Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.09.2011 р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №К-4046854 за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 200 000,00 грн., зі сплатою 14,5 % річних, терміном до 13.09.2016 р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 19.06.2016 р. розмір заборгованості становить 755 518,57 грн., з яких: тіло кредиту - 109 811,84 грн., відсотки - 19 468,14 грн., комісія 23 400,00 грн., пеня - 602 838,59 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 16.11.2016 р. відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 19.02.2018 р. розпочато та відкладено підготовче судове засідання. Підготовче судове засідання закрито, справу призначено для судового розгляду. 19.02.2018 р. представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що прострочена заборгованість позичальника по тілу кредиту та відсоткам за період з 19.06.2015 р. по 19.09.2016 р. не підлягає стягненню, у зв'язку з пропуском строків позовної давності для стягнення такої заборгованості, а пеня підлягає стягненню за період з 19.06.2015 р. по 19.09.2016 р. Також зазначила, що вимога про стягнення пені підлягає зменшенню до 50% від загальної суми боргу по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, оскільки розмір пені в п'ять разів перевищує розмір кредиту та є неспіврозмірним заборгованості по кредиту, спрямований на безпідставне збагачення позивача за рахунок позичальника (а.с. 189-194 т. 1). 16.08.2018 р. представник позивача подав відповідь на відзив, зазначив, що відповідач дотримувався графіку погашення заборгованості за період з 15.09.2011 р. п 09.01.2014р., в подальшому погашення заборгованості здійснювалось, але неналежним чином, останній платіж здійснено 16.09.2015 р. Розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку відповідають умовам кредитного договору, відображають порядок нарахування заборгованості, динаміку виникнення та погашення боргу, відображають періоди нарахування суми до сплати та підтверджують наявність обставини простроченої суми заборгованості, загальний розмір якої становить 755 518,57 грн. (а.с. 2-5 т. 2). У запереченнях представник відповідача зазначила про порушення банком процедури дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, позичальнику не було направлено вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, що передбачена розділом 8 кредитного договору, у відповідача не виникло обов'язку дострокового повернення кредиту. Розмір неустойки не відповідає нормам чинного законодавства, значно перевищує розмір основного боргу, позивачем пропущено строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки, оскільки з позовом до суду позивач звернувся у жовтні 2016 р., пеня може бути нарахована банком виключно за період з жовтня 2015 р. по жовтень 2016 р., з урахуванням положень ч. 2 ст. 258 ЦК України. Сума основного боргу, відсотків, пені та комісії є недоведеними (а.с. 12-38 т. 2). Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином (а.с. 11 т. 2). Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила врахувати доводи щодо застосування строків позовної давності та заяви про зменшення неустойки. Позовні вимоги в іншій частині позову визнає (а.с. 44 т. 2). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином (а.с. 10 т. 2). Суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності осіб, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, розмір тіла кредиту, відсотків, комісії підлягає стягненню в повному обсязі, розмір пені підлягає зменшенню. Судом встановлено, що 14.09.2011 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №К-4046854, відповідно до п.1.1 якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., терміном повернення заборгованості до 13.09.2016 р. (а.с. 7-12 т. 1) Пуктом 1.1.1 договору визначено, що плата за користування кредитом у вигляді процентів становить: 14,5 % річних у разі якщо позичальником виконуються всі умови договору належним чином; 19,5 % річних у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту. Зазначена умова зміни процетної ставки вступає в дію, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за договором. Зміна розміру процентної ставки є зазделегідь погодженою і не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до договору (п. 1.1.2). Позичальник щомісячно сплачує кредитору комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,45 % від суми кредиту (п. 1.3.1). В силу п. 5.1 договору позичальник зобов'язується забезпечити своєчасну оплату ануїтетних платежів та інших платежів, передбачених даним договором, належним чином виконувати свої зобов'язання за договором. За прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, комісій позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення (п. 9.1). Встановлено що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 19.09.2016 р. становить 755 518,57 грн., з яких, тіло кредиту - 109 811,84 грн., відсотки - 19 468,14 грн., комісія - 23 400,00 грн., пеня -602 838,59 грн. (а.с. 15-19). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про підтвердження наявності за відповідачем заборгованості по тілу кредиту - 109 811,84 грн., відсоткам - 19 468,14 грн., комісії - 23 400,00 грн., а тому вказана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача. Посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності щодо нарахування заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за період з 19.06.2015 р. по 19.09.2016 р. не підтверджуються матеріалами справи, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж позичальником здійснено 28.12.2014 р., з позовом до суду банк звернувся у жовтні 2016 р., тобто в межах строку позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України. В той же час, суд погоджується з доводами представника відповідача про зменшення розміру пені, з огляду на наступне. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені в сумі - 602 838,59 грн., понад п'ять разів більше заборгованості по тілу кредиту (109 811,84 грн.), тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та посилання представника відповідача про зменшення розміру пені, суд вважає необхідним зменшити розмір пені до розміру заборгованості за кредитом, а саме: до 109 811,84 грн. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги частково, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: partial