Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач у своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, у якому просила визнати недійсними електронні торги з реалізації однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 19.08.2019, лот № 363943; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 426708 від 19.08.2019 по реалізації однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , лот № 363943; визнати недійсним Акт про реалізацію предмету іпотеки від 27.08.2019, складений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у виконавчому провадженні № 59003564. У обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 19 серпня 2019 року з електронних торгів через ДП «Сетам» була реалізована належна [PERSON] однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] (лот № 363943), право на користування якою також має її малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Переможцем електронних торгів та новим власником квартири є відповідач [PERSON] . Позивач вважає, що процедура підготовки до реалізації майна, проведення електронних торгів та продаж її нерухомості відбулися з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки під час реалізації арештованого майна не було дотримано вимог закону щодо отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на продаж квартири, право користування якою має неповнолітня дитина, що призвело до зменшення майнових прав дитини та порушення його інтересів, охоронюваних законом, щодо жилого приміщення. Також позивач повідомляє, що належна їй однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , не може бути примусово відчужена без її згоди, так як вона підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки площа квартири становить 30,5 м.кв., є постійним місцем проживання позивача, у власності іншого житла вона не має та є предметом іпотеки в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором. Згоди на відчуження позивач не надавала. Окрім того заявка на реалізацію від 15.07.2019, яка складена приватним виконавцем Лановенко Л.О., не відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна, оскільки не містить інформації про наявність зареєстрованих на момент складання заявки мешканців, а саме боржника та неповнолітньої дитини, до заяви не додано копії дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, також інформація щодо розміру жилої та нежилої площі квартири та про допоміжні, підсобні приміщення та споруди зазначена невірно. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. 06 грудня 2019 року з метою забезпечення позову судом на предмет спору накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Представник відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з тих підстав, що проведення електронних торгів 19.08.2019 відбулося з дотриманням всіх вимог законодавства. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» у судове засіданняне з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якому також у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з його безпідставністю. Представник відповідача Сафонової Т.П. у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з тих підстав, що проведення електронних торгів 19.08.2019 відбулося з дотриманням всіх вимог законодавства. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи «Універсал Банк» у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що проведення електронних торгів 19.08.2019 відбулося з дотриманням всіх вимог законодавства. Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів і третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. на підставі заяви ПАТ «Універсал Банк» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/756/4743/14 від 08.07.2015 про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 383 062,29 грн та судовий збір 3 775,80 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. 07 червня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . 07 червня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно звіту про експертну грошову оцінку квартири, місцезнаходження: [ADDRESS] , її вартість становить 499 560, 00 грн. 15 липня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. було сформовано заявку до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна, а саме квартири, місцезнаходження: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу про проведенні електронні торги від 19.08.2019 № 426708 Державне підприємство «СЕТАМ» переможцем визнано учасника № 8 - [PERSON] . На підставі даного протоколу про проведені електронні торги від 19.08.2019 № 426708 Державного підприємства «СЕТАМ» було складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 27.08.2019. Пунктом 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. У пункті 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України, статтею 177 Сімейного кодексу України та статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Згідно з підпунктом 3.1 п. 3 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів. Окрім того Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-214цс15 від 16 грудня 2015 року дійшов висновку, що за змістом частин першої, другої, четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Для здійснення таких правочинів потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Вирішуючи категорію справ за позовами в інтересах дітей про визнання недійсними договорів іпотеки, обґрунтованими порушенням статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (або Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» залежно від моменту виникнення спірних правовідносин), судам необхідно в кожному конкретному випадку 1) перевіряти наявність на момент укладення оспорюваного договору в дитини права користування житловим приміщенням, яке може ґрунтуватися на документальній підставі (наприклад, довідці про наявність зареєстрованих осіб на житловій площі, серед яких зазначена й дитина) або на законі (на підставі статті 29 ЦК України); за відсутності реєстрації дитини в спірному приміщенні на момент укладення оспорюваного договору з`ясовувати наявність у дитини іншого місця проживання; 2) враховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про права дітей на житло - предмет іпотеки при укладенні оспорюваних договорів. Пунктом 2.4.4 Договору іпотеки від 03.07.2008, що укладений між позивачем та ПАТ «Універсал Банк», встановлено обов`язок для іпотекодавця, [PERSON] , не надавати дозвіл на реєстрацію/прописку в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Син позивача - малолітній [PERSON] був зареєстрований в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , лише 24.05.2019, тобто після укладання договору іпотеки та без згоди іпотекодержателя. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно відповіді Оболонської районної адміністрації в м. Києві від 07.05.2019 на запит приватного виконавця про надання інформації щодо зареєстрованих фізичних осіб за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої станом на 07.05.2019 за вищевказаною адресою відсутні зареєстровані фізичні особи. Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності у червні 2014 року та є чинним на час розгляду скарги, встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно п. 6 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб`єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». У його Прикінцевих положеннях сказано, що до приведення у відповідність із ним законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону. Підпунктом в) п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено, що суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування. 26 квітня 2019 року від Пенсійного фонду України приватному виконавцю надано відповідь на запит, згідно якої станом на дату відповіді [PERSON] працює в Другому Дніпровському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги на посаді начальника відділу представництва та підпадає під дію Закону України «Про запобігання корупції», а тому на позивача не поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Окрім того під час здійснення виконавчих дій було встановлено, що за вказаною адресою ведуться ремонтні роботи та боржник постійно в даній квартирі не проживає, про що складені акти приватного виконавця від 07.05.2019 та 06.06.2019, що спростовує твердження позивача про те, що дана квартира є її постійним місцем проживання. Верховний суд у справі № 522/2717/13-ц від 28 березня 2019 року дійшов висновку, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017 у справі № 6-2677цс16, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання вищевказаних вимог процесуального законодавства позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Згідно з вимогами ст. 158 ЦПК України суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення цивільного позову, що були накладені ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року (№ 2-з/756/332/19), а саме скасувати арешт, що був накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 1, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження»; Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

Outcome: dismissed