Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредекс фінанс» звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 04.09.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 433/5188ES5D1IG, згідно якого відповідачем отримано кредит, який становить 10601,24 гривень строком до 20.09.2015 року. На підставі договору факторингу від 08.05.2015 року № 1/15-ФКю ТОВ «Кредекс фінанс» набув право вимоги за кредитним договором від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та не виконує власних зобовязань, передбачених умовами вищевказаного кредитного договору. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 04.08.2015 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 12273 грн., у тому числі: -10306,20 грн. - заборгованість за кредитом; -850 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; -1116,80 грн. - заборгованість за пенею. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву від 30.11.2015 року в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує та просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 33). Відповідач [PERSON], [INFO], який відбуває покарання у Ладижській виправній колонії № 39, допитаний в дистанційному режимі відеоконференції, позов визнав частково, зазначивши, що у вересні 2012 року брав 8000 грн. на придбання металопластикових вікон і ці кошти йому були переведені на рахунок приватного підприємця Коваленка. Суму яку він брав зазначено у додатках до позовної заяви в анкеті 8000 грн., а у позові чомусь зазначено 10601,24 грн. Договір він дійсно підписував. По кредиту він заплатив лише раз 16.10.2012 року, а 04.11.2012 року був арештований і не міг платити. Позов визнає частково в тому, що брав 8000 грн., а не 10601,24 грн. Платити не міг бо перебував у СІЗО. У січні 2013 року відповідач направив заяву на адресу ПАТ «Платинум банк», у якій повідомив про свій арешт, але чи отримали його заяву йому невідомо. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З кредитного договору від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG вбачається, що відповідачу [PERSON] було розяснено умови кредитування та між ним і ПАТ «Платинум банк» було досягнуто згоди про укладення кредитного договору відповідно до обумовленої форми. Згідно даного договору вбачається, що предметом договору є кредит, який становить 10601,24 гривень строком до 20.09.2015 року. Судом встановлено, що шляхом підписання договору факторингу від 08.05.2015 року № 1/15-ФКю ТОВ «Кредекс фінанс» набув право вимоги за кредитним договором від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG. З розрахунку заборгованості за договором від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG вбачається, що станом на 04.08.2015 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 12273 грн., у тому числі: -10306,20 грн. - заборгованість за кредитом; -850 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; -1116,80 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON], допустив істотні порушення умов кредитного договору від 04.09.2012 року № 433/5188ES5D1IG та вимог ст.ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК України, тому присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 12273 грн., у тому числі: -10306,20 грн. - заборгованість за кредитом; -850 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; -1116,80 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, з урахуванням встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» мінімуму на момент предявлення позову - 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved