Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р. в розмірі 89767,32 грн., з яких : за кредитом - 4348,56 дол. США (гривневий еквівалент - 34758,04 грн.); по відсотках - 2357,71 дол. США (гривневий еквівалент - 18845,19 грн.); по комісії - 379,54 дол. США (гривневий еквівалент - 3033,66 грн.); пеня - 4144,93 дол. США (гривневий еквівалент) - 33130,43 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою Компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором кредиту від 10.03.2006 № 21.12.00.021AV-1, позичальником згідно якого є [PERSON] ПАТ «Сведбанк» з яким відповідач уклав договір кредиту свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 8170,00 дол. США. В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 10.03.2013 p., має прострочену заборгованість, яку позивач як новий кредитор просить стягнути з нього. Представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві . Представник відповідача у судових засіданнях позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого зазначив, що відповідача не було письмово повідомлено про заміну кредитора, внаслідок укладення договору факторингу між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» про відступлення права грошової вимоги факторові - ТзОВ «Кредитні ініціативи», у якому повинна була бути визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому мав бути здійснений платіж. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи належного доказу, який би підтверджував перехід права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» саме за кредитним договором від 10.03.2006р. №21.12.00.021AV-1. Позивач просить стягнути борг у національній валюті, хоча кредит надавався в іноземній валюті, а саме у доларах США, і повинен повертатися виключно і тій ж валюті, у якій він надавався. Проте, позивач в односторонньому порядку змінив валюту платежу, хоча сторонами не вносилися зміни до умов договору в частині зміни валюти, кредиту чи валюти повернення кредиту. Крім того, зазначена позивачем сума боргу 89767.32 грн. є необґрунтованою, оскільки видана аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» 10.03.2013 р. та не містить жодної прив»язки до розрахунку заборгованості здійсненої первинним кредитором - ПАТ «Сведбанк». Зобов'язання [PERSON] за Договором кредиту від 10.03.2006 р. №21.12.00.021AV-1 забезпечено заставою автомобіля марки ВАЗ 21130 реєстраційний номер: [NUMBER], який на підставі вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.05.2010 р. зміненого Апеляційним судом Чернівецької області від 27.07.2010 р., реалізовано ТОВ «ТД Укрспецреалізація» в ході аукціону 09.06.2011 р., грошові кошти від реалізації якого отриманні держбюджетом м.Чернівці, саме тому держава повинна відшкодувати банку вартість зазначеного автомобіля в рахунок боргу боржника [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р., з подальшим внесенням змін та доповнень, у відповідності з умовами котрого, позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 8170 доларів США на строк з 10.03.2006 р. по 09.03.2011 р. із сплатою 12 % відсотків річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Із п.3.1.1 Кредитного договору №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р., позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, нарахованих відповідно до п.3.2 цього договору, шляхом здійснення періодичних платежів у сумі 181.74 доларів США у чітко встановлений цим договором термін - 10 числа кожного місяця. З метою забезпечення виконання кредитного договору №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р. укладеного між Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], який зареєстрований за останнім, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданим 10.03.2006 р. Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ - УМВС України. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою Компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу, відповідно до п.2.1, 2.2. якого банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, відповідно до п.2.1, 2.2.якого Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р., станом на 10.03.2013 p. заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним Кредитним договором складає 11230.74 доларів США, з яких: за кредитом - 4348,56 дол. США, по відсотках - 2357,71 дол. США; по комісії - 379,54 дол. США; пеня - 4144,93 дол. США. Із даних офіційного сайту Національного банку України вбачається, що 100 доларів США в гривневому еквіваленті станом на 10.03.2013 р. складає 799.3000 грн. Отже 1долар США еквівалентно 7.993 грн. Тому, станом на 10.03.2013 p. заборгованість відповідача по кредитному договору №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р., яка вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору та яка складає 11230.74 доларів США, в гривневому еквіваленті на дату розрахунку складатиме - 89767.32 грн., з яких: за кредитом - 4348,56 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 34758,04 грн., по відсотках - 2357,71 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 18845,19 грн.; по комісії - 379,54 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 3033,66 грн.; пеня - 4144,93 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 33130,43 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, доказів одержання відповідачем від клієнта або фактора письмового повідомлення про відступлення права вимоги позивачем не подані та відсутні в матеріалах справи Крім того, вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2010 р. [PERSON] визнано винним і призначено покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Речові докази по справі : марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER] , який є знаряддям злочину і належить [PERSON] знаходиться на штрафному майданчику УДАІ УМВС України в Чернівецькій області конфісковано в дохід держави : технічний паспорт на автомобіль марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], який знаходиться в конверті при матеріалах кримінальної справи - передано ВРЕВ ДАІ УМВС України Чернівецької області. Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 27.07.2010 р. вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2010 р. щодо [PERSON] в частині призначення покарання скасований, призначено останньому покарання за ст.307 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна за винятком житла. Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишено взяття під варту, обчислюючи строк відбуття покарання з 26.02.2010 р. В решті вирок залишено без змін. На автомобіль марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], 2005 року випуску, кузов [NUMBER] власником якого є [PERSON], державним виконавцем Садгірського відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції було накладено арешт, що стверджується актом опису та арешту майна від 06.10.2010 р. з метою примусового виконання Вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2010 р. щодо [PERSON] на підставі якого 03.09.2010 р. видано виконавчий лист №1-230 . Із повідомлення Управління Державтоінспекції в Тернопільській області УМВС України №13/6947 від 26.09.2013 р., автомобіль марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], 2005 року випуску, кузов [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] 18.10.2011 р. знятий з обліку для реалізації. Повідомленнями Садгірського відділу ДВС Чернівецького міського управління юстиції №17615-05-24 від 25.11.2013 р., 317614-05-24 від 25.11.2013 р. стверджується, що реалізацію конфіскованого у [PERSON] автомобіля марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], 2005 року випуску, кузов [NUMBER] здійснено 10.06.2011 р. в ході аукціону ТОВ «ТД Укрспецреалізація», а отриманні кошти в сумі 21738 грн. від реалізації зазначеного транспортного засобу перераховані до державного бюджету, що додатково стверджується протоколом №1-25010 від 09.06.2011 р. про проведення аукціону та актом про проведення прилюдних торгів від 17.06.2011 р. Відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про заставу» у разі вжиття державою заходів до примусового вилучення заставленого майна або майнових прав (націоналізація, реквізиція, конфіскація, накладення секвестру, а також інших заходів, аналогічних за своїми наслідками), держава відшкодовує збитки заподіянні заставодержателю внаслідок здійснення цих заходів. Враховуючи викладенні обставини, зважаючи на факт відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували одержання відповідачем від клієнта або фактора письмового повідомлення про відступлення права вимоги, а також зважаючи на те, що транспортний засіб марки «ВАЗ 21130» д.н.з [NUMBER], 2005 року випуску, кузов [NUMBER], який перебував у заставі, реалізовано в ході аукціону на прилюдних торгах, з метою виконання вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2010 р. відносно [PERSON], а вирученні кошти в сумі 21738 грн. від реалізації зазначеного транспортного засобу перераховані до державного бюджету, тому зважаючи на вимоги ч.2 ст.57 Закону України «Про заставу» та вимоги ч.1 ст.1077 ЦК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №21.12.00.021АV- 1 від 10.03.2006 р. слід відмовити за недоведеністю заявлених позивачем позовних вимог.

Outcome: dismissed