Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком нею, [PERSON], шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та зобов'язати Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби в Київській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона - [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.10.2003 р. Відповідно до довідок виконавчого комітету Мирівської сільської ради № 898 від 05.12.2013 р., № 894 від 05.12.2013 р., № 895 від 05.12.2013 р. у вищевказаному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказані особи до їх реєстрації та після реєстрації у її будинку ніколи не проживали у будинку за місцем реєстрації. Відповідачі були зареєстровані нею за їх проханням, оскільки як вони пояснювали їм це потрібно для певних цілей. Будучи зареєстрованими, але не проживаючи у її будинку, відповідачі не приходять до будинку та не використовують його для тимчасового або постійного проживання. Після того, як відпали причини, за яких були зареєстровані відповідачі, вони під різними приводами відмовляються подати заяву до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області про зняття з реєстрації. Своєю відмовою подати заяву про зняття з реєстрації відповідачі створюють їй перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України вона як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю вона може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідачі не приймають ніякої участі в утриманні будинку, не сплачують витрати на комунальні послуги. Крім цього, відповідачі до їх реєстрації та після реєстрації не проживали та не проживають у вищезазначеному будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мирівської сільської ради № 898 від 05.12.2013 р., № 894 від 05.12.2013 р., № 895 від 05.12.2013 р. та актом комісії Мирівської сільської ради від 04.12.2013 р. про обстеження житлово-побутових умов. Також, довідками Мирівської сільської ради № 897 від 05.12.2013 р., № 893 від 05.12.2013 р., № 896 від 05.12.2013 р. підтверджується, що відповідачі проживають за іншою адресою. Реєстрації відповідачів у житловому будинку перешкоджає їй у володінні та розпорядженні її власністю, в тому числі і переоформленню права власності на іншу особу. Таким чином, відповідачів слід визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Свої вимоги вона уточнила, оскільки [PERSON] з 05.02.2014 року знятий з реєстрації місця проживання в [ADDRESS]. Щодо неповнолітніх дітей [PERSON], то вони також не є зареєстрованими у її будинку, тому вона вимоги щодо них не буде виставляти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача визнали та не замечували проти їх задоволення. Представник третьої особи в особі - Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.10.2003 р. Відповідно до довідок виконавчого комітету Мирівської сільської ради Кагарлицького району № 898 від 05.12.2013 р., № 894 від 05.12.2013 р., № 895 від 05.12.2013 р. у вищевказаному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказані особи до їх реєстрації та після реєстрації у її будинку ніколи не проживали у будинку за місцем реєстрації. Відповідачі були зареєстровані позивачем за їх проханням, оскільки як вони їй пояснювали їм це потрібно для певних цілей. Будучи зареєстрованими, але не проживаючи у її будинку, відповідачі не приходять до будинку та не використовують його для тимчасового або постійного проживання. Після того, як відпали причини, за яких були зареєстровані відповідачі, вони [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - під різними приводами відмовляються подати заяву до Кагарлицького районного сектору Управління Державної міграційної служби в Київській області про зняття з реєстрації. Лише після пред'явлення позову [PERSON] знявся з реєстрації Своєю відмовою подати заяву про зняття з реєстрації відповідачі створюють перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України вона як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю вона може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідачі не приймають ніякої участі в утриманні будинку, не сплачують витрати на комунальні послуги. Крім цього, відповідачі до їх реєстрації та після реєстрації не проживали та не проживають у вищезазначеному будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мирівської сільської ради № 898 від 05.12.2013 р., № 894 від 05.12.2013 р., № 895 від 05.12.2013 р. та актом комісії Мирівської сільської ради від 04.12.2013 р. про обстеження житлово-побутових умов. Також, довідками Мирівської сільської ради № 897 від 05.12.2013 р., № 893 від 05.12.2013 р., № 896 від 05.12.2013 р. підтверджується, що відповідачі проживають за іншою адресою. Реєстрації відповідачів у житловому будинку перешкоджає їй у володінні та розпорядженні її власністю, в тому числі і переоформленню права власності на іншу особу. Таким чином, відповідачів слід визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. А тому суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення і вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [PERSON] шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби в Київській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі ЖК України, ЦК України та

Outcome: approved