Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Предметом спору є квартира [ADDRESS]. 06.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 95/1149 від 09 червня 1995 року. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу позивачка купила у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 09 червня 1995 року Одеською універсальною товарною біржею GIP було зареєстровано договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови для купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру [ADDRESS]. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі - продажу №95/1149 від 09.06.1995 року ніким не спростовані, свідчать про те, що позивач по справі є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки позивач придбав його відповідно до діючого законодавства: уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири, і відповідачі щодо задоволення позову не заперечували. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу №95/1149 від 09.06.1995 року слід визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved