Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 12.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитним договір № 93 відповідно до якого остання отримала від банку грошові кошти в сумі 40000,00 гривень на строк 120 місяців з терміном останнього погашення Кредиту не пізніше 11 червня 2018 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261» внесені відповідні зміни до Статуту Банку, які зареєстровані 07.06.2011 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, також згідно Постанови ПАТ «Державний ощадний банк України» від 13.01.2012 року № 12, Наказу № 90 від 13.01.2012 року філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» проведена реорганізація філії - Артемівське відділення № 21 АТ «Ощадбанк», шляхом перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення № 10004/0289 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 1 типу. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця до 30 (31) числа місяця наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 334,00 грн. та сплачувати проценти, які будуть нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 22 червня 2018 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 93 від 12.06.2008 року було укладено між банком та відповідачем іпотечний договір № 93 від 12.06.2008 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира [ADDRESS], і яка належить [PERSON] на праві приватної власності. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21.08.2009 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 41835,09 гривень, яка складається: 38330,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 3099,20 гривень - заборгованість по простроченим та поточним відсоткам; 405,89 - пені за порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Крім того, позивач вказує, що з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, позивачем до звернення із позовом до суду, були надіслані претензії: № 47 від 20.02.2009 р., № 478 від 17.03.2009р., № 606 від 24.03.2009 р., № 121/09 від 08.07.2009 р. з проханням повернути всю суму Кредиту та платежі за нарахованим процентами. Разом з тим відповідачка була повідомлена про намір Банку, в разі невиконання цих вимог, звернути стягнення на предмет іпотеки. Всі вимоги Банку залишились без задоволення. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2009 року позовні вимоги Банку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором були задоволені та стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 41835,09 грн. Рішення суду набуло законної сили 28.09.2009 року. 05.11.2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим на підставі зазначеного судового рішення, до теперішнього часу рішення суду не виконано. Станом на 01.01.2014 року заборгованість по тілу кредиту становить 38330,00 гривень, процентів - 826,95 гривень, всього 39156,95 гривень. В зв'язку з викладеним позивач був вимушений звернуться до суду та просив, уточнивши позовні вимоги: в рахунок стягнення з [PERSON], ІПН [NUMBER] заборгованості за кредитним договором № 93 укладеного 12.06.2008 року у загальній сумі 37804,95 гривень (тридцять сім тисяч вісімсот чотири гривні 95 копійок) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України (м. Київ, вул.. Госпітальна, 12 Г, що є юридичною особою), в особі ТВБВ № 10004/0289 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (м. Артемівськ, вул.. Ювілейна, 31, код ЄДРПОУ 09334702, МФО 335106, р/р 3739200501289), звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 93 від 12.06.2014 року і посвідченим 12.06.2008 року [PERSON] приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 3722, а саме: двохкімнатна квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування квартири, посвідченим 21.06.2001 року [PERSON] приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованим в реєстрі № 2058 та зареєстрованою в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 23290674, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною, що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову на підставі доводів викладених у останньому. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справа, що 12.06.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 93, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти на строк 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11 червня 2018 року на споживчі цілі у розмірі 40000,00 гривень. Відповідач зобов'язався повернути гроші згідно умов Кредитного договору (а.с. 6-8). В забезпечення виконання кредитного договору 12.06.2008 року між цими ж сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS], належну їй на праві власності (п. 1.1, 1.2 договору). Сторони оцінили предмет іпотеки в суму 80579,00 гривень (п.1.3 договору) (а.с. 9-12). Згідно листа № 606 від 24.03.2009 року, № 47 від 20.02.2009 р. позивачем було повідомлено відповідача про можливість погашення наявної у неї заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно (а.с.13, 15). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2009 року задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості по кредитному договору, та стягнуто заборгованість по кредитному договору у розмірі 41835,09 грн. (а.с.18) Відповідно до ч. 1, 3 ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно з Іпотечним договором № 93 від 12 червня 2008 року, в разі невиконання боржником зобов'язань за договором позики іпотекодержатель задовольняє свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення буде здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 6.2 договору) - на розсуд іпотекодержателя (а.с.9-12). Відповідно до положень розділу 6 Іпотечного договору - звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може буди здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця; або продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі - продажу, для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя (а.с.11). Відповідно до п.1.2 договору іпотеки - в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: 2 - кімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.9 зворот). Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки - сторони визначили вартість предмету іпотеки у 80579,00 гривень (а.с. 9 зворот). Зі справи вбачається, що позивач 23.10.2013 року надсилав відповідачу вимогу про виконання умов кредитного договору, попередження про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», вимогу про звільнення нерухомого майна, у випадку не виконання умов кредитного договору, яку останній отримав, проте дій для врегулювання спору не здійснив. Таким чином, з урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачем не приймалися заходи щодо врегулювання спору, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб, як продаж предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі - продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця за рішенням суду передбачені умовами договору і саме у зв'язку із невиконанням цих умов, між сторонами виник спір, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч.2 та 3 ст.40 Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити займане приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: approved