Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач\~\~через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи яку зазначив, що відповідачем по справі 29 вересня 1984 року було укладено шлюб, який на даний час розірвано. За час спільного проживання з відповідачем було придбано ряд майна, а саме земельна ділянка та будинок, що розташовані по провулку Тихий, 11 в смт. Козин Обухівського району, земельна ділянка та будинок, що розташовані по провулку Тихий, 8 в смт. Козин Обухівського району, квартира [ADDRESS], право власності на все вказане майно було оформлено на позивача. В даний час стало питання про його поділ , тому позивач просить визнати за нею та відповідачем право власності на вказане майно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимог повністю та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала\~\~та просить їх задовольнити, оскільки майно\~придбано в час сумісного проживання, та зареєстровано на позивача, що викликає незручності в користуванні майном відповідача. \~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та просить їх задовольнити, також пояснив що нічого не суперечить сторонам переоформити майно через нотаріуса, але вони з позивачем бажають оформити майно через суд. \~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши\~позивача, відповідача, представника позивача, встановивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Київ від 03.10.2012 року сторони розірвали шлюб, який було укладено 29.09.1984 року. Згідно\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~встановлено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а\~ст. 61 Сімейного кодексу України\~встановлюється, що об'єктами права сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, втому числі об'єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Суду, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати, окрім обсягу спільно нажитого майна, також і джерело його придбання. Як вбачається з пояснення сторін між ними не існує спору, щодо володіння та розпорядження спільним майном яке набуто в час сумісного проживання, оскільки позивач не ставиться навіть позовні вимоги про визнання вказаного майна спільною сумісною власні, позивач лише просить визнати за собою та відповідачем право власності на частину майна. В силу ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, вислухавши пояснення сторін та представника, які вказують на те що їм нічого не перешкоджає переоформити вказане майно відповідно до цивільно правових угод, суд дійшов висновку\~\~про не доведеність того, що позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, оскільки такі права ніким не порушені. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed