Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач у липні 2015 року звернувся до суду із позовом про розділ майна подружжя, обґрунтовуючи його тим, що з 11.08.2006 року він перебував у шлюбу з відповідачкою, за час якого була придбана квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована за відповідачкою. Угоди про поділ даного майна сторони не досягли, іншого жила позивач на має, тому змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить розподілити сумісне нажите майно за час шлюбу з відповідачкою та визнати за ним право власності на 11/27 частку квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачкою право власності на 16/27 частку вказаної квартири. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, просив позов задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №052935 11.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], від 19.02.2009 року [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог [PERSON] Відповідно до розяснень, які містяться в п.22. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова Пленуму) поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Згідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Водночас ч.2,3 ст. 71 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За загальним правилом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, вказана квартира [ADDRESS] була придбана подружжям під час шлюбу. Враховуючи обставини справи та заявлені позовні вимоги [PERSON] суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності саме на 11/27 частку квартири [ADDRESS] , а за відповідачкою - на 16/27 частку вказаної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved