Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 року відповідачі позбавлені батьківських прав відностно своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Позивач зазначає, що за час перебування малолітньої [PERSON] у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, відповідачі не вжили заходів для створення належних житлових умов з метою повернення їм дітей, їх будинок і подвір`я у занедбаному стані, [PERSON] була звільнена з роботи за власним бажанням, а [PERSON] через пияцтво, жодного разу не відвідали малолітніх дітей у за час їх перебування у вказаному закладі. Позивач вказує, що відповідачі систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] , висновками Комісії з питань захисту прав дитини Хорольської РДА та виконавчого комітету Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області встановлена доцільність позбавлення їх батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Виходячи з того, що поведінка відповідачів по відношенні до своєї малолітньої дочки, яка виражається в невиконання своїх батьківських обов`язків, порушує права дитини, позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, також додала, що під час судового провадження комісією служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання відповідачів, яким виявлено незадовільний стан господарства та відсутність умов проживання для дитини у будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вказували, що люблять своїх дітей, бажають приймати участь у їх вихованні, докладуть зусиль для створення відповідних умов для проживання дітей в їх оселі, мають намір повернути дітей з будинку дитини у м. Кременчук. Вивчивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідачі по справі є батьком та матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 року позбавлені батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного рішення суду малолітню дитину відповідачів [PERSON] відібрано від батьків без позбавлення батьківських прав та визначено її місце перебування у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини. З матеріалів справи вбачається, що комісією служби у справах дітей Хорольської РДА неодноразово проводились перевірки умов проживання родини Рябченків за адресою: с. Орликівщина Хорольського району Полтавської області, якими було встановлено неналежні умови проживання для малолітньої дитини, зокрема незадовільний санітарний стан помешкання, безлад у кімнаті та на подвір`ї, відсутність місця для сну та відпочинку дитини, умов для виховання, іграшок, книг, стільців, столів тощо, сам будинок потребує капітального ремонту, вікна в ньому побиті та незасклені, що підтверджується актами обстеження умов проживання від 23.07.2018 року, 30.08.2018 року, 25.07.2019 року, 12.12.2019 року, 16.01.2020 року та фотосвітлинами, зробленими в ході останнього обстеження. Виконавчим комітетом Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області встановлено, що відповідачі працюють [PERSON] та [PERSON] працюють в ДП «ДГ ім. 9 Січня» дояркою та робітником ферми відповідно. Сім`я проживає проживає в найманому будинку з незадовільними санітарно-гігієнічними умовами проживання та відсутніми умовами для проживання малолітньої дитини, у зв`язку з чим виконавчим комітетом визначено за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів, що підтверджується копією відповідного висновку. Крім цього, згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Хорольської райдержадміністрації від 16.12.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] підлягають позбавленню батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , у зв`язку з тим що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, не піклуються про її життя, здоров`я та майбутнє. Норми права, застосовані судом. Статтею 150 СК України\~передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не право згідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»(зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За нормою ст. 11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Статтею 164\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). В даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції\~(п. 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (п. 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (п. 1 статті 3)). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що в матеріалах справі достатньо доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на її фізичний розвиток як складову виховання,\~не відвідують малолітню [PERSON] у спеціалізованому дитячому закладі та не спілкуються з іншими своїми дітьми, відносно яких відповідачів позбавили батьківських прав. В ході судового розгляду справи встановлено, і це не заперечується відповідачами, що після відібрання малолітньої [PERSON] згідно рішення суду від 05.12.2018 року та влаштування її до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини батьки не надавали матеріальної допомоги на утримання дочки, жодного разу її не відвідали, не брали участі у її вихованні та духовному розвитку, що свідчить про байдужість до долі малолітньої [PERSON] . Відповідачі перебувають під контролем служби у справах дітей з часу прийняття рішення про відібрання малолітньої [PERSON] , однак, як свідчать неодноразові перевірки господарства [PERSON] та [PERSON] за адресою: с. Орликівщина Хорольського району Полтавської області, ними не було створено умов для проживання малолітньої дитини, в будинку антисанітарія, на подвір`ї безлад, що свідчить про відсутність у відповідачів бажання брати участь у фізичному та духовному розвитку своєї дитини, ростити її в своїй сім`ї, забезпечувати їй належний догляд, харчування, лікування. Суд не приймає аргументи відповідачів, які в судовому засіданні зазначали, що люблять своїх дітей, але через бідність та життєві обставини не можуть забезпечити їм, в тому числі малолітній [PERSON] , належні умови для виховання, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що відповідачі мали можливість змінити свої умови проживання та придбати достатню кількість речей, меблів, одягу для дитини, оскільки [PERSON] та [PERSON] є працездатними, отримували дохід, працюючи в ДП «ДГ ім. 9 Січня», та мали можливість забезпечити дитині достатній фізичний та духовний розвиток, однак у відповідачів відсутнє реальне бажання бути відповідальними за виховання малолітньої [PERSON] . До такого висновку суд приходить також з огляду на той факт, що за час перебування малолітньої [PERSON] у дитячому спеціалізованому закладі та після позбавлення батьківських прав відповідачів відносно інших своїх дітей, ними не було зроблено висновки та не змінено спосіб життя з метою поновити [PERSON] та [PERSON] у батьківських правах чи повернути у родину [PERSON] , яка була відібрана від відповідачів, натомість батьки жодного разу не їздили навідати своїх дітей, не відправляли їм подарунки та не надавали матеріальної допомоги, що свідчить про байдужість до долі дітей та відсутність бажання бути відповідальними за їх життя та розвиток. При таких обставинах справи, коли судом встановлено, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню їхніх малолітніх дітей, у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Зважаючи на викладене вище, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів в рівних частинах в дохід держави судовий збір в сумі по 1 536 грн 80 коп.

Outcome: approved