Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позиція сторін у справі У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - ТОВ «СК «Експрес Страхування», в якому просив стягнути на свою користь 722 829, 92 грн у відшкодування майнової шкоди та 100 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з вини відповідача сталася ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні пошкодження, у зв`язку з чим необхідно було проводити відновлювальний ремонт, вартість якого склала 1 022 686, 87 грн. Вартість складників (у складі відновлювального ремонту) необхідних для заміни під час ремонту склала 850 215, 03 грн. Період відновлювального ремонту склав 4 місяці. У зв`язку з тривалим перебуванням автомобіля на станції технічного обслуговування та невикористанням за основним призначенням, у відповідності до технічного регламенту виробника та даних комп`ютерної системи автомобіля, необхідним було проведення позапланового технічного обслуговування, яке спричинило додаткові витрати позивача в сумі 13 933, 31 грн. Також до додаткових витрат, понесених у зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивач відніс наступне: відновлення покриття автомобіля анти гравійною плівкою - 31 050, 00 грн; витрати на оренду аналогічного автомобіля у розмірі 556 500, 00 грн у зв`язку з відсутністю можливості використовувати транспортний засіб за призначенням за час простою авто; втрата товарної вартості транспортного засобу - 111 119, 74 грн. Позивачем укладено із ТОВ «СК «Експрес Страхування» договір страхування автотранспортного засобу MERCEDES BENZ д.н.з. [NUMBER] КАСКО № 202.18.241.7907 від 17 серпня 2018 року. ТОВ «СК «Експрес Страхування» на виконання своїх зобов`язань за договором страхування перерахувало на рахунок станції технічного обслуговування, яка проводила ремонтні роботи СП ТОВ «Автомобільний дім Україна Мерседес Бенц» вартість робіт та матеріалів у сумі 1 014 601, 39 грн, вартість евакуатора у розмірі 1 130, 00 грн, а позивач сплатив різницю, яка відповідала розміру франшизи у сумі 10 226, 87 грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд відшкодувати матеріальні збитки, не покриті виплатами ТОВ «СК «Експрес Страхування», які в сумі становлять 722 829, 92 грн. Враховуючи те, що майно ушкоджено внаслідок ДТП, а також те, що внаслідок ушкодження майна позивач переніс душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися своєю власністю за призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 100 000, 00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в заочному порядку. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав, обставини викладені у заяві представника відповідача про відкладення розгляду справи визнані судом неповажними. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] 18.01.2019 о 20 годині 40 хвилин, в м. Києві, на перехресті вул. Басейна та вул. Еспланадна, керуючи автомобілем марки «Хонда», державний номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги п.8.7 Правил дорожнього руху України, а саме: здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенс» державний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у справі № 757/4393/19-п провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. У вказаній постанові встановлено, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі. За приписами частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 17 серпня 2018 року між позивачем та ТОВ «СК «Експрес Страхування» укладено договір страхування автотранспортного засобу MERCEDES BENZ д.н.з. [NUMBER] КАСКО № [NUMBER] , який діяв на момент ДТП та відповідно до умов якого у разі настання страхового випадку страхувальник сплачує безумовну франшизу у розмірі 1 %. ТОВ «СК «Експрес Страхування» на виконання своїх зобов`язань за договором страхування перерахувало на рахунок станції технічного обслуговування, яка проводила ремонтні роботи СП ТОВ «Автомобільний дім Україна Мерседес Бенц» вартість робіт та матеріалів у сумі 1 014 601, 39 грн, вартість евакуатора у розмірі 1 130, 00 грн, а позивач сплатив різницю, яка відповідала розміру франшизи у сумі 10 226, 87 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У частині першій статті 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору Відповідно до пункту 10.15 договору страхування автотранспортного засобу від 17 серпня 2018 року № 202.18.241.7907 розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ Страховиком або уповноваженим представником Страховика та на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту) з урахуванням документів, наданих Страхувальником (Вигодонабувачем), а також документів і відомостей, зібраних Страховиком самостійно. У пункті 10.18 договору страхування визначено, що вартість відновлювального ремонту ТЗ визначається відповідно до одного з варіантів наведених у пунктах 10.18.1 та 10.18.2. Судом встановлено, що [PERSON] та ТОВ «СК «Експрес Страхування» узгодили вартість відновлювального ремонту ТЗ у порядку визначеному пунктом 10.18 договору страхування, та власник пошкодженого автомобіля отримав страхову виплату, яка у повній мірі компенсувала вартість відновлювального ремонту, проведеного СП ТОВ «АДУ Мерседес-Бенц». Так, згідно з страховим актом від 13 лютого 2019 року № 3.19.141-1 підлягає страхове відшкодування в розмірі 980 246, 11 - 9 802, 46 (франшиза) - 1 130, 00 (евакуатор) = 971 573, 65 грн. Розрахунок здійснений без урахування фізичного зносу. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина перша статті 1192 ЦК України). Позовні вимоги пред`явлені [PERSON] до [PERSON] складаються з наступного: франшиза - 10 226, 87 грн; позапланове ТО - 13 933, 31 грн; відновлення покриття антигравійною плівкою - 31 050, 00 грн; вартість оренди аналогічного автомобіля - 556 500, 00 грн; втрата товарної вартості транспортного засобу 111 119, 74 грн; моральна шкода - 100 000, 00 грн. У статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування Таким чином сума франшизи у розмірі 10 226, 87 грн, на яку зменшено розмір страхового відшкодування, має бути відшкодована позивачу [PERSON] , який є винним у дорожньо-транспортній пригоді. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 570/5521/16-ц (провадження № 61-35596св18). Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості позапланового ТО та відновлення покриття антигравійною плівкою не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль позивача був покритий такою плівкою та момент ДТП, а технічний огляд (обслуговування) автомобіля не є шкодою, спричиненою внаслідок ДТП. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення вартості оренди аналогічного автомобіля з огляду на наступне. Поняття збитків визначене у частині другій 2 статті 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Із вказаної норми вбачається, що збитки поділяються на реальні та упущену вигоду. Обидві сторони у справі вважають, що діями опонента їм спричинені збитки. Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Як зазначав Верховний Суд України у своїй постанові від 22.01.2013 по справі №3-72гс12, за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Загальне поняття «збитки» складається із двох складових. По-перше, це так звана «реальна шкода», під якою розуміється дві групи витрат: 1) витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв`язку із знищенням речі (наприклад, вартість втраченого ремонту внаслідок знищення шарового крану стояку водопостачання в квартирі та затоплення квартири) тощо; 2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Також під дане визначення підпадають ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв`язку із невиконання ним зобов`язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права. Крім того, поняття «збитки» включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права (наприклад, особа домовилася про надання грошей в позику під проценти, але не надала гроші в позику, оскільки боржник з нею не розрахувався. Саме сума запланованих, але неотриманих процентів в даному випадку буде складати упущену вигоду). На підтвердження збитків на оренду аналогічного автомобіля у розмірі 556 500, 00 грн позивач надав витяг з інтернет ресурсу - сайту оренди автомобілів (350 дол. США/доба), проте такі вимоги не підпадають під критерії ані реальної шкоди, ані упущеної вигоди, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу, суд виходить з наступного. За змістом частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (частина друга статті 13 ЦПК України). За правилами частин п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження позовних вимог про відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу позивач надав калькуляцію на суму 111 119, 74 грн (а.с. 90), в якій застосовані, зокрема такі показники: коефіцієнт втрати товарної вартості, який визначається згідно з додатком 9; ринкова вартість подібного непошкодженого КТЗ. Разом з тим, згадані показники не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. Клопотання про призначення у справі експертизи чи долучення до справи висновку експертизи підготовленого на замовлення позивачем не заявлялось. Таким чином згадані вимоги у визначеному позивачем розмірі є недоведеними. Щодо відшкодування моральної шкоди Згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачем не доведено спричинення йому відповідачем моральної шкоди у визначеному ним розмірі, а тому такі вимоги до задоволення не підлягають. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 102, 27 грн. Судові витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені будь-якими доказами, до закінчення судових дебатів у справі сторона позивача не зробила заяву про подачу таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Outcome: partial