Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №500192087 від 11.11.2010 року у розмірі 19732,73 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.11.2010 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500192087, згідно якого банк надає позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 15000 грн. з кінцевим строком погашення до 12.11.2013 року (а.с. 13-17). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника 26254000265055, для зарахування коштів на повернення заборгованості за договором про відкриття кредитної картки. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, згідно якого товариство прийняло право грошової вимоги за кредитним договором №490903395 від 16.02.2012 року, позичальником за яким являвся [PERSON] (а.с. 5-8). Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок предання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги щодо належного виконання зобов'язання з боку відповідача, зокрема сплати коштів за користування кредитом відповідно до умов договору. Відповідач надав згоду на визначену кредитодавцем процентну ставку за користування кредитом 17 % річних, згідно п. 2.2. договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, комісії, якщо сплата комісії передбачена Розділом 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. За повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі, якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19999,99 гривень - 150,00 гривень за перший прострочений платіж, та 350,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. У зв'язку з порушенням умов договору, позивачем 29.05.2014 року було здійснено вимогу про погашення простроченої заборгованості відповідачем за кредитним договором, яка підлягає виконанню протягом 30 календарних днів (а.с. 32). Проте вимога відповідачем виконана не була, відповідні суми не сплачені. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договорах не виконує, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також штрафи відповідно до умов договору №500192087 від 11.11.2010 року, що відображено у розрахунку заборгованості. Станом на 23.12.2013 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №500192087 від 11.11.2010 року становить 19732,73 грн., яка складається, що підтверджується розрахунком заборгованості (9266,17 грн. - заборгованість за кредитом, 1224,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3492,42 грн. - прострочена комісія, 5750 грн. - пеня (а.с. 18,19). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved