Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №006-25012-230711, посилаючись на те, що між банком та відповідачем було укладено 23.07.2011 року кредитний договір №006-25012-230711, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України. Вказують, що в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним вище договором належним чином не виконав, а отже, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, оскільки, станом на 09.10.2014 року, заборгованість по укладеному кредитному договору №006-25012-230711 від 23.07.2011 року становить 3523,54 грн., що складається з тіла кредиту в розмірі 3523,54 грн. Просять, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у вищезазначеній сумі та судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представником позивача було уточнено позовні вимоги із наданням письмової заяви, в якій в обґрунтування вищенаведених підстав позову, зазначають, що фактично заборгованість відповідача перед ПАТ ДельтаБанком складається з: тіла кредиту - 2542 грн. та комісії за обслуговування - 981,54 грн., а отже, загальна сума боргу становить 3523,54 грн. Просять заявлені вимоги про стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON] в сумі 3523,54 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн. задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю Кесарева Г.І. заявлені вимоги (з уточненнями) підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити і в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними доказами по справі, встановлено, що між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №006-25012-230711 від 23.07.2011 року (а.с.3-4). На виконання умов даного кредитного договору, позивач ПАТ «ДельтаБанк», відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок за [NUMBER] в національній валюті України, про що свідчить пункт 1.2 кредитного договору. Банк надав відповідачу, як держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору на загальну суму в розмірі 100000,00 грн. та на день укладання цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2700,00 грн. За умовами договору, ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. У відповідності до договору, відповідач [PERSON], як держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені здійснювати погашення частини суми заборгованості та кредитною лінією яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитним договором №006-25012-230711 від 23.07.2011 року та стягнення судових витрат, підлягають задоволенню. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10) по кредитному договору відповідач [PERSON] погашав заборгованість, за користування наданою йому кредитною лінією, але станом на 09.10.2014 року, заборгованість по укладеному договору №006-25012-230711 від 23.07.2011 року становить 3523,54 грн., що складається з тіло кредиту в розмірі 2542,00 грн., комісії за обслуговування в розмірі 981,54 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» має бути стягнено заборгованість по кредитному договору 006-25012-230711 від 23.07.2011 року в розмірі 3523,54 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору за платіжним дорученням № 93443824 від 18.12.2014 р.

Outcome: approved