Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позиція позивача. 16 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАОП «Промінь», в якому просить припинити договір оренди землі №75 шляхом розірвання, який зареєстрований 10.04.2004 року, укладеного строком на 25 років між ПАОП «Промінь» та ним на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,06 га кадастровий номер 6323381200:07:000:0045, яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.01.2003 року серія І-ХР №025546. На обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що в його власності знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 12,06 га, кадастровий №6323381200:07:000:0045, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю від 16.01.2003 серія І-ХР №025546. Між ним та ПАОП «Промінь» було укладено договір оренди земельної ділянки №75, дата не вказана та зареєстровано в реєстрі за №64 від 10.08.2004 року. Згідно п. 2.3.1 Договору за користування вказаною земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату, розмір та форма якої на 1 рік встановлюється за домовленістю сторін. Пункт 2.3.2. Договору передбачає, що Орендар сплачує орендну плату протягом дій Договору на пізніше в термін від 01 серпня до 31 грудня кожного року. Згідно п. 3.2.3. Договору Орендар зобов`язаний у відповідності з пунктом 2.3. цього договору своєчасно вносити орендну плату. Умовами договору оренди земельної ділянки не визначений порядок сплати відповідачем орендної плати, однак відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України до зобов`язань землекористувача віднесено своєчасну сплату земельного податку та орендної плати. Відповідач зобов`язаний був щороку сплачувати позивачу орендну плату за місцем проживання позивача, а у випадку неможливості виконувати своє зобов`язання за місцем його проживання, внести орендну плату за договором оренди землі на депозит нотаріуса. Крім того, відповідач відповідно до «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2000 року мав можливість сплатити орендну плату поштовим переказом. Ним було направлено заяву з вимогою про сплату орендної плати від 25.02.2020 року з зазначенням карткового рахунку, на даний рахунок ПАОП «Промінь» здійснювались перерахунки орендної плати і за минулі роки. 28.12.2020 року ним була направлена відповідачу, заява-вимога про сплату орендної плати та заначено, що ним відкритий картковий рахунок пайовика, але ні відповіді, ні орендної плати не отримав. Тому вважає, ПАОП «Промінь» свідомо порушує умови договору щодо виплати орендної плати, оскільки реального покарання за несвоєчасну несплату орендної плати орендар не несе. Це не перший випадок коли протягом 2-3 років ПАОП «Промінь» не сплачує орендну плату та він вимушений звертатися до суду про стягнення орендної плати та розірвання договору, що підтверджується справами №626/2120/16-ц, №626/841/14-ц, №626/933/19, орендодавець є більш вразливою стороною у договорі, ніж орендар, та не має правового захисту своїх прав власності у разі неналежного виконання орендарем свого обов`язку, щодо несвоєчасної сплати орендної плати. Згідно пункту 4.2. Договору встановлено підставою припинення договору є несплата орендної плати у встановлений даним Договором термін. Пункт п. 4.3. Договору визначено, що дія припиняється шляхом його розірвання у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, зокрема п. 4.1. не сплатив орендну плату позивачу в строки визначені п. 2.3. Договору. Відповідач не сплачував йому оренду плату за земельну ділянку протягом 2019-2020 років, що підтверджується інформацією податкових органів про доходи за вказаний період, з якої вбачається, що в четвертому кварталі 2018 року йому нарахована орендна плата в розмірі 20632,36 грн та сплачено прибутковий податок в сумі 3713,82 грн та військовий збір в сумі 309,49 грн, до виплати 16609,05 грн, перерахування даної суми підтверджено випискою з його карткового рахунку. Відповідач 28.12.2018 року перерахував кошти за оренду земельної ділянки за 2018 рік. Згідно банківської виписки кошти за оренду земельної ділянки за 2019-2020 роки на його рахунок ЗП Райф ПАИ не надходили. Оскільки відповідач не сплатив орендну плату за 2019-2020 роки у строки з 01 серпня по 31 грудня кожного року користування земельною ділянку вважає, що спірний договір відповідно до вимог земельного законодавства є припиненим. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 18.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Представник відповідача ПАОП «Промінь» - адвокат Кадун П.В. подав до суду відзив на позовну заяву в якому позов не визнав, вказує на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Звертає увагу суд, що сам позивач та і вся його родина, зокрема дружина та брат починаючи з 2016 року постійно намагаються, в незаконний спосіб, припинити договори оренди землі з ПАОП «Промінь». Позивач в черговий раз намагається здійснити теж саме, що й робив у 2016 році за справою №626/133/16-ц та 626/933/19 за якими в задоволенні позовних вимог, з тих саме підстав, було відмовлено і вказані рішення були залишені без змін, як апеляційною так і касаційною інстанцією. Відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.08.2019 року, яким [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову, посилаючись на те, що за договором оренди №75 було видано на перед орендну плату (переплачено) у розмірі 54130,39 грн при орендній платі за рік 8210,00 грн, що визнавалось позивачем, а отже ПАОП «Промінь» виплатило оренду плату позивачу на 7 років наперед, за умови якщо не буде змінено орендну плату при укладанні Додаткової угоди до договору оренди землі №75 щодо збільшення, але таких договорі ПАОП «Промінь» та [PERSON] не укладали. Станом на 01.01.2021 року залишок перерахованих наперед коштів становить 33465,53 грн, тобто орендна плата позивачу переплачена. При розгляді попередніх справ з боку ПАОП «Промінь» пропонувалось укладання (підписання) додаткових угод щодо збільшення орендної плати, але позивачем вказані пропозиції ігноруються. У зв`язку із тим, що орендар виконав договірні зобов`язання, що виникають із спірного договору вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представник позивача [PERSON] адвокат Лобач Н.І. подала до суду відповідь на відзив в якому вказує на те, що у рішенні №626/933/19 на яке посилається позивач, що стосується перевиплати коштів то в ньому вказано лише про те, що ПАОП «Промінь» готує позовну заяву, щодо повернення незаконно отриманих позивачем коштів за договором оренди земельної ділянки, більше в рішенні суду ніде не згадуються про виплачені на перед кошти, з рішення суду видно, що фінансовий директор ПАОП «Промінь» 01.08.2019 року писала про якісь незаконно отримані позивачем кошти. Також просить суд взяти до уваги, що між позивачем та ПАОП «Промінь» 10.08.2004 року був укладений договір оренди №75 земельної ділянки на строк до 31.12.2029 року, починаючи з дня його реєстрації. Відповідно до п. 2.3.2. Договору відповідач сплачує орендну плату протягом дії договору не пізніше терміну від 01 серпня до 31 грудня кожного року. Також в договорі зазначено, що ПАОП «Промінь» за письмовою домовленістю сторін може вносити плату за майбутній період. Внесення орендної плати на майбутній період можливо на строк не більше одного року. Як видно із письмових пояснень фінансового директора ПАОП «Промінь» на які послався суддя при ухваленні рішення суду по справі №626/933/19 від 05.08.2019 року письмових домовленостей сторін про внесення плати за майбутній період немає, та відповідач не надав суду таких письмових домовленостей сторін. Інші обґрунтуванні зазначені у відповіді на відзив аналогічні з доводами викладеними у позовній заяві. Також від фінансового директора ПАОП «Промінь» 06.05.2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких, відповідач не погоджується з позовом та зазначає, що: -сам позивач так як і вся його родина, дружина [PERSON] , брат [PERSON] починаючи з 2016 року постійно намагаються, в незаконний спосіб, припинити договори оренди землі з ПАОП «Промінь», та і на цей раз, в черговий раз, позивач намагається здійснити теж саме, що й робив у 2016 році справа №626/133/16-ц, на яку ж посилається і сам позивач, але не уточнює, що підтверджено було представником відповідача, що для законного підвищення і отримання орендної плати необхідно підписання відповідної додаткової угоди та її реєстрації, але це позивачу не потрібно і як і тоді під час судового засідання, так і в подальшому, протягом цих років, ним не підписано жодної додаткової угоди щодо підвищення орендної плати, про що, відповідно, він і сам вказує в своїй позовній заяві, але робить посилання на норми Закону, які саме це і регулюють. Також звертає увагу на той факт, що з аналогічним позовом звертався позивач у 2019 році справа №626/933/19, але в задоволенні його позовних вимог було відмовлено. Вказане рішення залишено без змін постановою Верховного суду від 25.08.2020 року і позивач не міг не знати, що без законного оформлення підвищення орендної плати, її збільшення не може бути; - вказує на те, що при розгляді вказаної вище справи було встановлено, що станом на 01.01.2017 року мала місце переплата орендної плати, яка перебільшувала розмір орендної плати за рік, переплата орендної плати станом на 01.01.2021 року становить 33465,53 грн.; - за таких умов відповідач повністю виконав всі умови договору, відповідно з нормою ч.2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Нормою ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, але таких доказів стороною позивача до суду не надано, тому що всі зміни до договору повинні бути в письмовій формі та пройти відповідну реєстрацію. Вищевказані письмові пояснення від фінансового директора ПАОП «Промінь» Четверик О.Г. щодо даного позову, які надійшли через канцелярію суду та через програму «Д-3» канцелярією суду прикріплені в електронному вигляді до даної справи, суд їх сприймає не як відзив на позовну заяву та заперечення, а як пояснення по суті позову. Від представника відповідача [PERSON] 21.09.2021 року до суду надійшла письмова заява в якій просить дане судове засідання проводити без участі сторони відповідача, позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Аргументи учасників судового процесу в судових засіданнях. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити його в повному обсязі. Крім того в судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що у 2016 році отримав спірну суму у розмірі 55069,00 грн тоді вважав і зараз вважає, що це орендна плата за 2013-2016 роки за оренду земельної ділянки площею 12 га. При цьому на його думку ПАОП «Промінь» повинен був сплачувати йому орендну плату у 2013 році у розмірі 4%, а у 2014 році 5% від нормативно грошової оцінки, оскільки вважає, що відповідач може в односторонньому порядку підвищувати орендну плату без укладання додаткових угод. Крім того цю суму не можна вважати переплатою, оскільки він на це не надавав письмової згоди на сплату наперед орендної плати. Відповідач умисно зайняв таку позицію, що отримані ним 55069 грн це переплата, щоб відмовили йому в задоволенні позову, а насправді вони сплатили орендну плату за вказаний період. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Лобач Н.І. позов підтримала на задоволенні позову наполягала з підстав викладених в заявах по суті справи, а також вказувала на те, що відповідач не надав суду будь-яких письмових домовленостей сторін щодо внесення орендної плати на майбутнє відповідно до договору оренди землі. Крім того пояснила, що у відповідача згідно умов договору є обов`язок, щодо сплати орендної плати щороку до 31 грудня поточного року, відповідно дане зобов`язання повинно виконуватися в строки та у місці визначеному договором. У випадку невиконання даних обов`язків договір може бути розірваний. Тому вважає, що доводи відповідача щодо перерахування в 2016 та 2018 роках помилково орендної плати яку вони вважать як виплатою наперед за 2019 та 2020 роки є безпідставними, оскільки відповідно до даних ДПС України перераховано орендну плату за 2016 та 2018 роки з яких стягнуто податок та військовий збір. У випадку помилкового нарахування та виплати орендної плати відповідач як податковий агент повинен подати уточнену декларацію з наданням виправлених помилок. Як вбачається з довідки ДПС від 2021 року будь-які зміни не внесені, відповідно посилання на виплату наперед орендної плати є безпідставними. Також вказувала, що у випадку помилково нарахованих та виплачених коштів відповідач мав право звернутися до суду про їх повернення але протягом строку позовної давності, який становить 3 роки відповідач до суду не звернувся. В судовому засіданні директор ПАОП «Промінь» Четверик О.Г. позов не визнала, а також в судовому засіданні підтвердила довідку складену нею про переплату позивачу орендної плати. [PERSON] виплачена наперед орендна плата два рази 01.01.2016 року в сумі 55059,00 грн та 01.01.2018 року в сумі 16609,05 грн коли 3% від нормативної грошової оцінки складало 8210,00 грн. Крім того пояснила, що позивачу по справі підприємство неодноразово пропонувало підписати додаткову угоду щодо підвищення орендної плати та перерахувати переплачену орендну плату відповідно до неї. Переплата орендної плати за користування земельною ділянкою позивача вийшла у зв`язку із тим, що підприємство сподівалась на співпрацю з позивачем та він підпише додаткові угоди про підвищення орендної плати, але позивач після отримання орендної плати не підписав жодної додаткової угоди та відмовляється підписувати їх і по цей час. В судовому засіданні представник відповідача ПАОП «Промінь» - адвокат Кадун П.В. позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позиція суду. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю І-ХР №025546 від 16.01.2003 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 12,06 га на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.9). З копії договору оренди земельної ділянки №75 вбачається, що між [PERSON] та ПАОП «Промінь» укладено договір оренди земельної ділянки площею 12,06 га до 31.12.2029 починаючи з дати його реєстрації. Договір зареєстрований 10.08.2004 року за №64 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (а.с.8). За умовами п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату розмір та форма якої на 1 рік встановлюється за домовленістю сторін (додаток 1). Розмір платежів за окремими формами оплати щороку погоджується сторонами шляхом внесення змін та доповнень у Додаток 1 до цього Договору. Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін з 1 серпня до 31 грудня кожного року. У випадку не внесення орендної плати у встановлені строки, відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,3% від суми недоїмки за кожний наступний день прострочення (п.2.3.3 Договору). Пунктом 4.3 Договору передбачено, що однією з підстав розірвання договору оренди є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором. При цьому в п. 4.4 Договору вказано, що дострокове розірвання договору має здійснюватися за умови письмового попередження зацікавленої сторони не пізніше, ніж за 1 місяць. Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином представниками обох сторін. Відповідно до копії заяви від 25.02.2020 року [PERSON] звертався до ПАОП «Промінь» з приводу виплати орендної плати за 2019 рік з урахуванням штрафних санкцій передбачених договором, індексації та відсотків за користування грошима, а також надав відповідачу банківські реквізити на які можна перерахувати орендну плату (а.с. 10). Також позивач [PERSON] 28.12.2020 року на адресу відповідача ПАОП «Промінь» направляв лист з приводу виплати орендної плати за 2019-2020 роки з урахуванням штрафних санкцій передбачених договором, індексації та відсотків за користування грошима на повідомлені ним раніше банківські реквізити (а.с. 13). Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. Частиною першою статті 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За приписами статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право зокрема самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження № 61-41932сво18. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, а також у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». За змістом наведених норм, істотним слід визнавати таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності. Позивач [PERSON] не заперечує договірних відносин з ПАОП «Промінь» щодо оренди його земельної ділянки, в той час обґрунтовуючи підстави для дострокового припинення договору оренди, позивач зазначив, що відповідач систематично протягом 2019-2020 років не виплачує йому оренду плату за користування земельною ділянкою, що на його думку є підставою для розірвання договору оренди землі. Відповідно до спірного договору та чинного законодавства однією із підстав розірвання договорів оренди землі може бути невиконання однією із сторін умов договорів. На підтвердження невиплати відповідачем орендної плати за 2019-2020 роки [PERSON] надає Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких він в четвертому кварталі 2018 року отримав дохід за оренду земельної ділянки в розмірі 20632,36 грн, після відрахування податку в сумі 3713,82 грн та військового збору в сумі 309,49 грн., виплачено йому 16609,05 грн., що підтверджується випискою по його рахунку. Також надає виписки по його рахунку за 2019 -2020 роки відповідно до який кошти за оренду земельної ділянки не надходили. Відповідно до копії довідки від 31.07.2019 року ПАОП «Промінь» - [PERSON] адміністраціє ПАОП «Промінь» по договору №75 від 10.08.2004 року нарахування орендної плати за земельні частки (паї) проводиться 3% від нормативної грошової оцінки. Розмір орендної плати становить 8210,00 грн (станом на 2018 рік) (а.с. 33). Указом Президента України № 725/2008 внесено зміни до Указу Президента №92/2002 та встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи орендна плата позивачу нараховувалась відповідно до Указу Президента від 19.08.2008 року в розмірі 3% річних, будь яких інших домовленостей між сторонами не було, що також підтверджується рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.08.2019 року, яке залишено в силі постановою Харківського апеляційного суду від 09.10.2019 року та постановою Верховного Суду від 25.08.2020 року (а.с. 34-51). Відповідно до Довідки про нарахування та видачу сум на земельну частку (пай), що знаходиться в оренді ПАОП «Промінь» по договору №75 від 10.08.2004 з [PERSON] (а.с. 30): -залишок на 01.01.2016 рік 20827,72 грн; нараховано - 8210,00 грн; видано - 55069,00 грн; прибутковий податок 12313,56 грн; військовий збір 1026,13 грн; -залишок на 01.01.2017 рік 39370,97 грн (переплата); нараховано - 8210,00 грн; видано 8490,38 грн; прибутковий податок 1898,47 грн; військовий збір 158,21 грн; -залишок на 01.01.2018 рік 41708,03 грн (переплата); нараховано - 8210,00 грн; видано 16609,05 грн; прибутковий податок 3713,82 грн; військовий збір 309 грн; -залишок на 01.01.2019 рік 54130,39 грн (переплата); нараховано - 8210,00 грн; видано 0,00 грн; прибутковий податок 0,00 грн; військовий збір 0,00 грн; -залишок на 01.01.2020 рік 45920,39 грн (переплата); нараховано - 12454,86 грн; видано 0,00 грн; прибутковий податок 0,00 грн; військовий збір 0,00 грн; -залишок на 01.01.2021 рік 33465,53 грн (переплата). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2016 по 3 квартал 2020 вбачається, що він отримав аналогічні суми доходів за оренду земельної ділянки за вказаний період (а.с. 14), зокрема: -у 2016 році виплачено доходу 68408,69 грн з них перераховано податку в сумі 12313,56 грн; -у 2017 році виплачено доходу 10547,06 грн з них перераховано податку в сумі 1898,47 грн; -у 2018 році виплачено доходу 20632,36 грн з них перераховано податку в сумі 3713,62 грн. Тобто [PERSON] нараховувалась та була сплачена орендна плата за 2016-2018 роки у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки, що підтверджується довідкою ПАОП «Промінь», чого не заперечує і сам позивач. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що отримав на руки у 2016 році 55069,00 грн. орендної плати, але вважає що він не зобов`язаний повертати ці кошти, у разі переплати відповідач повинен звернутися до суду з відповідним позовом, а оренду плату платити щороку. При цьому на його думку вважає, що ПАОП «Промінь» повинен був сплачувати йому орендну плату у 2013 році у розмірі 4%, а у 2014 році 5%, оскільки вважає, що відповідач може в односторонньому порядку підвищувати орендну плату без укладання додаткових угод. При цьому, як зазначає відповідач, у 2016 році позивачу виплачена орендна плата у більшому розмірі ніж перебачено договором оренди, так як підприємство сподівалось на співпрацю з позивачем по справі та він підпише додаткову угоду щодо збільшення орендної плати, але він цього не зробив, у зв`язку із чим в ПАОП «Промінь» відсутні правові підстави платити позивачу орендну плату у більшому розмірі ніж перебачено договором оренди. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміни або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договорі, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв обороту. Аналогічне положення передбачено у спірному договорі оренди №75, а саме в п. 4.1 визначено, що зміна умов договору можлива за взаємною письмовою згодою сторін. Отже посилання позивача на необхідність розрахунку орендної плати у розмірі у 2013 році у розмірі 4%, а у 2014 році 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки суд вважає безпідставними, оскільки такий розмір орендної плати не передбачений законодавством України та оспорюваним договором оренди землі. Матеріали справи не містять даних про те, що такі зміни сторонами погоджувались і в договір оренди вносились у відповідності до п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору, додаткові угоди з цього приводу між сторонами не укладались, отже відсутні підстави для нарахування орендної плати в іншому розмірі аніж 3%, а саме 4% та 5%, як стверджує позивач, тобто позивачем не надано суду доказів, що сторонами було переглянуто розмір орендної плати та укладено додаткові угоди з приводу підвищення розміру орендної плати до 4% та 5%. Також постановою Харківського апеляційного суду №626/933/19 від 09.10.2019 встановлено, що станом на 01.01.2017 р. за орендною платою мала місце переплата, яка перебільшувала розмір орендної плати за рік. Відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ПАОП «Промінь» листом від 04.11.2019 вих. №410/1 звертався до [PERSON] з проводу повернення переплаченої орендної плати у розмірі 54130,39 грн та з пропозиціє укласти додаткові угоди щодо підвищення орендної плати (а.с. 64). Крім того ПАОП «Промінь» направляв позивачу листа від 30.12.2019 вих. №524 в якому повідомив про те, що у зв`язку із тим, що він не повернув отримані кошти за оренду землі по договору №75 від 10.08.2004 року, та недосягнення домовленості щодо збільшення орендної плати, підприємством у 2019 році зменшено заборгованість по наперед отриманій орендній платі на суму 8210,00 грн, також повідомлено про те, що переплата орендної плати станом на 01.01.2020 року становить 45920,39 грн (а.с. 66). Також ПАОП\~«Промінь» направляв\~позивачу листа\~від 21.12.2020\~вих.\~№383/1\~в якому\~повідомив про\~те,\~що у\~зв`язку із\~тим,\~що він\~не повернув\~отримані кошти\~за оренду\~землі по\~договору №75\~від 10.08.2004\~року,\~та недосягнення\~домовленості щодо\~збільшення орендної\~плати,\~підприємством у\~2020\~році зменшено\~заборгованість по\~наперед отриманій\~орендній платі\~на суму\~12456,86\~грн,\~також повідомлено\~про те,\~що переплата\~орендної плати\~станом на\~01.01.2021\~року становить\~33465,53\~грн (а.с. 62). Отже, розмір коштів, фактично отриманих позивачем від ПАОП «Промінь» є значно більшим ніж суми, які він мав би отримати у разі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою щороку, крім того станом на 01.01.2021 року залишок переплати за оренду земельної ділянки становить 33465,53 грн. Крім того суд не приймає до уваги посилання позивача на судові рішення №626/2120/16-ц, №626/841/14-ц, №626/933/19 на підтвердження обставин не сплати орендної плати відповідачем, оскільки в даних справах встановлювались обставини щодо розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, при цьому за інші періоди ніж заявлені в даному позові. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України в чому полягає порушення його прав та яка суттєва шкода його інтересів спричинена внаслідок дій відповідача ПАОП «Промінь» позивачем не надано, також не надано доказів того, що відповідач має заборгованість перед ним по орендній платі за 2019-2020 роки, що свідчить про відсутність передбаченого у ст. 651 ЦК України істотного порушення відповідачем договору оренди, необхідного для його розірвання. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи, що судом не встановлено факту систематичної несплати орендної плати, як і не доведено позивачем, що йому відповідачем завдана шкода, яка значною мірою позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди розірваними з підстав заявлених в позові. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed