Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі скорочено ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNQLRM12070060 від 18 вересня 2011 року [PERSON] 18 вересня 2011 року отримала кредит у розмірі 1742 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 вересня 2012 року. Також, позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на надання кредиту «Розстрочка» своїм підписом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячних платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Разом з тим, позивач зазначив, що відповідач станом на 02 вересня 2014 рік порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 16928 грн. 42 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1055 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 0 грн. 57 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 252 грн. 84 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14337 грн. 44 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 782 грн. 31 коп. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивач просить стягнуть з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16928 грн. 42 коп., та сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Залізко В.С. в судове засідання не з'явився та подав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась та надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, зазначивши що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNQLRM12070060 про надання кредиту у сумі 1742 грн. 90 коп. зі строком повернення 17 вересня 2012 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,1 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 83 грн. 00 коп. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 61 грн. 00 коп. в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначеній у Заяві та Умовах та правилах строку. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 10 по 14 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 206 грн. 34 коп. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умовами та правилами, що підтверджується копією договору (а.с. 8). Відповідно до п. 1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.4.2.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у відповідності до заяви та п. 2.4.3.1 умов та тарифів. Відповідно до п. 1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів складає 50 років. Згідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, станом на 02 вересня 2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «Приватбанк» договору № DNQLRM12070060 від 18 вересня 2011 року рахується заборгованість на загальну суму 16928 грн. 42 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1055 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 0 грн. 57 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 252 грн. 84 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14337 грн. 44 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 782 грн. 31 коп. (а.с.7). Відповідно до ст. ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідач [PERSON] заперечень проти пред'явленого позову не подала та не спростувала доводи позивача. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 16928 (шістнадцять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень 42 копійки. Разом з тим, суд вважає, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень № IHМ97B0МL0 від 17 жовтня 2014 року позивач поніс судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved