Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні\~вимоги обґрунтував\~тим,\~що 10\~грудня 2019\~рокуміж ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1616021. 23 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №23042020, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14580 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1590 грн. сума заборгованості за відсотками; 7990 грн. сума заборгованості за пенею. Про відступлення позивачу права грошової вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення, однак з цього часу останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1616021 від 10 грудня 2019 року, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтував тим, що з копії договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 10.12.2019 не вбачається факту отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5000 гривень, банківські виписки щодо отримання коштів відсутні, також відсутній особистий чи електронний підпис позичальника за договором. Копія витягу з реєстру боржників до договору факторингу не є належним доказом по справі, так як сторонами не підписана, надана не посвідченою належним чином та підписана не уповноваженою на те особою. Також, умови та надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідача, а також вони ним не підписані. Посилався на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності , не може ефективно здійснити свої права бути поінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Також позивачем не наданий графік платежів за договором. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, оголосивши заяву представника позивача, відзив відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 10\~грудня 2019\~рокуміж ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1616021, відповідно до умов якого останній отримав кредит на умовах фінансового кредиту в розмірі 5000 грн. зі строком користування кредитом 30 днів. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку: знижена процентна ставка становить 1,71% від суми позики за кожен день користування позикою у межах строку надання позики; стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою. Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, та сплатити щомісячний процент до закінчення строку надання кредиту. Графіком платежів до договору надання коштів у позику встановлена сума позики, сума нарахованих процентів та сума до оплати. Договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та графік платежів до нього підписані відповідачем за допомогою електронного підпису 10.12.2019. Також відповідач ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який також підписав за допомогою електронного підпису 10.12.2019. відповідно до вказаного пас роту визначені умови кредитування, сума наданого кредиту, строк користування ним, розмір процентів за користування ним та інші умови. Відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатами криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису. Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача про не підписання ним особисто договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1616021, який підписаний ним електронним підписом. Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність графіку погашення платежів за договором, копія якого приєднана до позовної заяви та також підписана відповідачем за допомогою електронного підпису. Також суд вважає недоречним посилання відповідача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо укладення договору кредиту шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил, так як в даному випадку позичальником укладений саме договір позики. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В подальшому, 23 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №23042020, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстрів боржників до Договору факторингу №23042020 від 23 квітня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1616021у розмірі 14580 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1590 грн. сума заборгованості за відсотками; 7990 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Отже, внаслідок укладення договору факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором 1616021 від 10 грудня 2019 року, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме сума основного боргу за кредитом та заборгованість за відсотками. Суд вважає відмовити в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 7990 грн., яка не передбачена умовами договору. Так, відповідно до п.4.4 Договору №1616021у випадку прострочення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 60 гривень за кожен день прострочення. П.4.5 передбачає, що штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором і становить 2500 грн. розмір та порядок нарахування пені договором не передбачений. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial