Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 15.05.2019 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.В. Відповідно до договору, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 658 650,38 грн. строком до 01.09.2019 р. Станом на день звернення до суду [PERSON] грошові кошти не повернув. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 658 650,38 грн., 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1 786,48 грн., а також пеню, згідно до п. 3.2.2. договору у сумі 43 470,90 грн. Період розрахунку - з 01.09.2019 р. до 03.10.2019 р. 23.10.2019 р. у даній справі відкрито провадження,відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішення питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Надали згоду на заочний розгляд справи і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Також відповідачем не було подано у встановленому законом порядку відзиву на позов. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280,281 ЦПК України суд на місці ухвалив про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення [PERSON] , його представника, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановлено, що15 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 658 650,38 грн., що еквівалентно 25 175,00 доларів США по курсу НБУ на день укладання договору, строком до 01.09.2019 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О. Також сторони домовились, як вбачається з п. 3.2.2. договору, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,2% за кожен день прострочення від залишку. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначає [PERSON] , його представник, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, грошові кошти не повернув. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, за приписами ст. 526 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В свою чергу ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] виконав взяті на себе зобов`язання та повернув грошові кошти, отримані за договором позики. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] сумі основного боргу у розмірі 658 650,38 грн. підлягають задоволенню. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, як вже зазначалось за умовами договору позики в разі несвоєчасного повернення позики [PERSON] взяв на себе зобов`язання сплатити позикодавцю пеню. Так за розрахунком представника позивача сума пені, відповідно до п. 3.2.2. договору, становить 43 470,90грн. за період з 01.09.2019 р. по 03.10.2019 р. Розрахунок було перевірено у судовому засіданні. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий представником [PERSON] розрахунок, перевірений під час розгляду справи, 3% річних за період прострочення - з 01.09.2019 р. по 03.10.2019 р. становить 1 786,48 грн. Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на вищезазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і в частині стягнення з боржника пені та 3% річних. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved