Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позиція позивача: 15.04.2013 р. між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 300,0 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив у звязку з чим, станом на 31.12.2017 р., утворилась заборгованість, яку просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. Відповідач надав суду заяву в якій просить суд відмовити у задоволені позову у звязку зі спливом строку позовної давності. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, так як ціна позову (106000,0 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, а тому відповідно до ч.6 ст.19 є малозначною. Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини. 15.04.2013р. року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний догорів шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір (а.с.6,7,8-31). Відповідно до зазначеного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого, станом на 31.12.2017р., утворилась заборгованість у розмірі 36 664,35 грн. (а.с.4-5), яка складається з -заборгованості за кредитом 728,02 грн.; -заборгованості по процентам за користування кредитом 29 614,22 грн.; -заборгованості за комісією за користування кредитом 4100,0 грн.; -штрафу 500,0 грн. (фіксована частина); -штрафу 1722,11 грн. (процентна складова). Згідно позовної заяви, (а.с.1) позивач звернувся із позовом 14.02.2018 р. Ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014р. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-5), останній платіж відповідач здійснила 20.02.2014р.. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] 14.02.2018р. Таким чином, визначений ст.257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору від 15.04.2013р. закінчився. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності, відповідно до ст.264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013р., заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності. Враховуючи, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в задоволені позову та відповідач звернувся до суду із такою заявою, то суд дійшов висновку, що в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed