Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач вказав, що 02.06.2008 року ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № MKH7GA00000018, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати Відповідачу кредит у розмір 62 750,01 Доларів США на термін до 29.05.2028 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених договором. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 26.06.2015 року, має заборгованість у сумі 96\~653,84 Долар США, яка складається з наступного: 25 722,88 Долар США заборгованість за кредитом; 5,83 Доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 66 311,33 Долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 11,80 Долар США, 4\~602,00 штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 96\~653,84 Долар США, що за курсом 21,19 відповідно до повідомлення НБУ від 26.06.2015 року складає 2\~048 094,87 гривень, та 3 654,00 грн. витрат на сплату судового збору. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № MKH7GA00000018 від 02.06.2008 року, ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідач уклали кредитний договір, згідно якого ПАТ КБ «Приват Банк» зобовязався надати Відповідачу кредит у розмір 96 653,84 доларів США на термін до 29.05.2028 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених договором. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Як зазначено в ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобовязань передбачених договором, зокрема є сплата неустойки. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач, внаслідок невиконання зобовязань по умовах кредитного договору, на 26.06.2015 року, має заборгованість у сумі 96\~653,84 Долар США, яка складається з наступного: 25 722,88 Долар США заборгованість за кредитом; 5,83 Долар США заборгованість по процентам за користування кредитом; 66 311,33 Долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 11,80 Долар США та 4\~602,00 штраф (процентна складова). Враховуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд прийшов до висновку, що вказана заборгованість за пенею підлягає стягненню частково. Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону). Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». Пеня у даному зобовязанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, нарахування пені по цьому договору за період понад три роки, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією. Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню, до 5 000,00 Доларів США. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved