Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є атестованим співробітником Національної поліції України та учасником бойових дій. За наслідками розгляду протоколу №6 засідання житлово-побутової комісії УМВС України в Сумській області від 05.11.2015 року, 21.01.2016 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради було прийняте рішення № 52 «Про надання службового жилого приміщення», якім затверджено витяг з протоколу № 6 засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання їй на склад сімї з трьох осіб службової двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Через місяць після прийняття вказаного рішення, вона звернулася до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, де їй спочатку в усній, а потім у письмовій формі повідомили, що ордер не підписаний, оскільки триває перевірка наявності законних підстав для видачі ордеру на спірне житлове приміщення. Вважає вказані дії відповідача не законними, оскільки порушуються її житлові права та вона не має законних підстав для вселення у надане службове житло. Тому просить зобовязати відповідача видати їй ордер на вселення у службову квартиру [ADDRESS] на склад сімї з трьох чоловік. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та додатково пояснили, що рішення виконавчого комітету СМР не скасовувалося та недійсним не визнавалося, а тому відповідач безпідставно затримує з видачею ордеру. Представник відповідача позов заперечила та пояснила, що після надходження до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради клопотання начальника УМВС України в Сумській області та витягу з протоколу № 6 ЖПК УМВС України в Сумській області про надання позивачу на склад сімї з трьох осіб службової двохкімнатної квартири [ADDRESS] було підготовлено проект рішення про відмову у задоволенні цього клопотання, але виконавчий комітет не погодився із запропонованим проектом рішення та прийняв рішення № 52 від 21.01.2016 року про надання позивачу службового житла. Зазначила, що ордер було виписано, але він не підписаний, оскільки триває перевірка законності виділення позивачу житла. Представник Сумської міської ради позов підтримав та пояснив, що оскільки було прийняте виконавчим комітетом рішення про надання позивачу службового житла і дане рішення не скасоване, а тому відповідач має видати ордер. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов заперечили та пояснили, що квартира була розподілена з порушенням вимог закону та черговості, чим порушені, в тому числі їх права на отримання житла. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази подані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за клопотанням УМВС України в Сумській області від 08.07.2015 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради 15.09.2015 року за №506 було прийняте рішення про включення квартири [ADDRESS], яка перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Суми, до числа службових та закріплену вказану квартиру за УМВС України в Сумській області. (а.с. 33) 05 листопада 2015 року ЖПК УМВС України в Сумській області прийняла рішення про надання старшому психологу ГКЗ РМГБОП, підпорядкованої УМВС України в Сумській області, [PERSON], яка потребує поліпшенню житлових умов та перебуває у контрольному списку працівників УМВС з 24.10.2006 року, службового житла - двохкімнатної квартри під номером 52 по пров. Інститутській, 7 в м. Суми (а.с. 43) В цей же день, 05.11.2015 року, вказаний протокол засідання ЖПК УМВС України в Сумській області разом з іншими документами був направлений міському голові м. Суми для затвердження. (а.с. 44) Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету СМР від 21.01.2016 року за №52 затверджено витяг з протоколу № 6 засідання ЖПК УМВС України в Сумській області про надання позивачу, як старшому психологу ГКЗ РМГБОП підпорядкованої УМВС України в Сумській області, на склад сімї з трьох осіб службової двохкімнатної квартири [ADDRESS]. (а.с. 40) Також встановлено, що після прийняття вказаного рішення №52 позивач звернулася до відповідача з питання отримання ордеру на службове житло, але їй було повідомлено про те, що ордер не підписаний, оскільки правовим управлінням СМР та правоохоронними органами розглядається питання наявності законних підстав для видачі ордеру. (а.с. 11,12) В судовому засіданні, представник відповідача зазначила, що у звязку з перевіркою правомірності надання позивачу службового житла, яка триває, на даний час неможливо вирішити питання про видачу позивачу ордеру. Суд погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне. За положеннями ст. 118, 121, 122 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Жодним нормативним актом, що регулює порядок надання службового житла, не визначено строк у якій має бути виданий громадянину ордер на підставі рішення виконавчого комітету. В той же час, Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в в Українській РСР передбачено (п. 19), що рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляться обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення. Аналогічна норма міститься в п. 2.12 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, яке було чинним на час прийняття виконавчим комітетом рішення №52 та втратило чинність 02.02.2016 року. Відповідно до пункту 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Постановою КМУ від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (з додатками № 1 та №2) утворено територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Сумській області, та ліквідовано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. З повідомлення Головного управління національної поліції в Сумській області (а.с. 39) вбачається, що позивач з 07.11.2015 року працює на посаді старшого психолога батальйону поліції особливого призначення з 07.11.2015 року, а до 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ. З 07.11.2015 року тривають заходи по ліквідації УМВС України в Сумській області. Окрім того, як вбачається з повідомлення прокуратури Сумської області триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №42016200000000077 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом можливих незаконних дій посадових осіб Сумської міської ради в частині прийняття рішення виконавчим комітетом СМР під час надання житла [PERSON] В судовому засіданні 3-ї особи [PERSON] та [PERSON], зазначили, що вони тривалий час перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, є учасниками бойових дій. В той же час, квартира була розподілена позивачу з порушенням вимог закону та черговості, чим порушені, в тому числі, їх права на отримання житла. Враховуючи наведені вище обставини та наявність у відповідача права переглянути рішення до видачі ордеру, суд вважає що вимоги позивача не ґрунтуються на законі з огляду на наведені відповідачем підстави та причини затримання видачі ордеру, які заслуговують на увагу, а відтак у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

Outcome: dismissed