Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з [PERSON], має спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Як член сімї поселилися і проживають у квартирі колишнього чоловіка [ADDRESS]. Втім відповідач припинив електропостачання у квартиру за заявою [PERSON]. Відповідач на заяву позивача укласти з нею угоду на постачання електроенергії відповів відмовою. Тому позивач просить зобовязати відповідача укласти договір і поновити електропостачання. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що припинили постачання за заявою власника квартири [PERSON]. Вважають, що позивач не має самостійного прав на споживання електроенергії. Тому просили відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи підтримав відповідача. Суд, вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Сумиобленерго» є монопольним електропостачальником для населення у м.Суми. [PERSON] належить квартира за адресою [ADDRESS]. Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Як член сімї власника позивач поселилася і проживає у зазначеній квартирі. Позивач, [PERSON] та їх дитина зареєстровані у зазначеній квартирі. Також встановлено, між ПАТ «Сумиобленерго» та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією №90849 від 04.09.20010 року. 27.07.2015 року [PERSON] відмовився від отримання послуг відповідача, написав заяву про розірвання з ним договору на електропостачання по зазначеній квартирі. 30.07.2015 року відповідач припинив постачання електроенергії у зазначену квартиру. Позивач зверталася до відповідача з заявою про укладення з нею договору на постачання електроенергії до квартири, але відповідач відповів відмовою. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими доказами, свідоцтвами про шлюб, про народження дитини, рішенням суду про розірвання шлюбу, довідкою про зареєстрованих осіб, заявою на припинення електропостачання. З встановлених фактів та положень законів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 1, 396, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до положень ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до положень ст.ст. 396, 405 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 391 глави 29 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст.ст. 20 і 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач і виконавець зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. У своїй сукупності зазначені положення законів вказують на те, що позивач має право на отримання житлово-комунальних послуг для забезпечення умов проживання у зазначеній квартирі. Виходячи з того, що [PERSON] добровільно відмовився від отримання послуг по цій квартирі і не бажає їх отримувати, позивач має право отримати ці послуги самостійно. Відповідач, як надавач комунальних послуг зобовязаний їх надати і укласти відповідний договір. Відтак позов слід задовольнити. Доводи представника відповідача і третьої особи не спростовують встановленого і вищевикладених висновків суду та не впливають на прийняте рішення. У звязку з цим з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved