Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач - Ужгородська місцева прокуратура звернулася до Ужгородського міськрайонного суду в інтересах держави в собі [PERSON] соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов мотивує тим, що\~вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.10.2016, який 22.11.2016 набув законної сили, [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], українку, громадянку України, яка проживає за адресою: [INFO], незаміжню, непрацюючу, паспорт громадянина України серії ВР 186302, виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 02.02.2005, визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 190 КК України та засуджено до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі статті 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання із встановленням 1 року іспитового строку та покладено на неї обовязки, передбачені пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України. Судом встановлено, що в червні 2015 року [PERSON], діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, будучи поінформованою про порядок отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченими сімями, визначений положеннями Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» від 01.06.2000 та Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям», згідно із якими вказаний вид державної соціальної допомоги не призначається у разі, якщо працездатні члени сімї не працюють, не служать і не навчаються протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї, достовірно знаючи, що [PERSON] не працевлаштований та не отримує дохід, подала до [PERSON] соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації заяву про отримання вказаної державної соціальної допомоги, декларацію про доходи та майновий стан осіб, а також довідки про доходи б/н на імя [PERSON], видані ТОВ «Відеотон Україна» про те, що останній був працівником зазначеного підприємства протягом грудня 2014 - липня 2015 років і отримував заробітну плату там, трудову книжку на імя останнього, яка містила запис про прийняття [PERSON] 01.12.2014 на роботу в ТОВ «Відеотон Україна» на посаду вязальника джгутів. У свою чергу, уповноваженими особами управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, за результатами розгляду заяви [PERSON] та наданих до неї підтверджуючих документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї останньої та прийнято рішення про її призначення з липня 2015 року. Таким чином, в період з липня 2015 року по жовтень 2015 року [PERSON], незаконно, шляхом обману, з корисливих мотивів, на підставі поданих завідомо неправдивих документів заволоділа бюджетними коштами у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї на загальну суму 13 317 гривень 24 коп. Завдана вказаним кримінальним правопорушенням шкода, згідно із листом управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації №3204/01-19 від 24.11.2016, частково відшкодована засудженою на суму 6 525 гривень 62 копійки. Отже, враховуючи вищевказані обставини щодо частково погашення матеріальної шкоди, завданої злочинними діями [PERSON] державі в особі управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, позивач вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідачки залишку заборгованості в розмірі 6 791 гривні 62 копійок. У судовому засіданні прокурор Куцин Я.М. позов підтримала повністю, та просила його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області позов також підтримала, зазначила, що на цей час розмір заборгованості не змінився. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, зазначила, що має намір його відшкодувати, проте на це у неї бракує коштів. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.10.2016, який 22.11.2016 набув законної сили, [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], українку, громадянку України, яка проживає за адресою: [INFO], незаміжню, непрацюючу, паспорт громадянина України серії ВР 186302, виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 02.02.2005, визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 190 КК України та засуджено до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі статті 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання із встановленням 1 року іспитового строку та покладено на неї обовязки, передбачені пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України. При цьому цивільний позов [PERSON] соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області до [PERSON] про повернення переплаченої суми соціальної допомоги малозабезпеченим сімям був залишений без розгляду. З даного вироку вбачається, що в червні 2015 року [PERSON], діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, будучи поінформованою про порядок отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченими сімями, визначений положеннями Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» від 01.06.2000 та Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям», згідно із якими вказаний вид державної соціальної допомоги не призначається у разі, якщо працездатні члени сімї не працюють, не служать і не навчаються протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї, достовірно знаючи, що [PERSON] не працевлаштований та не отримує дохід, подала до [PERSON] соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації заяву про отримання вказаної державної соціальної допомоги, декларацію про доходи та майновий стан осіб, а також довідки про доходи б/н на імя [PERSON], видані ТОВ «Відеотон Україна» про те, що останній був працівником зазначеного підприємства протягом грудня 2014 - липня 2015 років і отримував заробітну плату там, трудову книжку на імя останнього, яка містила запис про прийняття [PERSON] 01.12.2014 на роботу в ТОВ «Відеотон Україна» на посаду вязальника джгутів. У свою чергу, уповноваженими особами управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, за результатами розгляду заяви [PERSON] та наданих до неї підтверджуючих документів, встановлено наявність всіх підстав для виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї останньої та прийнято рішення про її призначення з липня 2015 року. Таким чином, в період з липня 2015 року по жовтень 2015 року [PERSON], незаконно, шляхом обману, з корисливих мотивів, на підставі поданих завідомо неправдивих документів заволоділа бюджетними коштами у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї на загальну суму 13 317 гривень 24 коп. Завдана вказаним кримінальним правопорушенням шкода, згідно із листом управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації № 3204/01-19 від 24.11.2016, частково відшкодована засудженою на суму 6 525 гривень 62 копійки. Згідно із частиною 3 статті 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини 2 статті 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Положення частини 4 статті 41 Конституції України, яке кореспондує вимогам частини 1 статті 321 ЦК України, говорить про те, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у здійсненні свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А статтею 387 ЦК України, у свою чергу, передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної правової підстави заволоділа ним. Норма частини 1 статті 170 даного Кодексу закріплює, що держава набуває і здійснює цивільні права та обовязки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановлені законом. Цивільний кодекс України у статті 1212 зобовязує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, згідно частини 1 статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно з частиною 4 статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з приписами ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~600,00 гривень, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий збір». На підставі вказаного,

Outcome: approved