Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (нова назва - Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 9018,24 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.09.2017 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно з рішенням позивача від 19.10.2017 року було призначено відповідачу допомогу з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року у розмірі 1761,36 грн., щомісячно, ураховуючи доходи відповідача та членів її родини. Згідно з поданою відповідачем декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 18.09.2017 року, вбачається, що відповідач перебувала на обліку в Харківському міському центрі зайнятості. Згідно з листом Харківського міського центру зайнятості від 10.07.2018 року відповідач перебувала на обліку як безробітна особа з 29.12.2016 року по 20.09.2017 року. З 21.09.2017 року реєстрація припинена, тобто позивач втратила право отримувати допомогу з жовтня 2017 року. Відповідач була попереджена про необхідність повідомлення позивачу про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги, однак відповідач у період отримання допомоги з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року не повідомила позивачу інформацію щодо зняття її з реєстрації в Харківському міському центрі зайнятості, що призвело до переплати бюджетних коштів, яка відповідно до розрахунку склала 9018,24 грн. 03.10.2018 року, 06.11.2018 року та 21.01.2020 року на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення коштів. Проте, жодних дій останньою вчинено не було. З метою забезпечення цільового принципу використання бюджетних коштів, ураховуючи неповернення відповідачем суми переплати у добровільному порядку, Управління змушене звернутися до суду з метою повернення коштів до бюджету в судовому порядку. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву. 15 червня 2020 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона позовні вимоги не визнає в повному обсязі, зазначає, що у надмірному нарахуванні соціальної допомоги винні працівники управління, оскільки саме вони продовжили нарахування коштів. Окрім того, просила суд врахувати її важкий матеріальний стан, відсутність постійного заробітку та хворобу її сина, через яку вона не має змоги працювати та постійно потребує матеріальної допомоги. На підтвердження заперечень надала ряд документів. Окрім того, просила суд надати розстрочку виконання рішення суду на три роки. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.09.2017 року [PERSON] звернулася до УПСЗН Немишлянського району ХМР з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.6-7). Рішенням УПСЗН Немишлянського району ХМР від 19.10.2017 року [PERSON] було призначено Державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року в розмірі 1761,36 грн. щомісячно (а.с. 10). Згідно з поданою [PERSON] заявою про призначення соціальної допомоги та поданою декларацією про доходи та майновий стан, відповідачем вказано, що вона перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості. Допомога призначалася з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, та тих відомостей, що буди зазначені заявниками. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до п. 25 постанови Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (в редакції що діяла на момент звернення відповідача за призначенням допомоги) виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення; у разі переїзду сім`ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи),- з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни; за заявою уповноваженого представника сім`ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою; у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев`ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. N 198 - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Зі змісту листа Харківського міського центру зайнятості № ХМЦЗ -04-7161 від10.07.2018 року вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку як безробітна з 29.12.2016 року по 20.09.2017 року, проте з 21.09.2017 року реєстрація припинена згідно абзацу 17 п.п.1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу». Повторно перебувала на обліку як безробітна з 29.12.2017 року, з 01.02.2018 року реєстрація припинена згідно абзацу 3,2 п.п.1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» (а.с.11). Відповідно п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (в редакції що діяла на момент звернення відповідача за призначенням допомоги) у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до п. 28 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (в редакції що діяла на момент звернення відповідача за призначенням допомоги), якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач у своїй заяві сам факт отримання коштів не заперечувала, доказів на підтвердження неправомірності дій працівників Управління праці та соціального захисту населення щодо нарахування їй допомоги суду не надала, окрім того, доказів повернення надмірно сплачених коштів суду також не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача 9018,24 грн. надміру виплаченої державної допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення строком на три роки, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. При цьому, при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, судам потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. На підтвердження важкого матеріального стану відповідачем [PERSON] надано суду наступні документи: виписки з медичних документів на ім`я сина відповідача - [PERSON] , [INFO] ; рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.02.2014 року по справі №629/360/14 про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні сина [PERSON] ; рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.04.2014 року, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; копію трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Як вбачається з виписки із генетичної карти від 08.02.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебуває під постійним наглядом в МСМГЦ - ЦР(О)З. Хвороба носить пожиттєвий, прогредиентний характер. Потребує постійного нагляду та лікування лікаря генетика у відповідності з виявленими змінами (а.с.32). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 251 від 11.06.2020 року виданої ЖК «Лосєво 12-12А» за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1952 р.н. як власник, [PERSON] , 1977 р.н., та [PERSON] , 2006 р.н. Згідно трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що 16.03.2018 року відповідач [PERSON] звільнена за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною віком до 14 років ст.38 КЗпП України У зв`язку з вищевикладеним, та враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача наявність у неповнолітньої дитини відповідача хвороби, яка потребує постійного нагляду та лікування, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви відповідача та відстрочення виконання судового рішення строком на 12 місяців. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved