Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 27 116,48 грн та судовий збір у сумі 1 378,00 грн. В обґрунтуванні позову представник позивач зазначив, що [PERSON] (відповідач) з 01.09.2008 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого є позивач. 09 вересня 2008 року між КНУВС, правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2008 по 28 червня 2012 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Проте Наказом ГУМВС України в місті Києві від 27.02.2014 відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, тобто відповідач допустив діяння, що потягнуло за собою звільнення з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Вартість витрат пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі становить 27 116,48 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду клопотання про зупинення провадження по справі у зв'язку з перебуванням на військовій службі за контрактом, проте заперечень та пояснень проти позову не надав. До того ж згідно ст.201-202 ЦПК України перебування на військовій службі саме за контрактом не є підставою для зупинення провадження. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 №714 [PERSON] (відповідач) з 01.09.2008 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (КНУВС) (а.с.14). Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС, позивач). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС (позивач) є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 09 вересня 2008 між КНУВС та відповідачем укладено Договір № Кв-124 про підготовку фахівця у КНУВС (Договір), відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі (а.с.12-13). З 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 28.06.2012 №376 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с.15). Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до - ГУМВС України в місті Києві, однак Наказом ГУМВС України в місті Києві від 27.02.2014 №118о/с відповідача звільнено з ОВС за порушення дисципліни, тобто відповідач допустив діяння, що потягнуло за собою звільнення з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання (а.с.16). Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до ч. 1,2 п.5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Відповідно до розрахунку витрат здійснених відповідно до вищезазначеного Порядку відшкодування та з урахуванням виключення 1 року, який прирівняний до періоду строкової військової служби, суд вбачає заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі 27 116,48 грн, яка складається з наступного: вартість грошового забезпечення за період з вересня 2009 року по червень 2012 року у розмірі 11 706,15 грн; витрати на продовольче забезпечення за період навчання з вересня 2008 року по червень 2012 року у розмірі 6 803,07 грн; витрати на речове забезпечення у розмірі 2 440,20 грн; витрати на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв у розмірі 6 167,06 грн. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договором про підготовку фахівця у КНУВС та не відшкодував у досудовому порядку позивачу понесені ним витрати, суд приходить до висновку, що позов Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі необхідно задовольнити. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати в сумі 1 378,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 526, 623 ЦК України та

Outcome: approved