Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS] , без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку, пославшись на те, що 30.11.2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5869731, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в сумі 33 000 доларів США строком до 28.11.2027 зі сплатою 11,50% річних для придбання нерухомості, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,37 кв.м,житловою - 38,3 кв.м. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка була придбана за кредитні кошти, про що був укладений договір іпотеки № 5879417, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., в реєстрі № 3180. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2015 року з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором у сумі 30 818,42 доларів США, 30 364 грн. та судовий збір у сумі 3654 грн., яке також відповідачем не виконується. У зв`язку з цим позивачем прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку згідно зі ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку» шляхом набуття його у власність на підставі застереження, яке міститься у п.4.7.1 Договору іпотеки. 25.07.2017 державним реєстратором Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолим О.В. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за Банком, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93097079 від 28.07.2017. Посилаючись на ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 Житлового кодексу позивач просить виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] , без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку, та стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. Ухвалою суду від 17.10.2017 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.11.2017 витребувані докази за заявою позивача. 15.01.2018 позивачем уточнена позовна заява,згідно з якою позивач просить виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] , неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку. Ухвалою суду від 26.02.2018 у зв`язку з набранням чинності Закону України № 2147-Y11 від 03.10.2017, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.04.2018 в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 17.04.2018 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Національний Банк України. Ухвалою суду від 05.09.2018 клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. Ухвалами суду від 29.10.2018, в задоволенні клопотання представника відповідача про визнання обов`язковою явки представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про виклик свідків, та витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 21.02.2019 залучено у справі правонаступника позивача Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк». Ухвалою суду від 12.08.2019 в задоволенні заяви представника відповідач [PERSON] - [PERSON] про відвід секретаря судового засідання відмовлено. Ухвалою суду від 09.09.2019 в задоволенні заяви представника відповідач [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючого судді відмовлено. Ухвалою суду від 01.03.2021 заяву представника відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач, представник відповідача проти позову заперечували з тих підстав, що відсутні законні підстави для виселення відповідачів, іпотечна квартира була придбана частково за кошти банку та власні кошти відповідачів, право власності на квартиру за банком було зареєстровано державним реєстратором Безсмоловим з порушенням закону, та з посиланням на вимоги Законе України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. До суду надіслала заперечення проти позову, пославшись на те, що квартира була придбана їх сім`єю за 59 000 доларів США, з яких 26 000 доларів США є їх спільними власними коштами, просить у задоволенні позову відмовити. Представник Третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив, в якому просить розгляд справи здійснювати у відсутність представника та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей. Представник Третьої особи - Національного Банку України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені сторонами, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 30.11.2007 року ЗАТ «ПУМБ» (правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ») з [PERSON] укладений кредитний договір, згідно з умовами якого Банк зобов`язується надати позичальнику (позивачу у справі) кредит у розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) доларів США, призначення кредиту: для придбання нерухомості, квартири [ADDRESS] , строком до 28.11.2027 року. 30.11.2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 5879417, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93097079 рішенням державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолим О.В., № 36355173 від 28.07.2017 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ПАТ «ПУМБ», підстава виникнення права власності: рекомендоване повідомлення Укрпошти від 26.09.2016,кредитний договір від 30.11.2007, договір іпотеки від 30.11.2007. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2015 року, яке набуло законної сили 17.02.2015 року, з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 30.11.2007 року у розмірі 30 628 доларів США 42 центи, штрафу - 30 364 грн.60 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.05.2018, яке набрало законної сили на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 04.12.2018, у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] , третя особа - Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування арешту, відмовлено. Згідно з наказом заступника Мінстра юстиції з питань державної реєстрації від 17.09.2018 № 2991/5 на підставі скарги [PERSON] від 16.07.2018 проведена камеральна перевірка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 21.08.2018 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.166-23 КУпАП державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолого О.В. Згідно з листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 19.12.2017 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , з 14.04.2010, [PERSON] , [PERSON] з 14.04.2010, [PERSON] з 31.01.2008. Згідно з повідомленням ПАТ «ПУМБ» від 08.08.2017 звернувся до відповідача [PERSON] про забезпечення ним звільнення предмету іпотеки. Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Отже, особам яких виселяють із жилого приміщення, що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої ст. 109 ЖК України постійне житло вказується в рішенні суду. Верховний Суд України у постанові від 22.06. 2016 року у справі № 6-197цс16 зробив правовий висновок, згідно з яким за змістом частини другої статті 40 Закону № 898-IV та частини третьої ст. 109 ЖК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», так і норма ст. 109 ЖК УРСР. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі № 761/22755/18. Так, відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судових засіданнях зазначали, що вимогу про добровільне виселення від банку не отримували, та про те, що квартира [ADDRESS] була придбана ними також і за їх особисті кошти. На обґрунтування своєї позиції стосовно позовних вимог, банком не надано належних та допустимих доказів походження коштів на придбання спірної квартири. Як зазначено в п.1.3 договору іпотеки від 30.11.2007 за домовленістю сторін на момент укладення договору предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] оцінено у сумі 303 646 грн. Згідно з умовами кредитного договору від 30.11.2007 року [PERSON] наданий кредит у розмірі 33 000 доларів США. Станом на 30.11.2007 офіційний курс долару США до української гривні складав 505,0000, тобто в еквіваленті на гривню кредит дорівнював 166 650 грн., тоді як квартиру в договорі іпотеки оцінено в 303 646 грн. Отже, суд дійшов висновку суду про те, що досліджуючи джерело коштів, за які придбано переданий в іпотеку об`єкт нерухомості, позивачем не доведено, що квартира, з якої останній просить виселити відповідачів та яка була передана в іпотеку банку відповідачем [PERSON] , була придбана саме за кредитні кошти, що були надані банком позичальнику для купівлі цієї квартири, а за таких умов, вимога про виселення відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення є незаконною. Позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є похідними, а тому також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed