, тобто з 2007 року) не цікавляться життям доньки, ухиляються від участі в вихованні дитини та її утриманні, не приділяють їй батьківської уваги та турботи. Вказані обставини підтверджуються висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради, поясненнями позивача та характеристиками на дитину з навчальних закладів (а.с. 14-15) з яких вбачається, що у продовж навчання дитини батько жодного разу не відвідав шкіл. Питання щодо участі відповідача в утримання доньки вирішено судом та з відповідача за судовим рішенням стягнуті аліменти на утримання доньки на користь [PERSON] Як вбачається з копії Вироку Зарічного районного суду м. Суми від 2 квітня 2012 року відповідач був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом злісного ухилення від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], обовязок зі сплати яких було покладено на відповідача [PERSON] Зарічного районного суду м. Суми від 26.03.2007 року. З довідки ВДВС (а.с. 16) вбачається, що аліменти на утримання доньки [PERSON] відповідачем не сплачуються з травня 2010 року та за період з травня 2010 року по квітень 2016 року за відповідачем утворилася заборгованість, розмір якої становить 39568,75 грн. Відповідно до\~\~ ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України \~\~встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. З встановлених судом фактів вбачається, що дитина проживає разом із матірю, позивач самотужки піклується про дитину та постійно займається вихованням доньки, а батько самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками. За положеннями ст. 155 СК України \~\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 частини 1 \~\~ст. 164 СК України \~\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, що наведені вище, суд вважає, що відповідач, якій тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків, передбачених ст. 150 СМ України, по вихованню дитини, має бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі на сплату судового збору судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved