Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач у березні 2016 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2008 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1125 га, яку він отримав за життя для садівництва на підставі рішення виконкому Дзержинської міської ради народних депутатів від 13.12.95р. № 363. Зазначене майно його батько нікому не спадкував. Єдиними спадкоємцями померлого за законом першої черги були його дружина [PERSON] та він, його син. Його мати, фактично вступила в управління спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. 08 квітня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1125 га. В шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини не звертався, так як м. Дзержинськ є територією проведення антитерористичної операції та він у період часу з вересня 2014 року по квітень 2015 року знаходився за межами міста. Він, як спадкоємець за законом першої черги фактично вступив в управління спадковим майном, від спадщини не відмовлявся. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у померлої [PERSON] не має, з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Визнання причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними необхідно позивачу для встановлення йому додаткового строку для звернення з цією заявою до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, при цьому заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 березня 1961 року народився позивач по справі [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9) його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 8) батьки позивача по справі перебували у шлюбі та мали спільне прізвище «[PERSON](а)». 26 травня 2008 року помер [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1125 га., належну йому на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 10). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 25-27) після смерті [PERSON], яка настала 26.05.2008 року, нотаріальною конторою 12.06.2009 року за реєстром № 2-1676 на користь його дружини [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, що складається з ? частини квартири [ADDRESS]. 08 квітня 2014 року померла [PERSON] (а.с. 12). Після смерті матері позивача по справі відкрилася спадщина на квартиру за адресою [ADDRESS] в м. Дзержинську, ? частину якої вона спадкувала від чоловіка [PERSON] та на земельну ділянку площею 0,1125 га., яку вона фактично спадкувала від померлого чоловіка, але в установленому законом порядку спадщину не оформила. Від спадщини у вигляді земельної ділянки мати позивача по справі не відмовлялася. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 22-24) після смерті [PERSON], яка настала 08.04.2014 року, з заявою про прийняття спадщини до Дзержинської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved