Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 18 750 грн.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він у лютому 2016 року позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 500 польських злотих, що в гривневому еквіваленті на даний час становить 3750 грн. . Пізніше, у липні 2016 року , він позичив відповідачу ще 2000 польських злотих, що в гривневому еквіваленті становить 15\~000 грн. та 300 доларів США .Таким чином, між ними був укладений усний договір позики. Із вказаних коштів відповідач повернув позивачу 300 доларів США і повинен повернути ще 2500 польських злотих , що в гривневому еквіваленті на даний час становить 18 750 грн.. Жодних розписок від відповідача позивач не брав, оскільки вони були добрими знайомими і він категорично запевнив позивача , що максимум за рік кошти поверне . Позивач неодноразово намагався в добровільному порядку вирішити питання про повернення відповідачем грошей, але до цього часу останній борг не повернув. Відповідач усілякими способами ігнорує вимогу повернути борг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг в розмірі 18 750 грн. . Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги №27 від 16.11.2017 року, у судове засідання не з»явилася, у поданій суду заяві просить суд справу розглянути у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. А також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним всі судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових документів (а.с.22), про причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.\~\~ На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що у лютому та липні 2016 року між сторонами укладено усний договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику - 500 польських злотих та 2000 польських злотих , які зобов'язався повернути . Проте , до цього часу відповідач не повернув позивачу борг в розмірі 18 750 грн. згідно курсу НБУ станом на 16.11.2017 р.(а.с.10) Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з вимогами ч.1\~ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст..533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно вимог ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст..205 ЦК України - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частина 2 даної статті передбачає, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Статтею 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації. Оскільки між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений правочин - договір позики в усній формі, за яким відповідач не виконав зобовязання ,не повернув позивачу кошти , які останній йому позичив, то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати по справі стягнути з відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.\~205,206,533,\~\~625,\~1046,1049\~ЦК України,

Outcome: approved