Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач у квітні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 01 вересня 1997 року зареєстрував шлюб з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Тростянецького районного суду 16 листопада 2016 року. У квітні 2001 року сторонами було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який на той час який був розташований на неприватизованій земельній ділянці Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Угода про купівлю - продаж нерухомості була оформлена на ім`я відповідача. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 14 квітня 2017 року судом була затверджена мирова угода від 14.04.2017 року за умовами якої житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному. У 2014 році відповідач приватизувала земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0865 га, кадастровий номер 5925080400:01:005:0135 та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,0804 га кадастровий номер 5925080400:01:005:0136 за адресою: [ADDRESS] та провела державну реєстрацію права власності на земельні ділянки в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 січня 2017 року. Норми Земельного кодексу України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Посилаючись на указані обставини, позивач, уточнивши позовні вимоги просить суд: 1) визнати земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд загальною з кадастровими номерами 5925080400:01:005:0135, 5925080400:01:005:0136 спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; 2) здійснити поділ земельних ділянок та визнати за ним та відповідачем право спільної часткової власності по 1/2 частині цих ділянок за кожним. Ухвалою суду від 30.04.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач та її представник адвокат Сумцов Є.С. у судовому засіданні проти позову не заперечили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони з 01.09.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 16.11.2016 року, що набрало законної сили 29.11.2016 року, був розірваний (а.с.7). У період шлюбу сторонами було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9). Відповідно до рішення Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області №341 від 11.04.2014 передано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,0865 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства 0,0804 га з кадастровими номерами 5925080400:01:005:0135, 5925080400:01:005:0136 за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області у цивільній справі №588/109/17 провадження №2/588/167/17 від 14.04.2017 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної часткової власності на будинок було затверджено мирову угоду за умовами якої сторони домовилися між собою, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному (а.с.10). Право власності на 1/2 частину указаного житлового будинку зареєстровано 31.07.2018 року державним реєстратором Тростянецької міської ради Шкурат О.О. за позивачем (а.с.11). [PERSON] 02.10.2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Отже, судом установлено, що спірні земельні ділянки були набуті відповідачем у період шлюбу з позивачем. Сторони провели поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належав їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди (частина четверта статті 120 ЗК України). Відповідно до наведених вище норм права до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, пропорційно розміру частки у спільній власності на житловий будинок. Отже, позивач як учасник спільної часткової власності на будинок набуває право на спірні земельні ділянки пропорційно розміру його частки у спільній власності на вказаний будинок. Відтак, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved