Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» (далі - ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ») 07.04.2021 було укладено кредитний договір № ЛЛ-01149496. 07.04.2021 між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг у вигляді анкети-заяви, на підставі чого [PERSON] отримав кредит у сумі 1900,00 грн. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів. За договором проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом: - у розмірі 1,6% від суми наданого Кредиту за кожен день користування цим Кредитним протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; - у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з надання Кредиту. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 27.08.2021 становить 6 214,19 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 1900,00 грн, заборгованості по процентах - 4 286,40 грн (486,40 грн відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору та 3 800,00 грн - згідно п. 1.4.2 Кредитного договору), трьох процентів річних від простроченої суми - 27,79 грн, та яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами по справі. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2021 року було відкрито провадження по даній справі, та визначено розглядати справу відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі представника та винести заочне судове рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, свідченням чому є відповідне оголошення на сайті Хорольського районного суду Полтавської області, у визначений судом строк відзиву не подав, будь-яких інших клопотань чи заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 07.04.2021 було укладено кредитний договір № ЛЛ-01149496, за умовами якого Кредитодавець надає [PERSON] кредит в сумі 1 900 грн, а Позичальник зобов`язується не пізніше 22.04.2021 повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. У заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився і згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в електронному вигляді в Особистому кабінеті. Після ознайомлення з умовами Кредитного договору, у випадку підтвердження Заявником згоди з зазначеними умовами, йому на телефон надсилається одноразовий ідентифікатор, який в подальшому вноситься у відповідне поле для підпису на сайті Товариства. Таким чином, Заявник акцептує оферту електронним підписом одноразового ідентифікатора, після чого Кредитний договір вважається укладеним. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта, зазначений в заявці. Згідно п.1.1 Кредитного договору № ЛЛ 01149496 від 07.04.2021 року Кредитовець передає позичальнику грошові кошти (Кредит) в сумі 1 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах цього Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 строк дії Кредитного договору складає 365 календарних дій. Закінчення строку дії Кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів (п. 1.3 Кредитного договору). Згідно п.1.4- 1.4.2 зазначеного договору № ЛЛ-01149496 від 07.04.2021 проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом: - у розмірі 1,6% від суми наданого Кредиту за кожен день користування цим Кредитним протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; - у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з надання Кредиту. При цьому сторони визнають, що зазначені Процентні ставки є їх двосторонньою взаємною домовленістю, узгодженою умовами Кредитного договору. Позивач повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором № ЛЛ 01149496 від 07.04.2021 в сумі 1 900,00 грн. Боржник, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконав, а визначені кредитним договором строки, а саме станом на 27.08.2021 заборгованість не погасив, не сплачує нараховані у відповідності до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування, таким чином ухиляючись від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, грубо порушуючи його умови та вимоги. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості. Заборгованість за Кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена. Згідно детального розпису сукупної вартості кредиту, який є Додатком №1 та графіку погашення заборгованості, який є Додатком №2 до Кредитного договору № ЛЛ - 01149496 від 07.04.2021 відповідач повинен був сплатити до 11.07.2021 6 186,40 грн., з яких 1 900,00 грн платіж по кредиту; 486,40 грн - платіж по відсоткам, нарахованим відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору; а 3 800,00 грн. - платіж по відсоткам, нарахованим відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору № ЛЛ-01149496 від 07.04.2021. З розрахунку заборгованості станом на 27.08.2021 вбачається, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № ЛЛ-01149496 від 07.04.2021 року становить 6 214,19 грн та складається з заборгованості по тілу кредиту - 1900,00 грн, заборгованості по процентах - 4 286,40 грн (486,40 грн відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору та 3 800,00 грн - згідно п. 1.4.2 Кредитного договору), пені - 0,00 грн, трьох процентів річних від простроченої суми - 27,79 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2 ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає доведеним той факт, що кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу, тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 6 214,19 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 1900,00 грн, заборгованості по процентах - 4 286,40 грн (486,40 грн відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору та 3 800,00 грн - згідно п. 1.4.2 Кредитного договору), трьох процентів річних від простроченої суми - 27,79 грн. Зазначене підтверджується відповідним розрахунком заборгованості від 27.08.2021, кредитним договором від 07.04.2021 та додатками до нього, зокрема, детальним розписом сукупної вартості кредиту та графіком погашення. Вирішуючи питання про підставність стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, суд виходить з наступного. У постановах № 536/1841/15-ц від 23.06.2020 року, № 912/1120/16 від 04.02.2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що у випадку закінчення терміну дії кредитного договору чи у випадку його дострокового розірвання з ініціативи кредитора, як правило, через неналежне виконання зобов`язань з боку позичальника, то позикодавець не має права нараховувати проценти передбачені кредитним договором у порядку передбаченому статтею 1048 ЦК України, а його права захищаються положеннями статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за договором позики відповідач належним чином не виконав, в передбачені договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатив. Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. Суд встановив, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 1 900,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання то позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved