Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся\~до Хорольського\~районного суду\~з вищевказаним\~позовом. На обґрунтування позову зазначає, що він є сином відповідача та навчається в університеті на денній формі навчання, на підставі ст.ст. 180 183, 191, 199, 200 СК України просив суд стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше 23-х років, на користь позивача. 02.11.2018 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 17.01.2019 року призначено розгляд справи з викликом сторін в межах спрощеного позовного провадження. Відповідач засобами електронної пошти подав суду клопотання про відкладення розгляду справи та про витребування інформації, а також подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частки від всіх його доходів, зазначаючи, що на даний час відповідач також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], крім цього [PERSON] отримує соціальну стипендію, оскільки його батько (відповідач) є учасником бойових дій. Відповідь на відзив позивачем не було подано у визначений судом строк, клопотання про надання додаткового часу для подання відповіді на відзив від позивача не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки від сторін не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив чи заперечення, а також про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта останнього та копією Свідоцтва про народження Серія І-КЕ № 063157. З матеріалів справи вбачається, що позивач навчається на першому курсі державного закладу «Луганський державний медичний університет», що підтверджується відповідною довідкою від 11.10.2018 року. Судом також встановлено, що на даний час з заробітної плати відповідача здійснюються аліментні відрахування на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини доходу, що доводиться листом начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області від 06.02.2019 року. Разом з тим, у матеріалах справи наявне підтвердження того, що позивач отримує соціальну стипендію у розмірі 1\~180 грн. щомісячно у відповідності до п. 5 ч. 4 Постанови КМУ № 1045 від 28.12.2016 року, як дитина учасника бойових дій (довідки державного закладу «Луганський державний медичний університет» від 15.02.2019 року та від 12.02.2019 року). Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що, у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд\~повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище\~дитини\~і платника аліментів;\~наявність востаннього\~інших\~неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,\~батьків,\~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що відповідач, є батьком повнолітнього позивача, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому, з урахуванням наявних аліментних зобовязань [PERSON], який сплачує 1/6 частку свого доходу на утримання малолітньої дочки, та матеріального становища позивача, який отримує соціальну стипендію як син учасника бойових дій, з відповідача слід проводити\~стягнення в розмірі\~1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не більше 23-х років, на користь позивача. Зважаючи на ту обставину, що позивач є повнолітнім та втратив статус дитини згідно ч. 1 ст. 6 СК України, на думку суду, вимога позивача щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави та половини витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial