Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

ПП «Транс Логістик» 28.01.2020р. звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене відшкодування моральної шкоди у розмірі 300\~000,00 грн. та судові витрати у справі. Позов мотивований тим, що 12.03.2019р. о 21:30\~год. з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON] . Позивач відшкодував дружині відповідача моральну шкоду в розмірі 300\~000,00 грн., проте позивач в добровільному порядку не відшкодовує завдану шкоду підприємству. Представником позивача ПП «Транс Логістик», - Денисенком В.М. надано суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій заявлені вимоги у розмірі 300\~000,00 \~грн. визнав. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2019р. №\~206/2481/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки (а.с.11-20). Вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] 12.03.2019р., приблизно о 21 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «MAN TGM 18.240», реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , належить ПП «Транс Логістик», рухався по проїжджій частині [ADDRESS] .\~Іларіонівська, з боку вул. Залізноводської в напрямку вул. Буковинської, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, Самарського району, м. Дніпро. Під час руху, по [ADDRESS] . Іларіонівській, Самарського району, м. Дніпро в районі електричної опори № [NUMBER] , 12.03.2019р. біля 21 години 30 хвилин, [PERSON] , проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, наближаючись до перехрестя вул. Іларіонівської з вул. Буковинською, з`їжджаючи з головної дороги на другорядну дорогу, рухаючись прямо, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, будучи зобов`язаним надати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, ігноруючи дорожні знаки, а саме 2.3 «Головна дорога» та 7.8 «Зміна напрямку головної дороги» праворуч Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення, на вищевказаному перехресті, передньою частиною свого автомобіля з лівою бічною частиною автомобіля «GREAT WALL SAFE SUV», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головні дорозі, наближаючись до вищевказаного перехрестя та виконував маневр повороту ліворуч з вул. Буковинської на вул.\~Іларіонівську по головній дорозі, де по ходу його руху, перед вказаним перехрестям, встановлено дорожні знаки 2.3 «Головна дорога» та 7.8 «Зміна напрямку головної дороги» ліворуч Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого, водій автомобіля «GREAT WALL SAFE SUV», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень, загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що позивач є власником транспортного засобу «MAN TGM 18.240», реєстраційний номер [NUMBER] , він є належним позивачем у справі за вимогами про відшкодування шкоди. Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2019р. №\~206/2481/19 спільну заяву потерпілої [PERSON] та генерального директора ПП «Транс Логістик» А.В. Росинець від 01.07.2019р. про затвердження мирової угоди, задоволено. Затверджено мирову угоду, укладену 01.07.2019р. між генеральним директором ПП «Транс Логістик» А.В. Росинець та потерпілою [PERSON] , за якою Приватне підприємство «Транс Логістик» зобов`язується перерахувати на користь [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 300000,00 грн. протягом трьох робочих днів з дня затвердження Самарським районним судом м. Дніпропетровська мирової угоди, в зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченого [PERSON] , в результаті якої настала смерть потерпілого. Мирова угода вважається виконаною за умови сплати ПП «Транс Логістик» [PERSON] грошових коштів у загальному розмірі 300000,00 грн. Сторони узгодили, що [PERSON] , у випадку своєчасного та належного виконання ПП «Транс Логістик» не буде мати до ПП «Транс Логістик» в майбутньому майнових або немайнових вимог, які стосуються або випливають з даної Мирової угоди, та які були предметом спору у кримінальному провадженні під № 206/2481/19. Провадження за позовними вимогами у цивільному позові [PERSON] до Приватного підприємства «Транс Логістик» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у загальному розмірі 561830,00 гривень та щомісячної виплати на кожну дитину потерпілої [PERSON] у розмірі 4173,00 гривень, закрито. (а.с.33-35). Відповідно до платіжного доручення № 22624 від 08.07.2019р. ПП «Транс Логістик» сплатило на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 300\~000,00 грн. (а.с.36). Відповідно до п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Враховуючи вищевказане, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що вимоги ПП «Транс Логістик» в частині стягнення 300\~000,00 грн. є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд доходить висновку про відступіть правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved