Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося в суд з позовом до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ПАТ «Укрсиббанк», [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11380132000, у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 42 924,00 дол. США зі строком повернення кредитних коштів до 03 серпня 2015 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів (п. 2.1. Кредитного договору) відповідачем було надано в заставу наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал - В, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Золотоніським ВРЕР ВДАІ УДАІ УМВСУ у Черкаській обл., 02.02.2008 року. Заставна зартість предмету застави складає 232 800,00 грн. Відповідач [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе грошові зобов'язання, тому по Договору № 11380132000 налічується заборгованість відповідно до рішення суду по справі № 695/4828/13-ц від 10.04.2014 року у розмірі 35 353,11 дол. США, що є еквівалентом 414 338, 44 грн. 21 вересня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11380132000 від 04.08.2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Про зміну кредитора відповідач був повідомлений, що підтверджується списком згрупованих відправлень №1028. Крім того, відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з АКІБ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», на підставі чого позивач набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що є забезпеченням виконання зобов'язань, а саме - автомобіль SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал - В, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить відповідачу. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, з метою виконання основного зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором і у відповідності до умов договору застави позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 414 338, 44 грн. звернути стягнення на предмет застави, автомобіль SUBARU, модель TRIBECA, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] та стягнути судові витрати. У судове засідання 16.11.2017р. представник позивачане з'явився, направив до суду заяву про подальший розгляд справи без участі представника, де підтримує подану заяву. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] адвокат Жук І.В. по ордеру та договору у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. При цьому пояснила, що Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11380132000 укладено 04.08.2008 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». Для забезпечення виконання цього договору 04.08.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №221760. Крім того, 23.05.2007 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №11156040000. Для забезпечення виконання цього договору 23.05.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №116008. Для забезпечення виконання цього зобов'язання, 23.05.2007 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки №54723. У позичальника [PERSON] виникла заборгованість за кожним з зазначених договорів, а саме: договором про надання споживчого кредиту №11156040000 від23.05.2007 та договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11380132000 від04.08.2008. З цих підстав ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення загальної заборгованості за обома вказаними договорами. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 10.04.2014 у справі № 695/4828/13-ц вказаний позов задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] суми боргу за кредитним договором № 11156040000 та № 11380132000 в загальному розмірі 757 910, 48 грн. Відносно кожного з солідарних боржників Золотоніським міськрайонним судом видано виконавчі листи (28.05.2014 та 18.08.2014) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 757910, 48 грн.,які стягувачем, ПАТ «УкрСиббанк» звернуто до виконання. Відповідно посадовими особами ВДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції відкрито два виконавчих провадження: виконавче провадження №44724564 щодо стягнення зазначеної заборгованості з боржника [PERSON], що відкрите постановою державного виконавця від 12.09.2014; виконавче провадження №44725078 щодо стягнення зазначеної заборгованості з боржника [PERSON], що відкрите постановою державного виконавця від 15.09.2014. На даний час виконавчі провадження щодо кожного з боржників не припинено. Єдиним стягувачем у кожному з зазначених проваджень є ПАТ «УкрСиббанк», який від своїх вимог щодо стягнення заборгованості, в рахунок якої позивач просить звернути стягнення на предмет застави не відмовляється. Таким чином, сума заробгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11380132000 від 04.08.2008 з відповідача вже стягнута згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 10.04.2014 (справа № 695/4828/13-ц) на користь ПАТ «Укрсиббанк». Тому ухвалення рішення про задоволення поданого позову призведе до подвійного стягнення з боржника як грошових коштів, так і належного йому майна за одне і те саме порушення одного і того ж договору, що суперечить визначеним ст. 3 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, та передбаченій статтею 61 Конституції України забороні бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому вважє, що поданий позов в тому числі з цих підстав підлягає залишенню без задоволення. Одночасно, зазначила, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05.10.2016 позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», відмовлено в заяві про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] (справа №695/4828/13) у зв'язку тим, що у вказаній судовій справі з відповідача [PERSON], а також її поручителя [PERSON], стягнуто заборгованість одночасно за двома кредитними договорами. Натомість, як заявляє ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», йому відступлено право вимоги лише щодо одного з них. За таких обставин, зміна стягувача лише в частині вимоги за єдиним виконавчим документом є неприпустимою. Крім того, у відповідача виникають обґрунтовані сумніви щодо дійсності відступлення права вимоги саме за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11380132000 від 04.08.2008 через наступне. Зі змісту п.п. 2.1 договору факторингу від 21.09.2015 №26 слідує, що права вимоги, які відступаються, фіксують у підписаному сторонами Реєстрі Боржників. До даної позовної заяви додано реєстр боржників, а не витяг чи викопіювання з нього. Однак доданий реєстр боржників не підписано первісним кредитором відповідача, ПАТ «УкрСиббанк». Що вказує на те, що це не той документ, про який йдеться в п.п. 2.1 договору факторингу від 21.09.2015 №26. Та з урахуванням того, що первісний кредитор не відмовляється від стягнення заборгованості з відповідача у межах виконавчого провадження, існують обґрунтовані сумніви в тому, що позивачу дійсно відступлено вказане право вимоги. Крім того, представник відповідача просив застосувати позовну давність, оскільки із рішення Золотоніського міськрайонного суду від 10.04.2014р. вбачається, що у зв'язку з порушенням відповідачем своїх обов'язків, в тому числі за договором №11380132000 від 04.08.2008р., первісний кредитор ПАТ «Укрсиббанк» 22.10.2013р. направив відповідачу вимогу про погашення відповідної заборгованості. Відповідно перебіг строку позовної давності відносно вимоги про звернення стягнення на предмет застави розпочався 22.10.2013р. та минув 22.10.2016р. Оскільки згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тому для позивача у даній справі вказаний строк позовної давності є рівною мірою обов'язковим. Дана позовна заява надійшла до суду 07.12.2016р., тобто з порушенням встановлених строків позовної давності. За таких обставин, просила суд відмовити у задоволенні позову внаслідок спливу позовної давності. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 12.09.2014р. до ВДВС надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчих листів про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] 15.09.2014р. державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Після проведення виконавчих дій було встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі, яка знаходиться в заставі ПАТ «УкрСиббанк». Також [PERSON] належить автомобіль SUBARU, модель TRIBECA, 2008р.в., д.н.з. [NUMBER], який описано 08.10.2014р. Після відступлення права вимоги з одним з кредитних договорів, ПАТ «УкрСиббанк» до ВДВС із заявами щодо повернення виконавчого листа або заміну сторони виконавчого провадження не звертався. Виконавче провадження не закрите, на даний час жодних стягнень не було. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» по даному виконавчому провадженню не являється стягувачем. Припинення стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» тієї частини боргу, яка відступлена ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» неможливе. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, пояснення свідка, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору № 11380132000 від 04 серпня 2008 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 42 924,00 дол. США зі строком повернення кредитних коштів до 03 серпня 2015 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних. Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору в якості забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника була надана порука [PERSON], згідно договору поруки № 221760 від 04.08.2008р., а також надано в заставу наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал - В, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Золотоніським ВРЕР ВДАІ УДАІ УМВСУ у Черкаській обл., 02.02.2008 року. Заставна вартість предмету застави складає 232 800,00 грн. 22.10.2013р. первісним кредитором ПАТ «УкрСиббанк» на адресу [PERSON] було направлено вимогу про погашення відповідної заборгованості. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014р. позов задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за кредитним договором № 11156040000 та № 11380132000 в розмірі 64 688,13 дол. США, що за курсом НБУ 1172 грн. за 1 дол. США станом на 10.04.2014р. становить 757 910,48 грн. Відповідно до заяви ПАТ «УкрСиббанк» про прийняття виконавчого документу до виконання та примусове виконання рішення суду у ВДВС Золотоніського МРУЮ відкрите виконавче провадження № 44725078. Відповідно до Договору факторингу №26 від 21 вересня 2015 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк», право грошової вимоги за кредитним договором № 11380132000 від 04.08.2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з АКІБ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», на підставі чого позивач набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що є забезпеченням виконання зобов'язань, а саме - автомобіль SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал - В, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належить відповідачу. Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.08.2016р. у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача із ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», було відмовлено, оскільки часткова заміна стягувача не передбачена ст. 378 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. За таких обставин, суд при розгляді даного позову не може відійти від принципу обов'язковості рішення Золотоніського міськрайонного суду від 10.04.2014 (справа № 695/4828/13-ц) чи змінити його. Станом на момент розгляду справи судом, сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11380132000 від 04.08.2008р. уже стягується з відповідача на користь ПАТ «Укрсиббанк». Отже ухвалення рішення про задоволення поданого позову призведе до подвійного стягнення з боржника як грошових коштів, так і належного йому майна за одне і те саме порушення одного і того ж договору, що суперечить визначеним ст. 3 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, а також передбаченої статтею 61 Конституції України заборони бути двічі притягненим до юридичної відповідальності одного виду та одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд вважє, що поданий позов, в тому числі з цих підстав, до задоволення не підлягає. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Первісний кредитор ПАТ «Укрсиббанк» 22.10.2013р. направив відповідачу вимогу про погашення відповідної заборгованості. Отже, щонайпізніше 22.10.2013р. первісний кредитор дізнався про своє порушене право, та у нього виникло право звернути стягнення на предмет застави. Натомість первісний кредитор не скористався своїм правом звернути стягнення на предмет застави. Відповідно перебіг строку позовної давності відносно вимоги про звернення стягнення на предмет застави розпочався 22.10.2013р. та минув 22.10.2016р. Дана позовна заява надійшла до суду 07.12.2016р., тобто з порушенням встановлених строків позовної давності. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За вказаних обставин, суд відмовляє у задоволенні позову, крім викладеного, ще і внаслідок спливу позовної давності.

Outcome: dismissed