Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з вищезазначеним позовом, та просила поставити рішення яким: 1. Збільшити суму аліментів, що стягуються в твердій грошовій сумі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 159.00 гривень, щомісячно з моменту подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття з щорічним проведенням індексації; 2. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Справа надійшла до Болградського районного суду Одеської області 04.11.2020 року (а.с.71) з Ірпінського міського суду Київської області на підставі ухвали суду від 06.10.2020 року за підсудністю (а.с.72) за місцем постійної реєстрації відповідача по справі [PERSON] : [ADDRESS] виключно в частині вимог про позбавлення батьківських прав (а.с.68). В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28.09.2007 року по 31.07.2014 року, та в цьому шлюбі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, крім того стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач не бере участь у вихованні сина, навчанні, та розвитку, не відвідує сина, не цікавиться про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Не виявляє бажання виконувати батьківські обов`язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними. Вихованням та утриманням сина займається виключно вона, позивач по справі. А тому позивач з цих підстав просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою від 09.11.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 16.12.2020 року о 14:00 годині (а.с.79), про що повідомлено сторонам (а.с.80, 81). 11 листопада 2020 року від позивача надійшло клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області, розташованим за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. Мінеральна, 7 у зв`язку з територіальною віддаленістю суду та тим фактом, що позивач знаходиться і постійно проживає в м. Ірпінь (а.с.82-82), яке було судом розглянуто та задоволено на підставі ухвали від 11.11.2020 року (а.с.86), та доведено до відома сторін (а.с.87, 88, 90-93). 16.12.2020 року за участю позивача в режимі відеоконференції розпочато підготовче засідання, однак в зв`язку з не наданням Органом опіки та піклування висновку з питання позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 26.01.2021 року (а.с.99), та повідомлено сторін по справі (а.с.100,101). 18.12.2020 року позивачем надіслано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії її паспорту та копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.102-105). На адресу суду 12.01.2021 року відповідачем надіслано поштовим листом клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.108-112). 15 січня 2021 року на електронну пошту суду третя особа Орган опіки та піклування надіслав пояснення, та клопотання про розгляд справи у відсутність представника, зазначивши також, що відповідний висновок буде надіслано в судове засідання (а.с.113-115). Ухвалою суду від 26.01.2021 року закрито підготовчий розгляд та призначено справу до судового розгляду на 25.02.2021 на 09:00 годину (а.с.117-118). В судовому засіданні 25.02.2021 року: - позивач підтримала свої позовні вимоги, наполягала - відповідач [PERSON] до суду не прибув, на адресу суду надіслав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.108-112, 123). - представник третьої особи Органу опіки і піклування служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.124), та надіслав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.125-, 126-128). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8) перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2007 року, який згодом рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року - розірвано (а.с.15-16). В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.13), виданим на підставі актового запису № 2666 від 25 вересня 2009 року, місце державної реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.13). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року шлюб між сторонами був розірваний та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно (справа № 760/6948/14-ц). Рішення набрало законної сили 11.08.2014 року (а.с.15-16). 29.07.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб 29.07.2017 року, та після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по АСВП №47763263 від 03.08.2020 року, складеного начальником Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) В.І. Івашинським, за [PERSON] значиться заборгованість станом на 31.07.2020 року в розмірі 53 200,00 гривень (а.с11-12). Ірпінською загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. № 17 Ірпінської міської ради Київської області надано довідку та характеристику на учня 5-д класу [PERSON] , відповідно до яких вбачається, що [PERSON] приділяє багато уваги навчанню та вихованню сина, та батько дитини [PERSON] з учителем не спілкувався, батьківські збори не відвідував, дитину зі школи не забирав (а.с.21). [PERSON] навчається з першого класу в Ірпінській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. № 17 Ірпінської міської ради Київської області та зарекомендував себе як достатньо старанний та дисциплінований учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому та достатньому рівні (а.с.22). 10 лютого 2021 року Орган опіки і піклування служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради надав висновок №14/15 від 09.02.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.132-133), який затверджено рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 09.02.2021 року №14/5 (а.с.131). Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дитині. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги позицію відповідача, який надав свою згоду на позбавлення батьківських прав, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 840.80 гривень.

Outcome: approved