Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 331924,00 грн. та судові витрати. В своїх позовних вимог посилається на те, що 04.12.2006 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2507/1106/21-002, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до даного договору, банк зобовязується надати боржнику кредит у сумі 140000,00 грн., а відповідач зобовязався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Так, 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Вказує, що разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 даного договору, клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Зазначає, що внаслідок укладення вказаних договорів, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 04.12.2006 року № 2507/1106/21-002 позичальником згідно якого є [PERSON]. Таким чином, позивач вказує, що у звязку із невиконанням відповідачем [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору, її заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 21.09.2015 року становить 331924 (триста тридцять одна тисяча девятсот двадцять чотири) гривні, з яких: заборгованість за кредитом 138807,05 грн.; заборгованість по відсотках 193116,95 грн. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач - представник ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2006 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2507/1106/21-002, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до даного договору, банк зобовязується надати боржнику кредит у сумі 140000,00 грн., а відповідач зобовязався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с. 4-7). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому. Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 даного договору, клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Так, судом встановлено, що внаслідок укладення вказаних договорів, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 04.12.2006 року № 2507/1106/21-002 позичальником згідно якого є [PERSON]. Таким чином, у звязку із невиконанням відповідачем [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору, її заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 21.09.2015 року становить 331924 (триста тридцять одна тисяча девятсот двадцять чотири) гривні, з яких: заборгованість за кредитом 138807,05 грн.; заборгованість по відсотках 193116,95 грн. Даний факт заборгованості підтверджується графіком погашення кредиту та сплати відсотків (а.с.8-10) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, ТОВ «Кредитні ініціативи» вимагає від відповідача повернути йому всю суму заборгованості по кредиту. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] згідно кредитного договору становить 331924 (триста тридцять одна тисяча девятсот двадцять чотири) гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 4978,86 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved