Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Укрресурс-Агро» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс», Великомихайлівського БТІ про визнання права власності на нерухомий обєкт, а саме цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Одеська обл., Великомихайлівський р-н, сел. Новоборисівка, вул. Толстого, 3. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що між ним та відповідачем ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» було укладено договір доручення від 26 травня 2010 року № 26/10 УР, згідно якого відповідач ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» зобовязувався за рахунок і від імені Клієнта вчинити до 05.06.2010 р. всі необхідні дії для оформлення права власності на придбаний товар. Крім того, між ним та відповідачем громадянином України [PERSON] було укладено договір поруки від 26 травня 2010 року №26/05/10, згідно з умовами якого [PERSON] зобовязувався у повному обсязі відповідати перед позивачем за виконання зобовязань ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» за договором доручення від 26 травня 2010 року за №26/10 УР. Для виконання дій з оформлення прав власності на зазначене вище нерухоме майно ТОВ «Укрресурс-Агро» видало довіреності №1 та №2 від 26 травня 2010 року, згідно з якими ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» та громадянин України [PERSON], відповідно наділяються усіма необхідними повноваженнями для вчинення дій, повязаних з реєстрацією прав власності у органах реєстрації права власності. Так ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» на виконання умов доручення уклало спотовий біржовий контракт №27/05/10 М від 27.05.2010 p., за умовами якого було придбане нерухоме майно у власність та перераховані кошти., був підписаний акт приймання - передачі до біржового контракту. 27 травня 2010 р. нерухоме майно було прийнято на баланс. В той же час, документи стосовно оформлення права власності позивача на придбане нерухоме майно в строк, встановлений п. 1.2. договору доручення - 03.06.2010 р. не були передані. У звязку з тим, що [PERSON] та ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» не виконали свої зобовязання за договором доручення, вони звернулись до Великомихайлівського БТІ із заявою про реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна, однак їм було відмовлено, тому вони вимушені були звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на факти викладені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідачі: [PERSON], представник ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» та [PERSON] БТІ позов ТОВ «Укрресурс-Агро» визнали. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 травня 2010 року між ТОВ «Укрресурс-Агро» та відповідачем ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» було укладено договір доручення від № 26/10 УР, згідно якого відповідач ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» зобовязувався за рахунок і від імені Клієнта вчинити до 03.06.2010 р. всі необхідні дії для оформлення права власності на придбаний товар, зокрема: оформити необхідні для реєстрації права власності документи, зареєструвати право власності у відповідному бюро технічної інвентаризації, передати документи, що підтверджують оформлене право власності на придбаний Товар. Того ж дня, між позивачем та відповідачем громадянином України [PERSON] було укладено договір поруки від 26 травня 2010 року №26/05/10, згідно з умовами якого громадянин України [PERSON] зобовязувався у повному обсязі відповідати перед позивачем за виконання зобовязань ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» за договором доручення від 26 травня 2010 року за №26/10 УР. Для виконання дій з оформлення прав власності на зазначене вище нерухоме майно ТОВ «Укрресурс-Агро» видало довіреності №1 та №2 від 26 травня 2010 року, згідно з якими ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» та громадянин України [PERSON], відповідно наділяються усіма необхідними повноваженнями для вчинення дій, повязаних з реєстрацією прав власності у органах реєстрації права власності. ТОВ «Юридична фірма «Лекс плюс» на виконання умов доручення уклало спотовий біржовий контракт №27/05/10 М від 27.05.2010 p., за умовами якого позивач придбав нерухоме майно у власність. ТОВ «Укрресурс-Агро» за умовами біржового контракту перерахувало на користь ТОВ «Украгрокомп» кошти у розмірі 2 224 282, 72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Згідно з пунктом 2.2 біржового контракту товар вважається переданим в момент підписання Продавцем і [PERSON] приймання - передачі. 27.05.2010 р. між позивачем та продавцем нерухомого майна - ТОВ «Украгрокомп» був підписаний акт приймання - передачі до біржового контракту. 27 травня 2010 р. нерухоме майно прийнято позивачем на баланс, що підтверджується балансовою довідкою від 27.05.2010 р. за №2. Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя. Згідно ст. 1004 ЦК України, повірений зобовязаний вчинити дії відповідно до змісту даного йому доручення. Однак, документи стосовно оформлення права власності позивача на придбане нерухоме майно в строк, встановлений п. 1.2. договору доручення - 03.06.2010 р. ТОВ «Укрресурс-Агро» позивачу не були передані. Відповідно до висновку судового будівничо-технічного дослідження №41/10 від 26.05.2010 р. є позитивний результат по подальшій експлуатації кочегарки літ. «Г», гаражу літ. «Д», майстерні літ. «З», навісів літ. «Ж, К, С», свар очної літ. «О», зернового складу літ. «М», АЗС літ. «Р», вбиральні літ. «П», адмінбудівлі літ. «Н, н», ворота №1, огорожа №2,3,4,5,6 і замощення, що розташовані за адресою: Одеська обл., Великомихайлівський р-н, сел. Новоборисівка, вул. Толстого, 3 та дає можливість їх зберігання і подальшої експлуатаційної належності. А також, з технічної сторони самовільно збудоване нерухоме майно, не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» позивач мав право укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на товарній біржі. Згідно з ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з 4.4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Крім того, слід зазначити, що згідно з абзацом пятим частини першої ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку є підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав. У силу пункту 10 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, делеговане повноваження щодо обліку та реєстрації відповідно до закону обєктів нерухомого майна незалежно від форми власності. Відносини, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», що визначено ст. 1 цього Закону. Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно. Згідно з п.4 ст.5 Закону, державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі. Місцевими органами державної реєстрації, згідно зі ст.7 Закону, є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного кадастру). У відповідності з п.5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно на час звернення позивача щодо здійснення реєстрації також визначені п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за N 157/6445). Реєстрація прав власності згідно п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 615 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року № 66/7387) здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Отже, відповідач [PERSON] БТІ виконує делеговані йому виконавчим органом місцевого самоврядування повноваження щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. З Цивільного кодексу України, до загальних засад цивільного судочинства відноситься неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності в Україні охороняється законом. За змістом ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.ст. 386, 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності є формою захисту прав власника на відповідне майно. Виходячи з встановлених обставин справи та положень законодавства, суд вважає, позов підлягає повному задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved