overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2012 року банк уклав з відповідачем договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит. Відповідно до умов договору відповідач мав повернути кредит, та відсотки за користування ним та комісію. Однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 10.01.2014 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 5198,97 грн.. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 5198,97 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.12.2012 року уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідач отримав в кредит кошти. За умовами договору відповідач мав у встановлений строк погасити кредит, сплати відсотки та комісію. 14.01.2014 року відповідач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копією договору та анкетою позичальника, копією Форми №1 . В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і вчасно не виконав своє зобов'язання Станом на 10.01.2014 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 5198,97 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту - 3000 грн. (в тому числі 645,84 грн. простроченого тілу кредиту), заборгованості зі сплати відсотків - 483,95 грн., заборгованості зі сплати комісії в сумі 1715,02 грн.. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором між сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5198,97грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2012 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 300 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 11361,97 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 19.12.2012 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 300 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 291,34 грн., 6904,39 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 3149 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 517,24 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11361,97 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11361,97 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] року [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 19 лютого 2005 року, який зареєстровано у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 179 (а.с. 10). Від спільних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с 11). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2018 року помер їх з відповідачем спільний син [PERSON]. Нею були понесені витрати на поховання дитини в сумі 9606, 89 грн. Тому просить стягнути з відповідача половину додаткових витрат на поховання дитини в сумі 4803,44 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що витрати на поховання не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України. Просив справу слухати у його відсутність. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2018 в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 21 січня 2019 року. Суд, вислухавши зявившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мали спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.7). 19 серпня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Згідно договорів-замовлення про надання ритуальних послуг на поховання [PERSON] на суму 1596,60 грн. та 4532,29 грн. замовником є [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до довідки ТОВ «Струмок» №26 від 12 листопада 2018 року, кошти за поминальний обід в сумі 3478,00 грн. вніс [PERSON] (а.с.13). З наданих позивачем доказів вбачається, що витрати на поховання [PERSON] поніс [PERSON], який не є стороною у справі. Будь-яких доказів на підтвердження того, що він був уповноважений позивачем на укладання цих договорів та сплачував належні їй кошти, позивачем суду не надано. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, останній являється батьком [PERSON], однак жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено в процесі розгляду справи, що саме нею понесені витрати на поховання сина. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як вбачається зі ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Суд, приходить до висновку, що витрати на поховання не являються додатковими витратами на дитину, оскільки право дитини на отримання додаткових витрат припинилося у момент його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги, не надано достатніх доказів на підтвердження своєї позиції. Тому в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19 травня 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2011 року народження. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 19 травня 2018 року, який зареєстровано у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 256 (а.с. 5). Від спільних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.01.1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного, спільного господарства не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заява про відкладення розгляду справи від неї не надходила. Судом встановлено, що сторони у справі вступили в шлюб 20.01.1994 року, який зареєстровано у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 74, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 6. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім'я існує формально. Судом надався сторонам строк на примирення, але примирення не відбулося. Тому суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.01.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Однак сімейне життя не склалося, шлюб фактично розпався і не поновлювався. Позивач вважає, що шлюб відновити неможливо. Тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, однак до суду не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.01.2012 року сторони вступили в шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС Сумського міського управління юстиції у Сумській області , актовий запис № 22. /а.с.5/ Втім сімейне життя не склалося, шлюб фактично розпався і не поновлювався, збереження сім'ї є неможливим, що не заперечуються сторонами. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.03.2009 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн під 30 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 11922,13 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 20.03.2009 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 30.04.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 502,25 грн., 7475,97 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2900 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 543,91 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11922,13 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11922,13 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.04.2010 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8000 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 16.05.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 13667,65 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 20.04.2010 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 16.05.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 13667,65 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13667,65 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved