Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач у червні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS] . В будинку разом з [PERSON] також зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , 1961 року народження, хоча фактично не проживає. Шлюб між сторонами був розірваний 11.07.2002 року народження. Відповідачка в 2005 році виїхала в невідомому напрямку, зі слів сусідів до Москви. Оскільки реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу в отриманні субсидії, він вимушений сплачувати надмірні комунальні послуги. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, визначено новий склад суду в особі головуючого судді Щербаченко М. В. у зв`язку з звільненням з посади судді [PERSON] за її заявою про відставку. Ухвалою суду від 07.10.2021 року суддею Щербаченко М.В. було прийнято справу до свого провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що будинок належав його матері, а потім був переоформлений на нього. Відповідачка вже 20 років не проживає з позивачем, виїхала до Бєлгородської області з новим чоловіком та дитиною, проте не бажає добровільно знятись з реєстрації, хоча і має у с.Кам`янка власний будинок. Факт реєстрації відповідачки у його будинку порушує його права і перешкоджає в отриманні субсидії. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляд. Від відповідачки не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 07.12.1992 року (а.с.4). В указаному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] (а.с.12). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.07.2002 року (а.с.5). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] була у шлюбі з позивачем, проте після розлучення з новим чоловіком виїхала з України і вже тривалий час понад 10 років не проживає [ADDRESS] . Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідачки такою, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство (частина четвертої статті 156 ЖК України). За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідачка була членом сім`ї позивача, але після припинення шлюбних відносин вона не проживає у спірному будинку понад рік, витрат на утримання спірного житла відповідачка не несе, поважних причин її не проживання в цьому будинку не установлено, [PERSON] втратила інтерес до житла, в якому зареєстрована, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком по [ADDRESS] . За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Ураховуючи, що позивач ухвалою суду від 02.07.2021 року був звільнений від сплати судового збору (а.с.13), відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 908 грн., який мав сплатити позивач при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved