Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач Чернівецька місцева прокуратура звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне Управління ДФС в Чернівецькій області про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, в обґрунтування якої посилається на те, що відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» реалізуючи надані законодавством повноваження в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Чернівецької міської ради. Мотивуються доводи позову тим, що за результатами опрацювання інформації Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Чернівецької міської ради встановлено, що за договором оренди землі № 696 від 03.06.03 року укладеного з відповідачем [PERSON] існує заборгованість, яка не сплачена орендарем добровільно. У відповідності до умов договору оренди, Чернівецька міська рада на підставі рішення 10 сесії Чернівецької міської ради XXIV скликання від 24.04.2003 року № 200 надала, а відповідач [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0607 га. в термін до 01.12.2017 року для обслуговування будівель (комерційного призначення). 03.06.03 року Чернівецькою міською радою передано земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0607 га. відповідачу. Пунктом 2.1,3 договору встановлена орендна плата, яка вноситься орендарем виключно в грошовій формі в розмірі 31964,01 грн. на рік. Розмір орендної плати індексується у відповідності із чинним законодавством України. Орендар самостійно щорічно станом на 1 січня поточного року проводить перерахунок річної орендної плати за результатами середньорічного індексу інфляції. Орендна плата вноситься орендарем рівними частинами на рахунок Чернівецької міської ради у строк до 30 числа місяця, наступного за звітним. Вказують, що відповідач не дотримано положень договору оренди землі та вимог законодавства, та в період з січня 2013 року по грудень 2015 року включно не здійснювала оплату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 107622,83 грн. грн. (за 2013 рік - 33849,89 грн., за 2014 рік 33849,89 грн., за 2015 рік 39923,05 грн. з урахуванням індексації). Просять, поданий ними позов задовольнити. Прокурор Романюк В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Єркіна А.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі і надала суду пояснення, аналогічно викладеним обставинам в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - представник Головного Управління ДФС в Чернівецькій області, за довіреністю Теутуляк С.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення прокурора Романюк В., представника позивача Єркіної А.І., представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - представник Головного Управління ДФС в Чернівецькій області Теутуляк С.А., розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS] відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с.12). За наданою інформацією Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області на адресу Чернівецької міської ради направлено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість по орендній платі за землю з фізичних осіб більше 10000,00 грн. (а.с.9) згідно додатку (а.с.10) та надано розрахунок сплати орендної плати за 2013-2015 р.р. громадянки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), для ініціювання стягнення даної заборгованості в судовому порядку (а.с.7), відповідно до якого заборгованість в розмірі 107622,83 грн. грн. (за 2013 рік - 33849,89 грн., за 2014 рік 33849,89 грн., за 2015 рік 39923,05 грн. (а.с.8). Крім того встановлено, що за договором оренди землі № 696 від 03.06.2003 року укладеного між Чернівецькою міською радою та [PERSON], Чернівецька міська рада на підставі рішення 10 сесії Чернівецької міської ради XXIV скликання від 24.04.2003 року № 200 надала, а відповідач [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0607 га. в термін до 15.11.2004 року для виробничих потреб. (а.с.15-16). Пунктами 2.1 та 2.3 договору встановлена орендна плата, яка вноситься орендарем виключно в грошовій формі в розмірі 1436,52 грн. на рік. Розмір орендної плати індексується у відповідності із чинним законодавством України. Орендар самостійно щорічно станом до 15 березня повинен проводити розрахунок оренди на поточний рік (а.с.15-16). Актом прийому-передачі ділянки на місцевості в оренду для виробничих потреб від 03.06.2003 року Чернівецькою міською радою передано [PERSON], який діяв в інтересах відповідача [PERSON] земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,0607 га. (а.с.21) згідно кадастрового плану земельної ділянки (а.с.22). Додатковим договором від 02.03.2005 року до договору оренди землі від 03.06.2003 року № 696, укладеного між Чернівецькою міською радою та відповідачем [PERSON], Чернівецька міська рада на підставі рішення 28 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 02.12.2004 року № 594 пункт 1.2 викладено: земельна ділянка надається в оренду терміном до 15.11.2007 року для виробничих потреб. Пункт 2.1 договору викладено: річна орендра оплата за користування земельною ділянкою складає 1436,52 грн. Плата за землю вноситься орендарем рівними частинами на рахунок Чернівецької міської ради у строк до 30 числа місяця наступного за звітним (а.с.17). Крім того 12.02.2008 року укладено додатковий договір до договору оренди землі №696 від 03.06.2003 року укладеного між Чернівецькою міською радою та відповідачем [PERSON], на підставі рішення 22 сесії V скликання від 29.11.2007 року №443 пункт 1.2 договору викладено: земельна ділянка надається в оренду терміном до 01.12.2017 року для обслуговування будівель (комерційного призначення). Річна орендна плата за користування земельною ділянкою складає 8565,81 грн. Плата за землю вноситься орендарем рівними частинами на рахунок Чернівецької міської ради у строк до 30-числа місяця, наступного за звітним. Орендар самостійно щорічно станом на 1 січня поточного року проводить перерахунок річної орендної плати за результатами середньорічного індексу інфляції. У разі введення в дію з 01.07.2008 року нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці, річна орендна плата підлягає перерахунку (а.с.18). Судом крім наведеного, встановлено, що 08.07.2009 року укладено додатковий договір до договору оренди землі №696 від 03.06.2003 року укладеного між Чернівецькою міською радою та відповідачем [PERSON] на підставі рішення 24 сесії V скликання від 12.02.2008 року №510, з 01.01.2009 року пункт 2.1 викладено: річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 31964,01 грн. Відповідно до рішення 39 сесії міської ради V скликання від 30.04.2009 року №922 на період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року річна орендна плата становить 25571,21 грн. Орендна плата вноситься орендарем рівними частинами на рахунок Чернівецької міської ради у строк до 30 числа місяця, наступного за звітним (а.с.19) та між Чернівецькою міською радою та відповідачем [PERSON] укладено 16.09.2009 року додатковий договір до договору оренди землі №696 від 03.06.2003 року, яким в преамбулі договору слова «підприємець [PERSON]» замінено словами «громадянка [PERSON]» та в пункті 2.1 договору слова «у строк до 30 числа місяця, наступного за звітним» замінено словами «у строк до 15 серпня і 15 листопада», який є невід'ємною частиною договору оренди землі (а.с.20). При цьому, судом звертається увага, що відповідачем не було дотримано положень договору оренди землі та вимог законодавства, та в період з січня 2013 року по грудень 2015 року включно не здійснювала оплату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 107622,83 грн. грн. (за 2013 рік - 33849,89 грн., за 2014 рік 33849,89 грн., за 2015 рік 39923,05 грн. з урахуванням індексації), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8). В свою, чергу, Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин на адресу відповідача було надіслано попередження про необхідність сплати заборгованості по орендній платі за землю, проте відповідач для проведення звірки розрахунків по орендній платі за землю не зверталася, заборгованість не сплатила (а.с.24). А, отже, у зв'язку із порушенням умов договору оренди землі щодо несплати орендної плати відповідач [PERSON] порушує право територіальної громади Чернівецької міської ради на надходження загальнообов'язкового платежу, чим порушуються інтереси держави, оскільки кошти не надходять до місцевого бюджету. Відповідно ст.ст. 1,13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Статтею 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 вказаного закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, право користування земельною ділянкою виникає та реалізується на підставі договору оренди землі або державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Вимогами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до істотних умов договору оренди землі відносяться умови щодо орендної плати, відповідальності сторін, умов використання земельної ділянки тощо. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець Чернівецька міська рада має право вимагати від орендаря відповідача [PERSON] своєчасної сплати орендної плати. Таким чином, судом встановлено, що за наслідками проведеного перевірки відповідачем в порушення умов вказаного договору, орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до ст. 27 України «Про плату за землю», контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби. За приписами 509, 526 ЦК України, учасники цивільних правовідносин повинні виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було визнано належним чином. Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встанови законом або договором. Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 69 ч.1 п.4 Бюджетного Кодексу України, плата за землю зараховується до бюджетів місцевого самоврядування. У відповідності до ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів громадян, або держави у суді. Передбачено положенням ст.45 ЦПК України, прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадян або держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Стаття 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням №695 від 14.07.2016 року, в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved