Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» м. Київ звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №78 від 28.02.2008р. в розмірі 21167,29грн., стягнення судового збору в розмірі 1378грн., мотивуючи дані вимоги тим , що 28.02.2008р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №78, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000грн.. 17.12.2012р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення прав вимоги відповідно до умов якого зокрема ПАТ «АКПІБ» відступило право грошової вимоги за кредитним договором №78 від 28.02.2008р. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». 26.09.2016р. ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» уклали договір відступлення прав вимоги відповідно до умов якого зокрема ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило право грошової вимоги за кредитним договором №78 від 28.02.2008р. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим порушує умови вищевказаного кредитного договору, в результаті чого станом на 22.06.2016р. наявна заборгованість за кредитом у розмірі 4162грн., за відсотками у розмірі 8620,05грн., комісія у розмірі 1976,40грн. та пеня за останні 12 місяців у розмірі 6408,84грн.. Тому, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» м. Київ звернулось до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу у загальному розмірі 21167,29грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378грн.. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву , в якій просила розглядати справу за її відсутністю , позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - оголошенням у газеті «Урядовий курєр» №115 (5984) від 22.06.2017р. , про причини неявки до суду не повідомила. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача [PERSON] в поданій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 29.06.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася , та сплати процентів , належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №78 про надання споживчого кредиту від 28.02.2008р., відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 10000грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 17% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 25.02.2010р.. Погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно відповідно до графіку (Додаток №1), який є невідємною частиною цього Договору. Кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. Цей договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до повного повернення Позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору. З даними умовами кредитного договору відповідач [PERSON] була письмово ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Додатком №1 до кредитного договору №78 від 28.02.2008р. встановлено графік погашення кредитної заборгованості, з умовами якого відповідач [PERSON] була письмово ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором також були забезпечені договором поруки №82/78 від 28.02.2008р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фриз ЛТД» м. Сєвєродонецьк, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до копії договору відступлення прав вимоги, укладеного 17.12.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» («Первісний кредитор») та ТОВ «Кредитні ініціативи» («Новий кредитор»), на умовах, встановлених цим Договором, Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає Кредитний портфель, внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим Договором, Новий кредитор набуває усіх прав вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових зобовязань та інших зобовязань, правом на звернення стягнення за зобовязаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. Відповідно до витягу з реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012р., ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №78 від 28.02.2008р.. Відповідно до копії договору факторингу №2016-3КІ/ДГ від 26.09.2016р., укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» м. Київ, Фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору. Відповідно до копії Акту приймання-передачі реєстру боржників від 27.09.2016р. до договору факторингу №2016-3КІ/ДГ від 26.09.2016р., укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» м. Київ, Клієнт передав, а Фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку 1-1 до Договору. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників №1-2 від 26.09.2016р., ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» м. Київ набуло право вимоги щодо кредитного договору №300012_15090206 від 28.02.2016р., позичальником якого є [PERSON]. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №78 від 28.02.2008р. [PERSON] станом на 22.06.2016р. має заборгованість за кредитом в сумі 27498,69грн., що складається з: 4162грн. заборгованість за кредитом; 8620,05грн. заборгованість по відсоткам ; 1976,40грн. комісія, 12740,24грн. заборгованість по пені, 6408,84грн. заборгованість по пені за останній календарний рік. Стосовно нарахування позивачем та позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] 6408,84грн. заборгованість по пені за останній календарний рік (22.06.2015р. 22.06.2016р.), суд зазначає наступне. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня за період з 14 квітня 2014 року (22.06.2015р. 22.06.2016р.), тобто в період проведення антитерористичної операції, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача [PERSON] не підлягають. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» м. Київ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №78 від 28.02.2008р. в розмірі 21167,29грн. підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 14758,45грн., яка складається за наступного: 4162грн. - заборгованість за кредитом ; 8620,05грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1976,40грн. - комісія. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №19496 від 01.07.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378грн. Враховуючи те, що задоволено 69,72% відсотків позовних вимог (14758,45грн. від 21167,29грн. складає 69,72%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 960,74грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378грн. х 69,72% ). Відповідно до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Витрати у розмірі 420грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача [PERSON] документально підтверджені матеріалами справи. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420грн..

Outcome: partial