Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), звернувся 23 червня 2016 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 31 серпня 2006 року, - 19 627,49 гривень, та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 12 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 19 627,49 гривень. Представник позивача Сафір Ф.О. (довіреність №3734К-Н-О від 04 вересня 2015 року, чинна до 31 грудня 2017 року ) у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи /а.с.4 зворот/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] (за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2016 року) /а.с.54/, судова повістка повернулася до суду з позначкою «у зв'язку з закінченням терміну зберігання», заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» /а.с.45, 47, 48/ та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /9-44/. Відповідно до п.1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк /а.с.24 зворот/. У матеріалах справи відсутні докази про те, що дія договору була припинена за ініціативою однієї із сторін у спосіб, передбачений п.1.1.7.11 Умов. Таким чином договір від 31 серпня 2006 року, укладений між сторонами, діє з часу його укладення по теперішній час. Строк, у межах якого банк міг звертатися до суду з вимогами до відповідача не порушений. Умовами і правилами надання банком послуг, які разом із заявою відповідача є договором, передбачено винагороду банку, яка складається з: 1) процентів за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом і овердрафтом, 2) плати за випуск та обслуговування платіжної карти, 3) інших комісій і штрафних санкцій - якщо такі будуть /а.с.23/. На бланку заяви про відкриття рахунку та надання банківських послуг на видачу картки «універсальна» є запис «базова процентна ставка за кредитом - 3%» на місяць, що складає 36,00% на рік /а.с.10 зворот/. Договір є зобов'язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (ст.11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зі змісту зобов'язань, вбачається, що між сторонами у справі виникли відносини з приводу надання банківських послуг. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статті 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. В силу положень ст.ст.549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При оформленні кредитної картки відповідач ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується її підписом на заяві про оформлення картки /а.с.10 зворот/. В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідач зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають договір, укладений між нею і банком про надання банківських послуг. Згідно з правилами користування платіжною карткою, за користування Кредитом Банк нараховує проценти, в розмірі встановленому тарифами. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 гривень +5% від суми позову /а.с.33 зворот/. Така домовленість сторін договору не суперечить положенням ст.549 ЦК України та не свідчить про подвійну відповідальність за одне й те саме порушення. Фіксована та процентна частини штрафу є складовими передбаченої договором санкції і один одного не замінюють. Таким чином, на порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбачені умовами домовленості платежі не вносила, внаслідок чого станом на 12 травня 2016 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 19 627,49 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом, - у розмірі 10 837,52 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом, - 3 451,95 гривня, заборгованості за пенею, - 4 710,40 гривень, штрафів у розмірі, - 750,00 гривень, штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме, штрафів у розмірі 500,00 гривень (фіксована складова) та 910,83 гривень (процентна складова), з яких 1533,21 гривні внесено на погашення заборгованості 01 червня 2015 року (дата зміни облікових правил банку), що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6-8/. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву не надав, станом на день розгляду справи заборгованість має місце, тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved