Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за договором оренди та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та [PERSON] був укладений договір оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Слов'янськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго». Строк дії договору до 26.03.2017 року включно. Позивач заявою від 31.03.2017 року повідомив відповідача, що 26.03.2017 року закінчився термін дії договору від 01.04.2014 року, однак лише 17.08.2017 року орендар передав балансоутримувачу орендоване майно, тому за час прострочення повернення об'єкта оренди позивачем було нарахована неустойка за період з 08.04.2017 року по 17.08.2017 року у розмірі 4736,99 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму неустойки та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судом викликів на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві: [ADDRESS], крім того, виклики надсилались на адреси, зазначені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення: [ADDRESS], та [ADDRESS]. На адресу суду повернулись судові повістки, направлені на адресу: [ADDRESS], з відміткою «повернуто за закінченням строку зберігання» з дописом листоноші, що по вул. Полєтаєва, 3, знаходиться садок (а.с.133) та з позначкою повернуто за закінченням строку зберігання» з дописом, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.147). Направлена на адресу: [ADDRESS], судова повістка повернута до суду з позначкою «за закінченням строку зберігання» (а.с.140). Судові повістки, направлені на адресу: [ADDRESS], повернуті до суду з позначкою «за закінченням строку зберігання» з дописом «не проживає» (а.с.146,155). Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи Відповідач повідомлений про час, дату та місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.149,159). Крім того, відповідач був обізнаний про розгляд судом справи за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до нього про стягнення неустойки за договором оренди, оскільки за його заявою про перегляд заочного рішення було скасовано заочне рішення по даній справі, проте в подальшому він не вживав заходів для явки до суду, не надав відзиву на позовну заяву, що свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але не з'явився до судового засідання. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6050/2014 від 01.04.2014 року, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та [PERSON] був укладений договір оренди на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Слов'янськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго». Строк дії договору до 26.03.2017 року включно. Факт передачі вищезазначеного майна підтверджується Актом приймання-передачі від 01.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що договір оренди укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач заявою від 31.03.2017 року повідомляв відповідача, що 26.03.2017 року закінчився термін дії договору від 01.04.2014 року. Листом від 13.04.2017 року позивач повідомляв відповідача про нарахування неустойки в порядку ст. 785 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до Акту прийому-передачі (повернення) майна від 17.08.2017 року, [PERSON] передав структурній одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Слов'янськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], 17 серпня 2017 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються параграфом 1 «Найм (Орненда)» глави 58 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з п.п. 10.10, 10.11 Договору оренди нерухомого майна, майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем, або особою яку вкаже орендодавець. Якщо орендар не виконає обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за весь час прострочення. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України та ч.1 ст.550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 року № 12, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором оренди відповідачем, згідно з довідкою нарахування неустойки за час прострочення повернення об'єкту оренди, за період з 08.04.2017 року по 17.08.2017 року нарахована неустойка у розмірі 4736,90 грн. (а.с.33). При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій області про стягнення неустойки підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. В матеріалах справи міститься ксерокопія посвідчення відповідача серії Б №118464, про те, що він є громадянином, якого віднесено до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.100 зв.б.). Вказана норма надає пільгу з оплати судового збору зазначеній категорії осіб, які є позивачами у справі, натомість [PERSON] у даній справі виступає у статусі відповідача, а тому не звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved