Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач-Харківський національний університет імені В.Н.Каразіна у червні 2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа-Північно-східний офіс Держаудитслужби про стягнення вартості навчання в аспірантурі за період з грудня 2013 р. по листопад 2014 р. у розмірі отриманої стипендії в сумі 16724 грн. 47 коп. та подальшого перерахування до державного бюджету. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.11.2012 р. [PERSON] зараховано до денної аспірантури університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням . Наказом університету від 25.11.2014 р. відповідача відраховано з аспірантури за власним бажанням відповідно до поданої заяви від 04.11.2014 р. За результатами перевірки ревізії фінансово-господарської діяльності Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна за період з 01.03.2014 р. по 31.12.2016 р., Північно-східним офісом Держаудитслужби надано акт, яким університет зобов'язано усунути виявлене порушення законодавства щодо недоотримання коштів державним бюджетом від аспірантів та докторантів, в тому числі від аспіранта [PERSON] на загальну суму 16724 грн. 47 коп., через невиконання умов укладених угод. Посилаючись на вимоги пункту 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 , позивач просить стягнути на його користь з відповідача вартість навчання, у зв'язку з відрахування [PERSON] з аспірантури з неповажних причин, тобто за невиконання індивідуального плану роботи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, стверджуючи, що угодою про підготовку аспіранта, Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів передбачені підстави відрахування з аспірантури без поважних причин. Аспірант або докторант, який був зарахований за державним замовленням до аспірантури або докторантури і відрахований через такі причини, відшкодовує вартість навчання. [PERSON] пояснив, що оскільки він відрахований за власним бажанням, а не з будь-яких підстав, які передбачають примусове відрахування, дотримувався умов угоди, двічі на рік звітував про виконання індивідуального плану работи, а також хід написання дисертації, до нього не можуть бути застосовані вимоги щодо відшкодування вартості навчання. Відповідач зазначив, що у вересні 2014 р. у нього народилася донька, тому через фінансові проблеми подальше навчання в аспірантурі було складним, про що повідомлено завідуючого кафедрою та декану факультету. 04.11.2014 р. засідання кафедри цивільно-правових дисциплін погодило заяву про відрахування за власним бажанням , без будь-яких зауважень щодо виконання обов'язків аспіранта.Вимогу університету про відшкодування витрат на навчання, як стверджує відповідач, він не отримував, а наданий позивачем розрахунок отриманої стипендії не враховує строків позовної давності. Представник 3 особи- Північно-східний офіс Держаудитслужби підтримав позовні вимоги та вважає, що [PERSON] був відрахований з аспірантурі без поважних причин, не виконав в повному обсязі індивідуальний план роботи, тому з нього підлягають стягненню витрати, повязані з навчанням на рахунок коштів державного бюджету. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно наказу ректора Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна № 0302-3/475 від 01.11.2012 р., [PERSON] зараховано з 15.11.2012 р. до аспірантури з відривом від виробництва за спеціальністю № 12.00.03- цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право, терміном закінчення 14.11.2015 р. та з ним укладено Угоду №0302-091 від 27.11.2012 р. про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення (далі Угода). Відповідно до умов Угоди, аспірант [PERSON] зобов'язувався: дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів; оволодіти науковими знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю згідно з обраною спеціальністю; своєчасно пройти педагогічну практику і скласти кандидатські іспити і заліки; виконати індивідуальний план роботи до 15.11.2015 р., представити дисертацію до захисту до Спецради; двічі на рік звітувати про хід написання дисертації та індивідуального плану на засіданні Вченої ради факультету; своєчасно подавати відділу аспірантури та докторантури індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи; після закінчення аспірантури відпрацювати не менше трьох років у Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна на юридичному факультеті. За положеннями п. 2.1 Угоди відповідач зобов'язувався згідно із законодавством України відшкодувати вартість навчання в разу відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій. а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 цього Кодексу передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з довідки бухгалтерії університету, нарахована та виплачена [PERSON] стипендія в аспірантурі за період з грудня 2013 р. по листопад 2014 р. становить 16724 грн. 47 коп. З наданого індивідуального плану роботи аспіранта [PERSON] , затвердженого Головою Вченої ради факультету 18.12.2012 р. випливає, що аспірантом виконано індивідуальний план за 2012-2013 навчальні роки і його рекомендовано до продовження навчання в аспірантурі. Атестація аспіранта підписана науковим керівником і затверджена проректором з наукової роботи 27.11.2013 р. Як вбачається з витягу з протоколу № 9 засідання кафедри цивільно-правових дисциплін юридичного факультету Харквського національного університету ім. В.Н. Каразіна від 21.05.2014 р., затвердженого засіданням Вченої ради юридичного факультету від 17.06.2014 р., [PERSON] відзвітував про виконання індивідуального плану аспіранта, має публікації, деякі статті здані до друку, виконання плану за перше півріччя 2013-2014 навчальний рік позитивно затверджені і рекомендовано [PERSON] до продовження навчання в аспірантурі. Звіт про виконання індивідуального плану з 15.11.2012 р. по 27.06.2014 р., перелік публікацій [PERSON] за той же період приєднані до зазначених протоколів. З огляду на зазначені докази, за період навчання в аспірантурі з 15.11.2012 р. по 27.06.2014 р. аспірант [PERSON] повністю виконав індивідуальний план, передбачений на ці нвчальні роки, надав відповідний звіт, який позитивно затверджено Вченою радою юридичного факультету університету. 04.11.2014 р. [PERSON] подав заяву на ім'я першого проректора з наукової роботи університету про відрахування його з аспірантури за власним бажанням з 30.11.2014 р.Рішенням Вченої ради юридичного факультету університету від 13.11.2014 р. відповідач був відрахований з аспірантури за власним бажанням 30 листопада 2014 р. відповідно до наказу № 0302-3/644 від 25.11.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи випливає, що черговий звіт за період навчання в аспірантурі з линя 2014 р.[PERSON] мав скласти у листопаді 2014 р. Як пояснив відповідач, у зв'язку з поданням заяви про відрахування, він не відзвітував на засіданні кафедри.Одже, [PERSON] за цей період не виконав індивідуальний план роботи без поважних причин. Доводи відповідача про те, що угодою про підготовку аспіранта не передбачено стягнення витрат на навчання у разі відрахування аспіранта за власним бажанням суд вважає безпідставними. За правилами п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів N 309 від 01.03.1999 року аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Відповідачем не надано суду будь-яких об'єктивних та безспірних доказів виконання [PERSON] індивідуального плану роботи аспіранта з липня по листопад 2014 р. , що передбачено Угодою між сторонами, або поважності причин його невиконання.Оскільки [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за Угодою, він має відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань. Сума нарахованої і виплаченої стипендії відповідачу з липня по листопад 2014 р. складає 7357 грн. 67 коп., яка підлягає стягненню. Згідно з вимогами ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд також стягує з [PERSON] понесені позивачем і докумекнтально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволеної частини вимог (44%). На підставі викладеного і

Outcome: partial