Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеними сторонами договору кредиту, договору поруки та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами солідарно з відповідачів. В судовому засіданні представники позивача Гладченко Д.В. позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, оскільки умови договору не виконуються , що призвело до виникнення значної заборгованості за договором кредиту. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши, що в такому виді позовні вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки не можливо слухати справу у зв'язку із закінченням повноважень у уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представників, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 28 січня 20008 року між представником позивача та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 40000 доларів США (а.с.17-21). Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 1055 ЦК України. Заявами на надання кредиту підтверджується факт одержання відповідачем [PERSON] повної суми передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем (а.с.10). В рахунок забезпечення виконання умов договору для повернення кредиту між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договір поруки та застави (а.с. 22-25). Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачами умов укладених із позивачем договорів та наявність боргу за кредитним договором в сумі 472453 грн. 83 коп., яка складається з прострочених платежів по кредиту, відсотків за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати (а.с.5-9). З адресованих відповідачу [PERSON] письмових вимог вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але гроші банку не повернуті (а.с.33). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує встановлені в іноземній валюті договірні зобов'язання, можливість кредитування установами банків в іноземній валюті передбачена законодавством, на відповідача в судовому порядку слід покласти обов'язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів в валюті зобов'язання - доларах США, або еквівалентній сумі в національній валюті. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, звернувшись з позовними вимогами, що складають предмет даної справи до відповідачів, позивач звернувся до належних відповідачів, за таких обставин суд вважає вимоги Позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Порушенням зобов'язання, згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною першою ст. 61 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані представником позивача докази, підтверджують законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, враховуючи те, що представником відповідача не було надано будь - яких інших доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а заборгованість за кредитним договором повинна бути стягнута солідарно з відповідачів. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, згідно вимог законодавства , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з тим, що позивач відповідно до п.22ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі заяви до суду, даний судовий збір відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved