Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 19 459,76 грн., яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що 29.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00007160, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. на умовах визначених Договором, термін повернення кредиту - 29.12.2013 року. Однак, як вказує позивач, відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов'язання за договором своєчасно не виконувала, в зв'язку з чим станом на 19.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 19 458,76 грн., яка складається з: - прострочена до повернення сума кредиту - 2 231,40 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом - 1 179,39 грн.; - прострочена комісія за управління Кредитом - 900,00 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 15 147,97 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, представник подав клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання з'явилася та пояснила, що дійсно 29.12.2010 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено кредитний договір № № BL_ЖГ00007160. Кредитні кошти вона повернула частково та продовжує сплачувати кредит. З пенею у розмірі визначеному позивачем не погоджується, оскільки нарахований розмір пені значно перевищує суму боргу. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 грудня 2010 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_ЖГ00007160, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. на умовах визначених Договором, термін повернення кредиту - 29 грудня 2013 року. /а.с. 4-8/ Відповідно до п.1.2 Кредитного договору (Загальна частина) банк надає Позичальнику грошові кошти (надалі за текстом - «Кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній п.1 Спеціальної частини Договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Пунктом 2.4.2 Договору передбачено, що проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (надалі за текстом - «Графік»). Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 20,00 % річних (п.3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом у розмірі 1,50 % від суми Кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Згідно п. 2.5.2 Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнити рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно доданого до позову представником позивача розрахунку станом на 19.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 19 458,76 грн., яка складається з: - прострочена до повернення сума кредиту - 2 231,40 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом - 1 179,39 грн.; - прострочена комісія за управління Кредитом - 900,00 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 15 147,97 грн. /а.с. 3/ Відповідно до квитанцій наданих відповідачем на адресу суду, вона продовжує сплачувати заборгованість по кредиту. /а.с.58, 69/ 10 серпня 2016 року позивачем з урахуванням сплачених відповідачем коштів надано новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 26.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 15 556,08 грн., яка складається з: - прострочена до повернення сума кредиту - 381,62 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом - 26,49 грн.; - прострочена комісія за управління Кредитом - 0,00 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 15 147,97 грн. /а.с. 79/ Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт укладання між позивачем та відповідачем кредитного договору та обов'язок відповідача повернути позивачу заборгованість за кредитом у розмірі 381,62 грн. та відсотками у розмірі 26,49 грн. Позовну вимогу щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 15 147,97 грн. суд вважає такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав . Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до пункту 9 Спеціальної частини Кредитного договору пеню встановлено на рівні 0,50 %, яка розраховується за методом «факт/360». Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таку правову позицію було висловлено Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14. Таким чином, враховуючи те, що розмір пені визначений позивачем у сумі 15 147,97 грн. значно більший від розміру боргового зобов'язання разом із нарахованими відсотками та комісією на час звернення позивачем до суду за захистом своїх порушених прав - 4 310,79 грн., суд, вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, та стягнути пеню у розмірі 5 000,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі у розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави

Outcome: partial