Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в особі представника до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 березня 2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2014 року його заборгованість перед відповідачем становить 12765 грн. 44 коп. На підставі вищевикладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду для стягнення з відповідача заборгованості за вищезазначеним кредитним договором та судових витрат по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], були направлені судові повістки про виклик до суду на 12 листопада 2014 року та 13 січня 2015 року, однак поштові конверти повернулися до суду, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 32, 34). Отже, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2006 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві від 16 березня 2006 року (а.с. 9). Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а також надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем (позичальником) строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу (банку) штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідність до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. 30 квітня 2009 року змінено тип банку КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів змінено його найменування - з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується витягом зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 22), довідкою АА №241170 з ЄРДПОУ (а.с. 19), свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, банківською ліцензією №22 від 05 жовтня 2011 року (а.с. 21). Тобто, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], отримавши від позивача кредит, не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 31 серпня 2014 року, згідно розрахунку заборгованості (а.с. 6-10), становить 12765 грн. 44 коп. та складається з наступного: заборгованості за кредитом - 4975 грн. 43 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6705 грн. 94 коп., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентна складова) - 584 грн. 07 коп. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідність до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору у неї утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 12765 грн. 44 коп., яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена, тому підлягає стягненню в судовому порядку. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved