Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно уточненої позовної заяви від 06.02.2017р., позов мотивовано тим, що 20.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2200679737, відповідно до умов якого, позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 18 780,00 грн., строком на 36 місяців з 20.11.2013р. по 20.11.2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Відповідач свої зобов'язання за Договором систематично порушує, отриманий кредит не повертає та відсотки за користування ним своєчасно не сплачує. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/2014, відповідно до умов якого Банк передав, а Фактор прийняв право вимоги до Позичальника, що випливають із умов Кредитного договору. Станом на 02.02.2017р. відповідач має заборгованість та повинен сплатити: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 6 136,59 грн.; нараховані відсотки за користування кредитом 0,39 грн. та суму комісії 981,95 грн., а всього у розмірі 7 118,93 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлена належним чином. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2200679737, відповідно до умов якого, позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 18 780,00 грн., строком на 36 місяців з 20.11.2013р. по 20.11.2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п. 1.4.2. Договору, сума отриманого Кредиту погашається щомісяця в Дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.3. Договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки зазначеної в п. 1.1. даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Також, відповідно до п. 1.4.4. Договору, за обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного Договору. В порушення своїх зобов'язань та правил, відповідач кредит не повертав у повному обсязі та не проводив оплату відсотків, комісії за користування ним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Як встановлено в ході судового розгляду, 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого Клієнт (первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитним договором, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля заборгованості (п.1.1. Договору факторингу а.с. 17-20). Також, п. 3.6 Кредитного договору передбачено, що Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язання може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 28.112016., на адресу позичальника було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором та про дострокове повернення кредиту у зв'язку з порушення його зобов'язань, яке було залишена поза увагою (а.с.51). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як було встановлено у судовому засіданні станом на 02.02.2017р. відповідач має заборгованість та повинен сплатити: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 6 136,59 грн.; нараховані відсотки за користування кредитом 0,39 грн. та суму комісії 981,95 грн., а всього у розмірі 7 118,93 грн. Оскільки [PERSON] в односторонньому порядку порушила свої зобов'язання, суд вважає за необхідне стягнути з неї кредитні кошти та нараховані відсотки у повному обсязі, відповідно до вимог ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму боргу у розмірі 7 118,93 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved