Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Добродій» ЛТД (надалі ТОВ «Добродій» ЛТД) предявив до суду позов до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 7 069,60 за період з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року з врахуванням суми інфляційних нарахувань та 3% річних, а також просить визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ТОВ «Добродій» ЛТД та [PERSON] укладеним. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS], однак не зареєстрована у ній. Позивач обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира відповідачки та надає послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території. За період з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року відповідачці нараховано плату за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3935,50 гривень, однак жодної сплати протягом 2009-2015 років позивачкою не здійснено. У 2014 році ТОВ «Добродій» ЛТД звернулось до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за наданні послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, однак ухвалою Тернопільського міськрайонного суду відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та розяснено позивачу право на звернення до суду в порядку позовного провадження. З цих підстав позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості в розмірі 7069,60 гривень за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року. 10 листопада 2015 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої позивач просить виключити із позовних вимог вимогу щодо визнання укладеним Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ТОВ «Добродій» ЛТД та [PERSON], інші позовні вимоги залишити без змін. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимогипідтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №9 (3047) від 03 лютого 2016 року, однак відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі факти: Згідно довідки № 51 виданої ТОВ «Добродій» ЛТД 29 вересня 2015 року, відповідач [PERSON] є власником двохкімнатної квартири № 81, загальною площею 79,6 кв. м., в будинку № 53, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Чернівецька. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 26 грудня 2007 року № [NUMBER] «Добродій» ЛТД є балансоутримувачем будинку № 53, який знаходиться за адресою: вул. Чернівецька в м. Тернополі. Для нарахування та оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території відповідачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № 215546. Рішеннями Тернопільської міської ради від 05 травня 2008 року № 803 з дадатками №№ 1,2 та рішенням від 28 вересня 2011 року № 1603 з додатком, встановлено та погоджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також, на інші житлово-комунальні послуги. Як убачається з додатку до рішення Тернопільської міської ради №2126 від 14 грудня 2011 року, для будинку по вулиці Чернівецька,53 в місті Тернополі встановлено тариф за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень у розмірі 1,34 гривень. За період з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року відповідачу [PERSON] було нараховано 3935,50 грн. плати за утримання будинку та прибудинкової території, яка останньою не погашена. Відповідно до п.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/штрафи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території формуються і затверджуються органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. На період заборгованості, а саме, з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року діяло два рішення Тернопільської міської ради від 05 травня 2008 року № 803 та від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», відповідно до яких і проводилось нарахування за послуги. Плата за обслуговування будинку та прибудинкової території з вересня по грудень 2011 року становила 81,19 гривень в місяць, а з січня 2012 року по червень 2015 року становила 85,97 грн. Станом на 30 червня 2015 року відповідачем заборговано за послуги 3 935,50 грн., про що свідчить наданий ТОВ «Добродій» ЛТД розрахунок помісячного нарахування заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно розрахунку індекс інфляційних нарахувань за період з 01 вересня 2011 року по 31 червня 2015 року становить 177,0%, а сума проіндексованої заборгованості становить 6 965,83 гривень. Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних за весь час прострочення виконання зобовязання слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку 3 % річних від простроченої суми боргу становить 103,77 грн. Отже, загальна сума заборгованості по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території відповідача перед позивачем складає: 6 965,83 грн. + 103,77 грн. = 7 069,60 грн. Суд бере до уваги наданий відповідачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат, як такий, що відповідає вимогам закону, методиці розрахунку, сумі заборгованості, періоду прострочення виконання зобовязання. На попередження із пропозицією оплатити борг, вказана сума відповідачем добровільно не сплачена. Згідно із нормами статей 160, 161 Житлового кодексу Української РСР, власник та повнолітні члени його сімї зобовязані щомісячно вносити плату за надані комунальні послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року, власники, а також повнолітні члени сім'ї власника квартир багатоповерхових будинків, які є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, зобов'язані за рахунок власних коштів брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території згідно своєї частки в майні будинку і вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Положеннями ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що ТОВ «Добродій» ЛТД надає послуги з утримання будинку №53 по вулиці Чернівецькій в м. Тернополі. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Таким чином, на власника квартири покладено обовязок оплачувати послуги за утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Згідно з положеннями ст.11 ЦК України зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, зокрема, з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обовязки. Судом установлено, що між сторонами фактично виникли правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а тому сама по собі відсутність договору між ними про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території не може бути підставою для відмови в позові про відшкодування позивачеві витрат за надані ним послуги. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки позивачем доведено надання відповідачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які останньою не оплачені, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7 069,60 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1218 грнивень. На підставі викладеного та

Outcome: approved