Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 10.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», на підставі договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22.12.2014 року - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], відповідно якому остання отримала кредит у сумі 22 160,00 грн. для придбання товару з кінцевим строком погашення 10.10.2016 року. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, своєчасно не погасила належні до сплати суми кредиту та не сплатила комісію. Тому, позивач просив стягнути з відповідача достроково заборгованість у сумі 28\~846,87 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що 10.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на підставі договору від 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], відповідно якому остання отримала кредит у сумі 22 160,00 грн. для придбання товару з кінцевим строком погашення 10.10.2016 року. Згідно до умов договору, строк погашення кредиту, сплати процентів за його користування, комісії здійснюється в порядку -щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 20.08.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 846,87 грн., яка складається з наступного: -20 921,00 грн. залишок заборгованості за кредитом; -1,97 грн. відсотки за користування кредитом; -7 923, 00 грн. комісія за обслуговування кредитом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, відповідач прострочила повернення чергової частини кредиту, тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості достроково та судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved