Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі скорочено ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNAQRB209475740 від 01 травня 2013 року [PERSON] 01 травня 2013 року отримав кредит у розмірі 8024 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» своїм підписом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Разом з тим, позивач зазначив, що відповідач станом на 29 липня 2014 рік порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 7823 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6098 грн. 34 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 грн. 76 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 641 грн. 90 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 231 грн. 41 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 348 грн. 72 коп. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивач просить стягнуть з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7823 грн. 13 коп., та сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Залізко В.С. в судове засідання не з'явився та надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про явку до суду належним чином за останньою відомою адресою, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 травня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNAQRB209475740 про надання кредиту у сумі 8024 грн. зі строком повернення 30 квітня 2016 року включно, на умовах зазначених в заяві позичальника (а.с. 9). Відповідно до п. 1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.4.2.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у відповідності до заяви та п. 2.4.3.1 умов та тарифів. Відповідно до п. 1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів складає 50 років. Згідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, станом на 29 липня 2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «Приватбанк» договору № DNAQRB209475740 від 01 травня 2013 року рахується заборгованість на загальну суму 7823 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6098 грн. 34 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 грн. 76 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 641 грн. 90 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 231 грн. 41 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 348 грн. 72 коп. (а.с.8). Відповідно до ст. ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідач [PERSON] заперечень проти пред'явленого позову не подав та не спростував доводи позивача. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 7823 (сім тисяч вісімсот двадцять три) грн. 13 коп.. Разом з тим, суд вважає, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № DNAQRB209475740 від 01 травня 2013 року позивач поніс судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Outcome: approved