Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

ПП «Сатри» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 26.03.2012 року між підприємством та [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого підприємство надає відповідачам кошти у розмірі 15000 дол. США на купівлю будинку, а відповідачі зобов'язані повернути зазначену суму коштів у строки та порядку, передбаченому п.4 Договору. Відповідно до п.п.2.2 п.2 договору позика була надана [PERSON] з каси підприємства за видатковими касовими ордерами у гривнях на загальну суму 120 000 грн. за курсом долара США на дату надання позики.. Відповідно до умов п.п.2.4. п.2 Договору позичальники мали у місячний термін з дати надання позики, надати позикодавцю в якості забезпечення виконання договору заставу - будинок, який придбали відповідачі за позичені кошти. Зазначена умова Договору позичальниками виконана не була. За умовами п.п.4.2. п.2 Договору позика повинна повертатися боржниками шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства по 5000 дол. США в гривнях за курсом долара на дату внесення в касу/ кожні 12 місяців з дати надання позики. Зазначені умови Договору відповідачами не виконані. За час дії договору відповідачі внесли в касу підприємства кошти у розмірі 49000 грн., що по курсу валют складає 5608 дол. США. Сума основного боргу відповідачів складає 9392 дол. США, або 203055 грн. за офіційним курсом на день звернення до суду. Просить в судовому порядку стягнути з відповідачів 203055 грн. - основного боргу, 17366,01 грн. інфляцйні витрати та три відсотки річних в сумі - 2002, 99 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги просила задовольнити їх у повному обсязі. Представники відповідачів на неодноразові вимоги до суду не з'явилися про причини неявки суду не сповістили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступного. Відповідно до ст..1046 ЦК України, за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст..1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст..1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що між сторонами 26.03.2012р. був укладений договір позики, за умовами якого ПП «Сатри» надало відповідачам у борг кошти у розмірі 15000 дол. США на купівлю будинку, а відповідачі зобов'язані повернути зазначену суму коштів у строки та порядку, передбаченому п.4 вказаного Договору. Факт отримання відповідачами грошових коштів підтверджується касовими ордерами №420 від 27.03.2012р. та №421 від 28.03.2012р., відповідно яких [PERSON] отримала гроші готівкою у гривнях120000 грн. Відповідно до умов п.п.2.4. п.2 Договору позичальники зобов'язувались у місячний термін з дати надання позики, надати позикодавцю в якості забезпечення виконання договору заставу - будинок, який придбали відповідачі за позичені кошти. Однак дані вимоги не виконали. За умовами п.п.4.2. п.2 Договору боржники зобов'язані повертати борг шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства по 5000 дол. США в гривнях за курсом долара на дату внесення в касу/ кожні 12 місяців з дати надання позики/. Зазначені умови Договору відповідачами не виконані. Відповідно наданого позивачем розрахунку відповідачі внесли в касу підприємства кошти у розмірі 49000 грн., що по курсу валют складає 5608 дол. США. Сума основного боргу відповідачів складає 9392 дол. США, або 203055 грн. за офіційним курсом на день звернення до суду. Суд вважає, що вказана сума боргу доведена в судовому засіданні і підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім цього, ще вважає доцільним стягнути 3% річних, яка згідно розрахунку складає 2002, 99 грн. та передбачено ст.625 ЦК УКраїни. Що стосується стягнення 17366,01 грн інфляційних витрат, то в цій частині позову суд відмовляє в задоволенні, оскільки норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні, в даному випадку, грошові зобов'язання прирівнені до доларового еквіваленту. Отже, загальна сума боргу відповідачів складає 205057,99 грн., підстав для звільнення відповідачів від сплати вказаної суми у суду не має.

Outcome: partial