Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Голубівка (Кіровськ) Луганської області. Заявлену вимогу заявник обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в реанімації ГУ «КиЦГМБ», про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2019 відділом актів громадського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, актовий запис №477. Для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заявнику необхідно отримати свідоцтво про смерть батька. Листом Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в Харківській області відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах в м. Харкові №112\\15.3-04-04 від 10.01.2020 заявнику в видачі такого свідоцтва відмовлено в зв`язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України і видане на цій території свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України. [PERSON] , а також її представник в судове засідання не з`явились. Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Головний спеціаліст Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в Харківській області відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах в м. Харкові подав до суду пояснення, відповідно до яких Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції в Харківській області відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах в м. Харкові просить розглянути справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №79 від 13.12.2019 (форма №106/у), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Кіровськ Луганської області в результаті хронічної недостатності кровообігу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції в Харківській області відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах в м. Харкові 10.01.2020 за №112/15.3-04-04 відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлений документ, який не має юридичної сили на території України. Виходячи з викладеного, враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] в м. Голубівка (Кіровськ) Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved