Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач, Харківський державний університет харчування та торгівлі, звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Як підставу позову зазначено, що 21.07.2016 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг. Наказом № 446-с від 11.08.2016 року [PERSON] зарахована на навчання на 1 курс факультету менеджменту Харківського державного університету харчування та торгівлі. Згідно п.п. 1, 3 п. 2 Договору про надання освітніх послуг позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалавр (зі скороченим терміном навчання), назва спеціальності - «241 Готельно-ресторанна справа» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 1 рік 10 місяців, загальна вартість послуги згідно п. 9 Договору становила 10 560,00 гривень. Відповідач взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому п. 4 Договору та виконувати вимоги освітньої програми згідно п. 6 Договору. Позивач виконував взяті на себе обов'язки та забезпечував якість наданих послуг. Відповідач свої обов'язки за договором стосовно сплати за надані послуги не виконала у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2 039,27 гривень. Відповідно до п. 12 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення у розмірі 228,39 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2 267,66 гривень. Наказом № 287-с від 02.06.2017 року [PERSON] відрахована з числа студентів Харківського державного університету харчування та торгівлі за порушення умов договору. Листом № 01-40-02/1046 від 13.11.2017 року позивач попереджав [PERSON] про наявність заборгованості за договором та вимагав повного виконання обов'язків, однак звернення позивача залишилося без задоволення та офіційної відповіді. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання освітніх послуг у розмірі 2 267,66 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 гривень. 26.12.2018 року направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача, та отримавши відповідь 08.01.2019 року, ухвалою судді від 09.01.2019 року провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 15.01.2019 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи її відсутності на підставі наданих доказів, позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення у спрощеному позовному провадженні. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з'ясувавши всі обставини справи та позиції сторін, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.07.2016 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг (а.с. 5, 6). Наказом № 446-с від 11.08.2016 року [PERSON] зарахована на навчання на 1 курс факультету менеджменту Харківського державного університету харчування та торгівлі (а.с. 7). Згідно п.п. 1, 3 п. 2 Договору про надання освітніх послуг (далі Договору) позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалавр (зі скороченим терміном навчання), назва спеціальності - «241 Готельно-ресторанна справа» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 1 рік 10 місяців, загальна вартість послуги згідно п. 9 Договору становила 10 560,00 гривень. Відповідач взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому п. 4 Договору та виконувати вимоги освітньої програми згідно п. 6 Договору. Позивач виконував взяті на себе обов'язки та забезпечував якість наданих послуг. Відповідач свої обов'язки за договором стосовно сплати за надані послуги не виконала у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2 039,27 гривень. Відповідно до п. 12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення у розмірі 228,39 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2 267,66 гривень (а.с. 8, 9). Наказом № 287-с від 02.06.2017 року [PERSON] відрахована з числа студентів Харківського державного університету харчування та торгівлі за порушення умов договору (а.с. 10). Листом № 01-40-02/1046 від 13.11.2017 [PERSON] попереджено про наявність заборгованості за договором та вимагав повного виконання обов'язків (а.с. 11), однак звернення позивача залишилося без задоволення та офіційної відповіді. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 903 ЦК України передбачено, що замовник послуг зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу освітні послуги в об'ємі та у строки, встановлені договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов'язання належним чином не виконала. З огляду на викладене, сума заборгованості за договором про надання освітніх послуг підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved