Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 12.01.2009 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до укладеного договору № б/н, кредит - грошові кошти в розмірі 29000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначають, що, станом на 07.10.2014 року утворилася заборгованість, що становить 27707,05 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10879,75 грн.; заборгованості з пені та комісії за користування кредитом в сумі 1169,82 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1307,48 грн. штраф (процентна складова). Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», за довіреністю Бабічук А.С. не з'явилася, будучи належним чином повідомленою в порядку визначеному ч. 4 ст. 74 ЦПК України; від останньої в суд через канцелярію поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, які просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, від останньої до суду заяв чи клопотань про відкладення слухання справи не надійшло, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 12.01.2009 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до укладеного договору № б/н, кредит - грошові кошти в розмірі 29000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10) та оскільки, у зв'язку із порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 07.10.2014 року в останньої утворилася заборгованість за кредитним договором, що становить 27707,05 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10879,75 грн.; заборгованості з пені та комісії за користування кредитом в сумі 1169,82 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1307,48 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-9), які не погашені. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.60 ч. 4 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON], підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору за платіжним дорученням від 09.10.2014 р. в сумі 277,07 грн.

Outcome: approved