Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що у\~1989\~ [PERSON] зі\~своєю сім`єю\~у складі\~4\~осіб,\~які проживали\~в чотирьохкімнатній\~квартирі (з\~житловою площею\~70,3\~кв.\~м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] )\~обмінявся жилими\~приміщеннями з\~ [PERSON] , яка мала сім`ю у складі 2 осіб (та проживала в двокімнатній квартирі з житловою площею 30,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , будинок житлово будівельного кооперативу 21. 15.06.1989 рішенням засідання виконкому Сумської міської ради народних депутатів № 127 оформлено обмін жилими приміщеннями, між вищезазначеними громадянами. На підставі цього позивачу видано ордер № 459 на право заняття жилого приміщення (жилою площею 30,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ) разом з сім`єю у складі 4 осіб ( [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син). Так з 1989 Позивач став членом житлово будівельного кооперативу № 21 ОСББ «Автобусник» та отримав у власність двокімнатну кооперативну квартиру у [ADDRESS] в якій він в той же рік зареєструвався, та проживає і досі. Вступний внесок, за вищевказану квартиру, в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот рублів) сплачений повністю у січні 1979 року. Повна вартість квартири в сумі 3990,87 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто рублів 87 копійок) сплачена повністю у 1986 році (на підставі довідки № 51 від 18.11.2015). На квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт від 01.11.2012 (інвентаризаційна справа 169437), згідно якого квартира посімейного заселення розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 30,8 кв.м, в тому числі: 1-а кімната 14,5 кв.м, 2-а кімната 16,3 кв.м, кухня 5,6 кв.м, коридор 5,2 кв.м, ванна 2,0 кв.м, туалет 0,9 кв.м, шафа 0,3 кв.м. Позивачем не реєстрував право власності на квартиру у зв`язку із необізнаністю порядку такої реєстрації. В 2020 позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру, проте 24.07.2020 Позивачем отримано рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 53277006, посилаючись на те, що заявником не подано довідку житлово-будівельного кооперативу, що передбачена п. 80 Порядком державної реєстраціє прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127. З огляду на вказане, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 45,52 кв. м., житловою площею 30,8 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат, в тому числі 1-а кімната 14,5 кв.м., 2-а кімната 16,3 кв.м., кухня 5,6 кв.м., коридор 5,2 кв.м., ванна 2,0 кв.м., туалет 0,9 кв.м., шафа 0,3 кв.м. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач, Виконавчий комітет Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, відзив чи заперечення проти позову суду не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.1989 рішенням засідання виконкому Сумської міської ради народних депутатів № 127 оформлено обмін жилими приміщеннями, між вищезазначеними громадянами. На підставі цього позивачу видано ордер № 459 на право заняття жилого приміщення (жилою площею 30,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ) разом з сім`єю у складі 4 осіб ( [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син). З 1989 Позивач став членом житлово будівельного кооперативу № 21 ОСББ «Автобусник» та отримав у власність двокімнатну кооперативну квартиру у [ADDRESS] в якій він в той же рік зареєстрував місце проживання, де зареєстрований і до сьогодні. Вступний внесок, за вищевказану квартиру, в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот рублів) сплачений повністю у січні 1979 року. Повна вартість квартири в сумі 3990,87 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто рублів 87 копійок) сплачена повністю у 1986 році. На квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] , позивачем виготовлено технічний паспорт від 01.11.2012 (інвентаризаційна справа 169437), згідно якого квартира посімейного заселення розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 30,8 кв.м, в тому числі: 1-а кімната 14,5 кв.м, 2-а кімната 16,3 кв.м, кухня 5,6 кв.м, коридор 5,2 кв.м, ванна 2,0 кв.м, туалет 0,9 кв.м, шафа 0,3 кв.м. Згідно витягу з журналу обліку житлово будівельного кооперативу № 21 ОСББ «Автобусник», станом на 18.11.2015 в квартирі по [ADDRESS] , прописані [PERSON] власник, [PERSON] син. Відповідно до довідок № 59 від 09.12.2011 року та № 1 від 01.12.2020 року виданих ОСББ «АВТОБУСНИК» [PERSON] є дійсно членом житлово-будівельного кооперативу № 21 ОСББ «Автобусник» і йому належить 2-х кімнатна кооперативна квартира [ADDRESS] . 24.07.2020 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Сумської міської ради про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 53277006, відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру на підставі п. 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127. В даному випадку [PERSON] , сплативши внесок за квартиру та ставши її власником, обміняв її на інше приміщення спірну квартиру, в результаті чого набув право власності на спірну квартиру. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року. Водночас, лише на підставі «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р. № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету будівництва. архітектури та житлової політики України від 09.06.1998р. № 121. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Враховуючи перелічені норми слід дійти висновку, що на момент набуття права власності [PERSON] на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. Враховуючи наведені норми та зважаючи, що саме на підставі рішення ЖБК № 21 «Автобусник» про прийняття в члени кооперативу та передачу сплаченого пайового внеску та в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів на вселення позивач отримав від Виконавчого комітету місцевої ради право на користування спірною кооперативною квартирою, а у подальшому не отримав свідоцтва про право власності на це майно та не зареєстрував його в БТІ, таким чином існує спір щодо підтвердження права власності позивача на вказану квартиру. За змістом ст. 392 ЦК України в редакції від 2003 року, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, у позивача існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами його права власності на кооперативну квартиру, набутого ним свого часу правомірно. За таких обставин є всі правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved