overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що обслуговує серед інших і будинок № 118 по пров. Карбишева в м. Суми, в квартирі № 5 якого мешкає відповідач, яка має заборгованість за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1167 грн. 01 коп. за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2017 року, тому просить стягнути з відповідача борг та сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином, просив слухати справу в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце, день та час слухання справи повідомлялася. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають у задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. Згідно ст.ст. 66-68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 2918, п.п. 18, 30 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за водопостачання та водовідведення за затвердженими тарифами. Особовий рахунок №41356 відкритий на імя [PERSON]. Відповідач не сплачує кошти за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості з водопостачання та водовідведення. Згідно зворотньої відомості за період з 1 квітня 2014 року по 31 липня 2017 року заборгованість складає 1167 грн. 01 коп. (а.с.7-9). Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та повинен проводити їх оплату. Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу на користь КП «Міськводоканал» в розмірі 1167 грн. 01 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 1600 грн. 00 коп. За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму судового збору на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював охоронним з 01.07.2011 по 31.07.2013 року та з 01.08.2013 по 23.01.2014 року і був звільнений з роботи за згодою сторін, згідно ст. 36 п.1 КЗпПУ. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок, до дійсного часу не виплатив заробітну плату. Борг несплаченої зарплати склав 2710 грн. 66 коп.. Просить суд стягнути з відповідача борг по заробітній платі 2710 грн. 66 коп. та слухати справу у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, оскільки відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів у встановлений законом термін повний розрахунок з позивачем (а.с.3-7), належна сума боргу по зарплаті в розмірі 2710 грн. 66 коп. підлягає стягненню. Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, жодних доказів щодо спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з приводу відсчутності їх вини у невиплаті зарплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.07.2005 р. Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина, [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Зазначає, що фактично сім'я припинила свої існування. З липня 2017 р. вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 11.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав клопотання, згідно якого позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просив розглядати справу без його участі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку з викладеним, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 22 липня 2005 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис 975. Подружжя має дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім'я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні. У звязку з тим, що відповідач в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти з відповідача на утримання сина в у розмірі 50 % з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не зявилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача з належно оформленими повноваженнями проти задоволення позову не заперечує. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач ( а. с. 5). Дитина мешкає з матірю, знаходиться на її утриманні. Батько в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини урозмірі 50 % з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. При встановленні розміру аліментів, що підлягають стягненню, судом враховано майновий стан сторін у справі, вік дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач не сплатив йому витрати на відрядження у сумі 35122,98 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за відрядження. Ухвалою суду від 21.12.2018 р. по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. 18.01.2019 року позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відзиву не надав. Дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Відповідно до розрахункових листів, наданих позивачем [PERSON] встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатив позивачу витрати на відрядження у сумі 35122,98 грн. (лютий 2018 35122,98 грн. код 510) (а.с.15). Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, у встановлений судом пятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] витрати на відрядження у сумі 35122,98 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, мають доньку, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дитини не надає. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони з 13 липня 2007 року знаходяться у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №987 (а.с.6) Мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач (а. с. 5). Дитина мешкає з матірю, знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не являється, інших утриманців немає, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнутиз відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін у справі, розмір їх доходів, вік дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який більше року не надає коштів на утримання квартири, не оплачує комунальні послуги. Позивач часто хворіє, тому значна частина її пенсії йде на ліки. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості не надає. Тому просить стягувати з відповідача на її користь кошти на утримання дружини у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року до зміни матеріального стану. Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони з 24 серпня 1973 року знаходяться у шлюбі, актовий запис № 27 (а. с. 6). Позивач є пенсіонером завіком, отримує пенсію в розмірі 1194,51 грн., що підтверджується довідкою №28042/2 від 31 серпня 2016 року (а.с. 7). [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за вислугу років у розмірі 4201,27 грн., що підтверджується довідкою №2386 від 26.07.2016 року (а.с.8). Згідно довідки №4981 ПРБП «Рембуд» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] (а.с.9). [PERSON] хворіє, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.10-11). Відповідач є працездатним, інвалідом не являється, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який на даний час розірвано. Мають сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 40% від суми всього його заробітку до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Пояснив, що сплачувати аліменти в розмірі, запропонованому позивачем змоги немає, оскільки отримує невелику пенсію в розмірі 1643 грн. та заробітну плату в розмірі 1000 грн., має незадовільний стан здоров'я. При вирішенні справи просив врахувати, що син навчається на бюджетній основі та отримує стипендію. Від третьої особи [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано в 2005 році ( а. с. 5). Мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач у справі ( а. с. 6). Син мешкає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. На даний час сину виповнилося 18 років, він є студентом першого курсу юридичного факультету Сумського державного університету денного відділення. Орієнтовна дата закінчення навчання 30 червня 2019 року, за місцем навчання отримує стипендію в розмірі 825 грн. Відповідач є пенсіонером, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, що підтверджується довідкою (а. с. 23 ) Окрім цього, [PERSON] працює в Сумській виправній колонії управління ДПтСУ в Сумській області (№116) фотографом, що підтверджується довідкою про доходи (а с. 24). Однак з довідок слідує, що має невеликий заробіток. Згідно ст. 180, ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років. Відповідач має постійний дохід, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. За умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання на юридичному факультеті в Сумському державному університеті. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін у справі та розмір їх доходів, вік дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 31.12.2018 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з роботи їй не виплачено заробітну плату в сумі 23 366 грн. 88 коп.. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість по заробітній платі. Ухвалою суду від 12.08.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про заборгованість. 19.08.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву та довідку в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МАШ СЕРВІС» та 31.12.2018 була звільнена з займаної посади за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч.3 ст.38 КЗпП України. /а.с.5/ Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення [PERSON] , ТОВ «МАШ СЕРВІС» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачці не виплачено заробітну плату у сумі 23 366 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунковим листом за грудень 2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заборгованість суд також визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 23 366, 88 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved