Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

\~Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( ПАТ КБ «ПриватБанк», далі Банк), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б\\н від 01.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 47643,95 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 14.11.2017 року у розмірі 41934,58 грн, яка складається з наступного 29696,97 грн заборгованість за кредитом, 3418,80 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3889,35 грн заборгованість за пенею та комісією, 4929,46 грн штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача проти розгляду справи в порядку заочного судочинства не заперечував. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.12.2015 р. [PERSON] уклав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, підписавши Генеральну угоду разом з Умовами та правилами, Тарифами, чим погодився. Своїм підписом відповідач\~ погодився з тим, що дана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь- який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 526 ЦК України визначено, що зовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з наданого банком\~ розрахунку, заборгованість за договором б/н від 01.12.2015 року станом на 14.11.2017 року утворилась у розмірі 41934,58 грн, яка складається з наступного 29696,97 грн заборгованість за кредитом, 3418,80 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3889,35 грн заборгованість за пенею та комісією, 4929,46 грн штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пеня нараховувалось банком по 1187,87 грн. з 06.06.2017 р. по 10.10.2017 р. Крім того, Банком нарахована пеня\~накопичувальним підсумком за період з\~ 30.06.2017 р. по 14.11.2017 р. у сумі 3889,35 грн. з розрахунку за червень 2017 р. 1187,87 грн., за липень 2017 р. пеня нараховувалась тричі 02.07.2017 р., 14.07.2017 р. та 31.07.2017 р. по 637,87 грн., 137,87 грн. та 1325,74 грн. відповідно, за серпень 2017 р. пеня нараховувалась тричі 17.08.2017 р.,30..08.2017 р.,31.08.2017 р. по 825,74 грн.,825,74 грн.,2013,61 грн відповідно. Проте умовами п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил встановлено, що за випадку прострочення зобовязань за кредитним договором сплачується пеня у розмірі 100 грн. Оскільки ПАТ «КБ «Приватбанк» просить стягнути пеню з 30.06.2017 р. по 14.11.2017 р вона підлягає стягненню з відповідача з розрахунку 100,00 грн. на місць, тобто 700,00 грн. П. 2.2. Генеральної угоди передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з\~ того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у\~ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~Основним Законом України\~є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 4929,46 грн\~ задоволенню не підлягають. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору\~ у мінімальному розмірі- 1600 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial