Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 157 670,54 гривень, з яких: тіло кредиту - 54 146,71 гривень, відсотки - 1079,40 гривень, пеня - 100 787,65 гривень, сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 1624,40 гривень, сума за ставкою 3% від прострочених відсотків по кредиту - 32,38 гривень; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 2365,06 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 300420027901018, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 103968,00 гривень, з розрахунку в розмірі 0,001% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 02 серпня 2011 року по 02 серпня 2013 року. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 300420027901018/П від 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (позичальник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 300420027901018 від 02 серпня 2011 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань за договором. Поручитель і позичальник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 300420027901018 від 02 серпня 2011 року. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 29 лютого 2016 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 157 670,54 гривень, з яких: тіло кредиту - 54 146,71 гривень, відсотки - 1079,40 гривень, пеня - 100 787,65 гривень, сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 1624,40 гривень, сума за ставкою 3% від прострочених відсотків по кредиту - 32,38 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300420027901018, відповідно до умов якого кредитор Публічне акціонерне товариство «АСТРА БАНК» надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 103 968,00 гривень, з терміном користування кредитом - з 02 серпня 2011 року до 02 серпня 2013 року (включно). Відповідно до п. 1.2. Розділу 1 кредитного договору, кредит надається позичальнику: на купівлю автомобіля TOYOTA AVENSIS 2,0 L легковий сєдан 2011 року випуску для споживчих потреб; на сплату комісійної винагороди банку, що визначена у п. 1.4.2. цього договору; на сплату страхового платежу на перший рік страхування за договором добровільного страхування позичальника від нещасних випадків згідно із п. 3.3.4.3. цього договору. Згідно п. 1.4. Розділу 1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 0,001% процентів річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п. 2.2. цього договору, до моменту повного погашення заборгованості за цим договором; комісійну винагороду одноразово - за надання кредиту в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, а саме 2599,20 гривень на рахунок № 37397000130102 в АТ АСТРА БАНК, МФО 380548. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором з боку позичальника [PERSON], 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 300420027901018/П, відповідно до якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 300420027901018 від 02 серпня 2011 року. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Згідно п. 3.1. Розділу 3 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.5. Розділу 2 кредитного договору, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до 02 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 4332,00 гривень. Якщо 02 число місяця приходиться на неробочий день, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником у останній робочий день перед 02 числом місяця. Згідно п.п. 3.3.1. п. 3.3. Розділу 3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати щомісячно платіж згідно п. 2.5. цього договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «АСТРА БАНК» погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю ПАТ «Дельта Банк», а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Згідно додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року), до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 300420027901018 від 02 серпня 2011 року, укладеного між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] та договором поруки № 300420027901018/П від 02 серпня 2011 року, укладеного між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5.2. Розділу 5 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу визначеного в п. 2.5. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 6.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати). Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, з боку кредитора ПАТ «АСТРА БАНК» були виконані умови кредитного договору в частині надання кредиту, при цьому позичальником були порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 29 лютого 2016 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 300420027901018 від 02 серпня 2011 року становить 157 670,54 гривень, з яких: тіло кредиту - 54 146,71 гривень, відсотки - 1079,40 гривень, пеня - 100 787,65 гривень, сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 1624,40 гривень, сума за ставкою 3% від прострочених відсотків по кредиту - 32,38 гривень. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, враховуючи солідарну відповідальність позичальника та поручителя, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені та 3% від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 365 гривень 06 копійок, в рівних частках з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved