Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

ПрАТ «СК «Уніка» 23.03.2020 року звернулося в суд з позовом про стягнення із [PERSON] 15309,27 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 10.01.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортну «КАСКО» №826006/4600/0000065, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Audi Q7», державний номерний знак [NUMBER] . 12.07.2017 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», номерний знак [NUMBER] , на пр. Чорновола у м.Львові здійснив зіткнення з автомобілем марки «АUDI Q7», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем на підставі заяви [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 15309, 27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №030823 від 26.07.2017 року. Факт виконання відновлювальних робіт на загальну суму 15309,27 грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків ТзОВ «НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» та [PERSON] , за період з 01.01.2017 року по 31.08.2018 року. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У судове засідання 01.06.2020 року позивач не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого було повідомлено належним чином. При цьому, представник позивача Бєлік В.В. подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, що суд вважає за можливе, оскільки, згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що його ніхто не повідомляв про проведення огляду транспортного засобу, а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q7» є завищеною. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 10.01.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826006/4600/0000065 від 10.01.2017 року, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 7-8, 9-16). Об`єктом страхування за договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Audi Q7», державний номерний знак [NUMBER] , тобто зазначений договір є договором майнового страхування. Згідно умов договору страхування страховим випадком є, зокрема, пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. Також встановлено, що 12.07.2017 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», номерний знак [NUMBER] , на пр. Чорновола у м.Львові здійснив зіткнення з автомобілем марки «АUDI Q7», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 340 грн (а.с.19-20). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За умовами п. 1.2.10 договору добровільного страхування варіант розрахунку суми страхового відшкодування, є варіант 2 «Гарантійне СТО», який передбачає розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо відповідної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудоємності ремонтних робіт ( п.10.14.1.2 даного договору). Згідно акту №00230499 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 14.07.2017 року та розрахунку ТзОВ «НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» № 127/а від 18.07.2017 року матеріальний збиток, заподіяний страхувальнику в результаті ДТП складає 15309,27 грн. (а.с. 23-24, 25). Відповідно до п.10.1 договору добровільного страхування виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком згідно з умовами Договору на підставі заяви Страхувальника або Вигодонабувача (його спадкоємця/правонаступника або особи, яка має належним чином оформлене повноваження від Страхувальника/письмової згоди) і страхового акта, що складає Страховик після отримання всіх необхідних документів, визначених розділом 10 цього Договору. На підставі заяви №00230499 від 14.07.2017 року (а.с.22) та страхового акта №00230499 від 21.07.2017 року (а.с.26), було визначено страхову виплату страхувальнику [PERSON] в сумі 15309,27 грн. Згідно п.10.14.1 договору добровільного страхування страхове відшкодування може бути здійснено на підставі калькуляції СТО в разі погодження із Страховиком, та враховуючи умови п.п.10.14.1.1, 10.14.1.2, 10.16, тільки шляхом переказу суми страхового відшкодування на рахунок цього СТО. На підставі наказу №00230499/ЕК від 21.07.2017 року було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування, шляхом перерахування 15309,27 грн. на рахунок ТОВ «НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ», що підтверджується платіжним дорученням №030823 від 26.07.2017 року (а.с.28), а також актом звірки взаємних розрахунків ТОВ «НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» та [PERSON] з 01.01.2017 року по 31.08.2018 року. (а.с.52) Позивач, покликаючись на ст.27 Закону України «Про страхування» і ст.993 ЦК України, просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування. Між тим, відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку має місце не регрес, як зазначає позивач, а суброгація. Так, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК України. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Враховуючи те, що зобов`язання з відшкодування шкоди, яке виникло у [PERSON] перед [PERSON] , збереглося, однак у ньому змінилася сторона (кредитор) - ці правовідносини мають регулюватися ст.993 ЦК України, тобто нормами, що регулюють суброгацію. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування потерпілому у позивача виникло право зворотної вимоги щодо відшкодування шкоди в межах фактичних затрат ПрАТ «СК «Уніка», що складають 15309,27 грн. За наведених обставин і з представлених документів судом встановлено, що позовна вимога позивача про стягнення 15309,27 грн. витрат по сплаті страхового відшкодування є доведеною, натомість доводи в запереченні проти позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, суд критично оцінює твердження відповідача, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «АUDI Q7» є завищеною, оскільки ним не надано жодних доказів на спростування наданих позивачем доказів на підтвердження вартості відновлювального ремонту. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, заявлені позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 36-37). На підставі наведеного та

Outcome: approved