Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач через свого представника - директора Департаменту служб у справах дітей Малька О. П., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради перебуває [PERSON] , [INFO] , як дитина що потрапила в складні життєві обставини. Малолітня перебуває в комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний будинок дитини № 2». Влаштована дівчинка до закладу за заявою матері, [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.12.2017 № 806. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.06.2018 № 356 строк перебування [PERSON] у дитячому закладі був подовжений. За час перебування малолітньої [PERSON] у комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний будинок дитини № 2» [PERSON] не подолала складних життєвих обставин: вона не працює, житло перебуває у незадовільному санітарному стані. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя. Батько дитини, [PERSON] , з родиною не проживає і долею доньки не цікавиться зовсім. За інформацією КНП «Обласний будинок дитини № 2», [PERSON] та [PERSON] , після влаштування малолітньої доньки до дитячого закладу, не відвідували її понад шусть місяців, не цікавились її долею та станом здоров`я. Представник позивача зазначає, що [PERSON] та [PERSON] нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина фактично перебуває поза сімейним оточенням, перебуває на державному утриманні в закладі для дітей. [PERSON] та [PERSON] не змінили свого ставлення до виховання доньки та виконання своїх батьківських обов`язків, не змінили свій спосіб життя, не вирішили питання працевлаштування та створення належних умов для проживання. Дані обставини свідчать про нехтування батьками потреб малолітньої [PERSON] на сімейне виховання та батьківську турботу і любов. Зважаючи на викладене позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, та просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2019 відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. При підготовці справи до судового розгляду проведені підготовчі дії, визначені ч. 2 ст. 197 ЦПК України. 09.10.2019 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду у судове засідання. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, у заяві позовні вимоги підтримані в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.12.2014 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] не перебуває у шлюбі з батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України. Батько дитини з сім`єю не проживає. Місце його перебування соціальним службам не відоме. За інформацією ССД по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] ніде не працює. [PERSON] є особою з числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітня [PERSON] разом з матір`ю проживала за адресою: [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] з 11.04.2016 була зарахована до ДНЗ № 411. З листопада 2016 року по травень 2017 року Кира відвідувала дошкільний заклад не систематично. З травня 2017 року Кира дитячий садок не відвідувала, постійно перебувала з матір`ю. [PERSON] перебуває під медичним наглядом в КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4». До медичного закладу з питань стану здоров`я дитини зверталась її мати, [PERSON] . При цьому медичні рекомендації [PERSON] виконувала не в повному обсязі. У 2017 році не з`явилась на профілактичний огляд дитини. Робочою групою у складі представників ССД по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та інспектора Сектору ювенальної превенції Шевченківського району відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області 13.10.2017 здійснено комісійний виїзд до родини за місцем проживання. Під час обстеження житлово-побутових умов, про що складено Акт № 140 обстеження умов проживання від 13.10.2017 року, було виявлено, що мати з дитиною мешкали у приватному домоволодінні по в`їзду [ADDRESS] , сім`я займає дві кімнати, маленьку кухню та веранду, у будинку відсутні будь-які комунальні зручності: опалення пічне, вода у колонці на вулиці, туалет на дворі, в приміщені речи розкидані, брудно, несвіжа їжа, відчувався запах нечистот, дитяче ліжко захаращене речами, відсутні розвиваючі ігри, дитячі книжки, чистий одяг, їжа, всюди сміття, дитячий горщик із сечею, дитина [PERSON] брудна та голодна. Місцезнаходження батька [PERSON] встановити не вдалось, з сім`єю не проживає. Під час обстеження місця проживання [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не в змозі доглядати дитину, поводилась агресивно. Малолітня [PERSON] , була виявлена 13.10.2017 під час проведення спільних профілактичних заходів без догляду дорослих, мати малолітньої - [PERSON] , перебувала в стані алкогольного сп`яніння і не здійснювала догляд за донькою. Про цей факт складено Протокол про застосування поліцейського піклування від 13.10.2017 року інспектором СЮП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській обл. Дитина була передана 13.10.2017 по соціальним показникам до КЗОЗ «Харківська міська багатопрофільна лікарня № 18» з діагнозом гострий нозолорингіт, гострий цистит, де пройшла курс лікування і, відповідно до заяви матері - [PERSON] , тимчасово влаштована до закладу для дітей - КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 2» (на даний час - КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2»). Малолітня [PERSON] на даний час перебуває в КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2», за заявою матері, [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.12.2017 № 806. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.06.2018 № 356 строк перебування [PERSON] у дитячому закладі був подовжений на шість місяців. Більше року малолітня виховується в КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2», перебуває на повному державному утриманні. Ані батько, ані мати не здійснили заходів щодо повернення дитини їм на виховання. За інформацією КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2», [PERSON] та [PERSON] , після влаштування малолітньої доньки до дитячого закладу, не відвідували її понад шість місяців, не цікавились її долею та станом здоров`я. З 23.05.2018, після подовження строку перебування малолітньої в дитячому закладі, [PERSON] відвідувала її мати [PERSON] : в травні 4 рази, в червні 2 рази, в липні 1 раз, в серпні 1 раз, у вересні 1 раз, в листопаді 1 раз, в січні 2019 1 раз. Дані зустрічі нетривалі і не приносять позитиву для дитини. Питання про повернення малолітньої на виховання в сім`ю батьки не ставлять. За інформацією ССД по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, за час перебування малолітньої у КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2» [PERSON] не подолала складних життєвих обставин: вона не працює, житло перебуває у незадовільному санітарному стані. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя. Батько дитини, [PERSON] , з родиною не проживає і долею доньки не цікавиться зовсім. В матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків), складений Шевченківським відділом поліції ГУ Національної поліції в Харківській області відносно [PERSON] . Даний факт підтверджується листом із доданими до нього матеріалами судді Дзержинського районного суду м. Харкова Руднєвої О.О. Начальнику Служби у справах дітей Дзержинського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Гладченко Н.О. від 25.03.2016 року Р-118, в якому зазначено, що в провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться адміністративний матеріал відносно [PERSON] 0легівни, [INFO] за ч.1 ст. 184 КУпАП. При розгляді адміністративного матеріалу було встановлено, що [PERSON] 16.02.2016 року о 22-30 год. за адресою: [ADDRESS] не належним чином виконувала свої батьківські обов`язки по вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON] ,[INFO], в результаті чого донька була доставлена до Харківської міської клінічної лікарні. Матеріали справи містять довідку Харківської міської клінічної лікарні з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] 17.02.2016 року о 00-30 год. була доставлена до лікарні з забиттям голови. З пояснень батька дитини [PERSON] вбачається, що [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов`язки. Приймаючи до уваги ст. 150 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини прошу Вас перевірити вказану сім`ю та у разі необхідності взяти до обліку. Також в матеріалах справи міститься відповідь Т.в.о. начальника Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 13.11.2017 р. вих.№60/11047 Начальнику Служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики УССД Харківської міської ради Гладченко Н.О. на вих.№01-42/1458-17 від 06.11.2017 р., у якому зокрема повідомлено, що згідно даних ІІПС ОВС України [PERSON] раніше з 2009 по 2011 роки перебувала на профілактичному обліку, як дитина правопорушник КМСД Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а також 17.02.2016 року відносно невиконання нею батьківських обов`язків до Шевченківського ВП звертався її чоловік - гр. [PERSON] , [INFO] . Перевіркою встановлено, що гр. [PERSON] у 2016 році був засуджений Дзержинським районним судом за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, без позбавлення волі. Робочою групою у складі представників ССД по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради 07.11.2019 р. здійснено комісійний виїзд до родини за місцем проживання, про що складено Акт № 201 обстеження умов проживання від 07.11.2019 року. Згідно даного акту, умови проживання не встановлені, потрапити до житла не вдалось, двері ніхто не відчинив, мобільний зв`язок із [PERSON] відсутній. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Закон України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основними обов`язками батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки не мають права зловживати своїми обов`язками і несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські права. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] . Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд вважає, що існують усі правові підстави щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved