Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. № 19913 за « [PERSON] » (реєстрація здійснювалась російською мовою) на підставі договору дарування, посвідченому 24.09.1986 р. (реєстр № 4216) нотаріусом Другої Краматорської ДНК, що підтверджується копією повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради від 26.11.2018 року № 1196. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по теперішній час, мешкає одна, що підтверджується копією довідки Комітету мікрорайону № 6 Краматорської міської ради Донецької області від 01-14/1003 від 01.11.2018 року. Відповідно до копії паспорту позивачки на сторінці 10 є запис про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій про сплату земельного податку з 1999-2000 р.р. за адресою: [ADDRESS] , оплату здійснював [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій про сплату коштів до КВП «Краматорський водоканал» за 2004-2015 р.р. за адресою: [ADDRESS] , оплату здійснював [PERSON] Крім того, за адресою [ADDRESS] , було здійснено технологічне обстеження приватного домоволодіння на водокористування, що підтверджується копією Акту від 10.06.2008 року, підписаного представником КВП «Краматорський водоканал» та абонентом [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER]). 02.08.2006 року між КВП «Краматорський водоканал» та громадянином [PERSON] був укладений Договір № 13342 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню приватного сектору за адресою [ADDRESS] (обліковий код споживача 23707). 20.02.2015 року між КВП «Краматорський водоканал» та [PERSON] був укладений Договір № 2688ж про реструктуризацію заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню за адресою [ADDRESS] . 08.01.2012 року між Комунальним автотранспортним підприємством 052810 і [PERSON] був укладений Договір на вивіз твердих побутових відходів. Відповідно до копій квитанцій про сплату послуг за вивіз відходів за 2008-2013 р.р. за адресою: [ADDRESS] , оплату здійснював [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій про сплату послуг за електропостачання за 1997-2013 р.р. за адресою: [ADDRESS] , оплату здійснював [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 786. Відповідно до копії повідомлення Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 06.05.2019 року за № 01.1-26/1406, на громадянина [PERSON] за адресою [ADDRESS] , довідку про реєстрацію місця проживання осіб не надано, так як інформація у базі обліку проживання фізичних осіб відсутня. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації зазначена [PERSON] . Паспорт виготовлено станом на 02 липня 2019 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради, інвентаризаційна справа № 13063. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 Цивільного кодексу України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Так, умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Аналогічна позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесцального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З наведеного суд вважає встановленим, що, позивачка добросовісно заволоділа вищевказаним нерухомим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком, а тому суд вважає, що є всі наявні законні підстави для визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на буд. [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved