Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Кушнеренко Є.Ю., звернувся до суду з позовом до Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в якому просить скасувати обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3712421, зареєстрований 11.09.2006 12:10:12 за №3712321 реєстратором: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, підстава обтяження: не вказано, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] , состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: Архівний номер: 1808CHERNIGOV1, архівна дата 01.06.1998, дата виникнення 27.02.1992 року, № реєстра 8-1, внутр №4301062227EF4A326322 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений запис про арешт. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.11.2020 року. Нещодавно позивач вирішив здійснити відчуження нерухомого майна, однак звернувшись до нотаріуса, дізнався про неможливість вчинення будь-яких дій з майном. Пояснює, що як вбачається із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, існує тип обтяження: заборона (архівний запис) 3712421. Вказане обтяження зареєстровано 11.09.2006 року за №3712421 реєстратором: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, (0462) 60 83 40, 60-83-41. Об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] , состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Архівний номер: 1808CHERNIGOV1, архівна дата 01.06.1998, дата виникнення 27.02.1992 року, № реєстра 8-1, внутр №4301062227EF4A326322. З метою отримання детальної інформації щодо підстав накладення заборони, ним було зроблено адвокатський запит до Першої чернігівської державної нотаріальної контори. У відповідь на запит, йому повідомили, що зазначені документи передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області. З відповіді на адвокатський запит Державного нотаріального архіву вбачається, що заборона на майно була накладена на підставі повідомлення про видачу позики Новозаводським відділенням Ощадбанку №8361 м. Чернігова від 23.01.1992 року. У повідомленні вказано, що [PERSON] у 1992 році було видано позику в сумі 12000 карбованців на будівництво житлового будинку у [ADDRESS] . В той же час вказує, що з моменту отримання позики пройшло 29 років, позивач вже давно виплатив борг, однак з невідомих причин заборона не була знята та ймовірно автоматично була перенесена до Державного реєстру. Пояснює, що нею було зроблено адвокатські запити до Чернігівського обласного управління AT «Ощадбанк» з метою отримання інформації про наявність/відсутність заборгованості за [PERSON] . У відповідь на адвокатський запит AT «Ощадбанк» згідно інформації центрального апарату AT «Ощадбанк» повідомило, що по клієнту [PERSON] станом на 22.04.2021 року невиконані кредитні зобов`язання перед AT «Ощадбанк» відсутні. Також вказано, що заборгованість за позикою від 23.01.1992 року, виданою Новозаводським відділенням Ощадбанку №8361 м. Чернігова відсутня. Тобто підстави для заборони відчуження майна на даний час немає. При цьому наявність заборони перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно з вимогами чинного законодавства заборону в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно можливо зняти тільки у судовому порядку. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17 травня 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив (а.с.27-28) в якому зазначає, що Перша чернігівська державна нотаріальна контора не була ініціатором накладення заборони, а виконувала лише виключно функцію реєстратора. Доступ до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та повноваження по реєстрації обтяжень їй з 31.12.2012 року припинено, а доступ до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно не надано. Крім того, вважає себе неналежним відповідачем, оскільки не зможе виконати рішення суду, не маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Третя особа надала суду письмові пояснення (а.с.30-32), в яких повідомила, що надані позивачем відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не є доказом заборони відчуження нерухомого майна в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». У [PERSON] невиконані кредитні зобов`язання перед банком відсутні. Крім того в АТ «Ощадбанк» відсутні будь-які права, обов`язки, інтереси щодо вказаного в позові житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який перебуває під забороною. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 23.01.1992 року [PERSON] Новозаводським відділенням Ощадбанку м. Чернігова видана позичка №8361 в сумі 12 000 карбованців строком на 12 років на добудову житлового будинку в буд. [ADDRESS] , у зв`язку з чим державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори 17.02.1992 накладено заборону на відчуження (а.с.13-13зв). За відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будинок [ADDRESS] Першою чернігівською державною нотаріальною конторою 11.09.2006 накладено заборону (архівний запис) за №3712421 (а.с.8). [PERSON] 24.11.2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.04.2021 №1576/01-17 вбачається, що на підставі повідомлення про видачу позики Новозаводським відділенням ощадбанку №8361 м. Чернігова від 23.01.1992 року, Перша чернігівська державна нотаріальна контора 17.02.1992 за реєстровим №8 наклала заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] (а.с.12). Відповідно до листа Чернігівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 22.04.2021 у [PERSON] станом на 22.04.2021 невиконані кредитні зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» відсутні, заборгованість за позикою від 23.01.1992, виданою Новозаводським відділенням Ощадбанку №8361 м. Чернігова, відсутня. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно із ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Обтяження у зв`язку з реєстрацію прав перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, діяльність якого припинена. До реорганізації системи реєстрації прав, накладання та зняття заборони відчуження проводив нотаріус відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. за № 31/5. Відповідно до п.1.1 вказаного Положення - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони. Згідно до п. 2.1 вказаного Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. На даний час зазначене положення втратило чинність. Враховуючи вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про обтяження перенесено до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно п.п.5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Частиною 4 ст.31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачу вільно володіти та розпоряджатися власним нерухомим майном, створені в такий спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом скасування вказаної заборони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved