Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2011 року дала в борг відповідачу 20000 грн., що у еквіваленті склало 2510 дол. США під зобов'язання повернення боргу до 01.12.2012 року, про що було складено договір позики, згодом строк дії договору було продовжено до 01.12.2013 року. Однак, відповідач порушив своє зобов'язання про повернення боргу за позикою у встановлений договором строк. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі еквівалентній 2510 дол. США, що становить 40556 грн., 3% річних у розмірі 1423 грн. 35 коп., та суму з урахування індексу інфляції - 10339 грн. 33 коп., а всього 52318 грн. 80 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно уклав договір позики грошових коштів та отримав від позивачки кошти у розмірі 20000 грн., однак в зв'язку зі складним матеріальним становищем кошти не повернув, в іншій частині з позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає проведений розрахунок заборгованості, індексу інфляції та відсотків річних проведений не вірно, оскільки повинен здійснюватись станом на 27.11.2012 року. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами 22.07.2011 року було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивачка надала відповідачу кошти у розмірі 20000 грн., що в еквіваленті складає 2509 доларів США, які відповідач повинен повернути у строк до 01.12.2012 року (а.с.9), 27.11.2012 року у даний договір було внесено зміни та подовжено строк дії договору до 01.12.2013 року (а.с. 10). Тобто станом на 01.12.2013 року відповідач повинен був повернути кошти, у сумі еквівалентній 2509 дол. США. Однак станом на 02.03.2015 року кошти повернуті не були. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК борж\-ник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договорм або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, визначення в договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики індексу інфляції для обгрунтування вимог, пов'язаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті. Таким чином станом на дату винесення рішення суду відповідач повинен повернути позивачу суму у гривнах, що еквівалетнта 2509 дол. США та 3% річних. Розрахунок 3 % річних за період з 02.12.2013 року по 02.02.2015 року становить 87,88 дол. США. 2509 ( сума заборгованості) х 3/426 ( кількість днів прострочення ) / 365/100= 87,88. Сума заборгованості становить 2596,85 дол. США ( 2509+87,88), що станом на дату винесення рішення еквівалентно 72096,59 грн. ( 2596,85 х 27,7631). Оскільки предметом договору є грошовий еквівалент в іноземній валюті, то вимоги про стягнення інфляційних збитків задоволеннюю не підлягають. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому на користь [PERSON] необхідно стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 72096,59 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача відповідно до задоволених позовних вимог необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: partial