Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес- Банк» 21 квітня 2016 року звернувся в суд з даним позовом до відповідачів [PERSON] і [PERSON] про стягнення солідарно 11303,97 грн. заборгованості. На обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № 93337/07/к від 22 травня 2012 року банк надав [PERSON] . кредит на споживчі цілі у розмірі 27000,00 грн. строком на 36 місяців з 22 травня 2012 року по 22 травня 2015 року із сплатою 25 % річних. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за його користування та повернути кредит в порядку та на умовах , визначених договором. В якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 22 травня 2012 року був укладений договір поруки № 93337/07/пр., відповідно до якого поручитель зобов»язався перед банком відповідати за невиконання позичальником зобов»язань по кредитному договору як солідарний боржник.. Банк свої зобов»язання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит. Погашення кредиту відбувалось щомісячно шляхом відрахування із заробітної плати позичальника, але в листопаді 2014 року надходження заробітної плати припинилось. В результаті станом на 24 березня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 11303,97 грн., яка складається з такого: сума простроченої заборгованості по кредиту - 4500 грн.; сума донарахованих відсотків - 88,52 грн., сума прострочених відсотків по кредиту 1656,39 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1670,06 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 423,93 грн., сума штрафу (10%) 2700,00 грн.., індексація боргу по кредиту в результаті інфляції 265,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , місце проживання якого в [ADDRESS], і [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS], в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином через публікацію оголошення в пресі. Справу розглянуто заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З обставин справи встановлено, що 22 травня 2012 року між ПАТ АБ «Експрес- Банк» і [PERSON] укладений кредитний договір № 93337/07/к, за яким [PERSON] . отримав кредит на споживчі цілі у сумі 27000,00 грн. строком на 36 місяців з 22 травня 2012 року по 22 травня 2015 року . із сплатою 25 % річних. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використовувати кредит на споживчі цілі, сплатити проценти за його користування та повернути його в порядку та на умовах , визначених у кредитному договорі, не пізніше 22 травня 2015 року. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов»язань за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно наведеного позивачем розрахунку за кредитним договором станом на 24 березня 2016 року рахується заборгованість у розмірі 11303,97 грн., яка складається з наступного: сума простроченої заборгованості по кредиту - 4500 грн.; сума донарахованих відсотків - 88,52 грн., сума прострочених відсотків по кредиту 1656,39 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1670,06 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 423,93 грн., сума штрафу (10%) 2700,00 грн., індексація боргу по кредиту в результаті інфляції 235,07 грн. У відповідності довимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Заборгованість у розмірі 6244,91 грн., яка складається з: сума простроченої заборгованості по кредиту - 4500 грн.; сума донарахованих відсотків - 88,52 грн., сума прострочених відсотків по кредиту 1656,39 грн. . і інфляційні втрати по кредиту згідно ст.625 ЦК України 265,07 грн., а разом 6509,98 грн., підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] Суд при вирішенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу враховує положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., якою введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Згідно зазначеної правової норми на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у місті Іловайську Донецької області, тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 05.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де проводилась антитерористична операція. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що банком була нарахована після 14 квітня 2014 року пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1670,06 грн., за несвоєчасне повернення відсотків 423,93 грн. і на дату звернення до суду штраф 2700,00 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені та штрафу у розмірі 4793,99 грн. задоволенню не підлягають. В частині вимог солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] , суд вважає, що дані позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В якості забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору № 93337 /07/к від 22 травня 2012 року між банком та [PERSON] 22 травня 2012 року був укладений договір поруки № 93337 /07/пр. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, поручитель зобов'язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] всіх його зобов'язань перед кредитором з повернення кредиту не пізніше 22 травня 2015 року як солідарний боржник . Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Як встановлено , позичальник [PERSON] прийняв на себе зобов'язання повернути банку кредит у повному обсязі в строк не пізніше 22 травня 2015 року. Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 травня 2012 року, яким визначена дата виконання зобов»язання не пізніше 22 травня 2015 року, - 21 квітня 2016 року, тобто після спливу 6-ти місячного строку, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес -Банк» про стягнення з [PERSON] солідарно заборгованості за кредитним договором слід відмовити у зв'язку із припиненням поруки. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги банку. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача [PERSON] на користь позивача суд стягує витрати зі сплати судового збору 793, 59грн. ., а також пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 315 грн.

Outcome: partial