Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року. Обґрунтовує позов тим, що 10 листопада 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та [PERSON] укладено кредитний договір №339/08/23 ZNv, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 35000 доларів США строком до 09 листопада 2018 року, з встановленою процентною ставкою у розмірі 16% річних та зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, в тому числі повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі. 19 квітня 2010 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, в якому викладено в новій редакції умови кредитного договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] кредитні грошові кошти, однак у порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17 березня 2015 року складає 18454,87 доларів США, в тому числі: прострочена заборгованість за повернення кредитних коштів - 3192,91 доларів США, поточна заборгованість за повернення кредитних коштів - 13100 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1843,34 доларів США, поточна заборгованість за процентами - 318,62 доларів США, у зв'язку з чим йому нараховано пеню у розмірі 35485,69 гривень та 5000 гривень штрафу за порушення умов кредитного договору. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором відповідачу направлялася вимога про дострокове виконання зобов'язання, яка ним не виконана. В судове засідання представник позивача ПАТ «Банк Форум» - Калинюк Б.М. подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у запереченнях на позов. За його клопотанням ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року було призначено у справі судову економічну експертизу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2016 року, зазначену ухвалу про призначення судової економічної експертизи скасовано у зв'язку з її неоплатою відповідачем. Після повернення до суду матеріалів справи з експертної установи, представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 10 листопада 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №339/08/23 ZNv (далі - кредитний договір). 19 квітня 2010 року між ПАТ «Банк Форум» та відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року, відповідно до якого викладено у новій редакції п.п. 1.1., 1.3., 2.3., 2.7. кредитного договору. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, викладеного в новій редакції, банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 35000 доларів США. Для надання кредиту банк відкриває позичальнику рахунок [NUMBER]. Згідно з п. 1.2. кредитного договору кредитні кошти надаються строком до 09 листопада 2018 року. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, викладеного в новій редакції, за користування кредитними коштами встановлюється палата в розмірі 16 процентів річних. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються на рахунку [NUMBER]. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в у розмірі 35000 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 3286 від 10 листопада 2008 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з п. 3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з п. 2.3. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.2. цього договору строки повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.3. кредитного договору, викладеного в новій редакції, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в сумі не менше 292 доларів США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів №2909450080288 у відділенні «Тернопільська дирекція ПАТ «Банк Форум», код банку 322948, ідентифікаційний номер позичальника [NUMBER]. Датою повернення кредиту вважається дата зарахування коштів на рахунок №2909450080288, якщо зарахування відбулося протягом операційного часу та дата наступного робочого дня, якщо зарахування відбулося у післяопераційний час. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором №339/08/23 ZNv, станом на 17 березня 2015 року у [PERSON] виникла прострочена заборгованість за повернення кредитних коштів у розмірі 3192,91 доларів США та поточна заборгованістю за повернення кредитних коштів у розмірі 13100 доларів США. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.7. кредитного договору, викладеного в новій редакції, проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок для погашення кредиту та процентів № [NUMBER] у відділенні «Тернопільська дирекція ПАТ «Банк Форум», код банку 322948, ідентифікаційний номер позичальника [NUMBER] щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий день банківський день після вихідних або святкових днів. Датою сплати процентів за користування кредитними коштами вважається дата зарахування коштів на рахунок № [NUMBER], якщо зарахування відбулося протягом операційного часу та дати наступного робочого дня, якщо зарахування відбулося у післяопераційний час. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредиту. Як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором №339/08/23 ZNv, станом на 17 березня 2015 року[PERSON] нараховано 1843,34 доларів США простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 318,62 доларів США поточної суми заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованості за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до п. 3.2.5. кредитного договору банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 4.4. кредитного договору, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 (крім п. 3.3.2.) цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 гривень. Відповідно до п. 3 та п. 3.3.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів, а саме штрафу та пені. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] нараховано пеню у розмірі 35485,69 гривень, та 5000 гривень штрафу за порушення умов п. 3.3.7. кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 3.2.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. 29 жовтня 2014 року за вих. № 10859/4.1 відповідачу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року та попередженням про звернення до суду з метою захисту своїх прав. Зазначена вимога відповідачем задоволена не була. Як слідує з пояснень представника відповідача у судовому засіданні та наданих письмових заперечень, він заперечує позовні вимоги тим, що кредитний договір не відповідає актам цивільного законодавства, зокрема ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанові правління Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Зокрема, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банк не надав відповідачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, зокрема орієнтованої сукупної вартості кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, враховуючи те, що така вартість кредиту сторонами не погоджувалася, отже цим було порушено вимоги Закону. Кредитний договір, в тому числі з урахуванням змін до нього, не містить графіку платежів у розрізі сум процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. Також представник відповідача у запереченнях на позов зазначив, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором були заявлені зі спливом позовної давності. Так, вказував, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що прострочення повернення чергової частини по тілу кредиту виникло 01 вересня 2008 року, а з позовом до суду про стягнення заборгованості банк звернувся лише 26 березня 2015 року. Просив дані заперечення на позов одночасно вважати заявою про застосування строків позовної давності. Суд вважає такі доводи безпідставними, зважаючи на нижчевикладене. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом із нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форму його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; г) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі), з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; є) строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Судом установлено, що сторони у справі під час укладання кредитного договору №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що слідує з п. 7.2 кредитного договору, відповідно до якого сторони підтвердили свою згоду про те, що ними узгоджені усі істотні умови, і вони зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Всі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами щодо предмету цього договору анулюються з моменту набрання чинності цим договором в частині, що суперечить умовам цього договору. Умови кредитування відповідно до п. 2 ст. 11 «Про захист прав споживачів» позичальником отримано до укладення цього договору. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Як слідує з наданих позивачем виписок із рахунків за кредитним договором №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року, відповідач [PERSON] до 2014 року виконував умови договору, сплачував кошти на погашення кредиту та процентів, зокрема останній платіж на погашення заборгованості за тілом кредиту відповідач здійснив 21 березня 2014 року, за процентами - 08 серпня 2014 року (а.с. 179). З вимогою про дострокове повернення кредиту у зв'язку з несплатою чергового платежу банк звернувся до [PERSON] 29 жовтня 2014 року (а.с. 5). Позов позивачем пред'явлений 26 березня 2015 року. Таким чином строк позовної давності позивачем не пропущено. З огляду на встановлені обставини доводи представника відповідача про сплив позовної давності суд вважає безпідставними, а вимоги ПАТ «Банк Форум» - доведеними і обґрунтованими, що є підставою для їх задоволення. При визначенні розміру коштів, що підлягають до стягнення з відповідача суд враховує такі обставини: Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Змістом позовних вимог позивача є стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року в доларах США та гривнях, зокрема 18454,87 доларів США заборгованості за повернення кредитних коштів та за нарахованими процентами, пені у розмірі 35485,69 гривень, та 5000 гривень штрафу. З наведеного розрахунку позивача слідує, що сума заборгованості за повернення кредитних коштів та за нарахованими процентами у розмірі 18454,87 доларів США, складається з простроченої заборгованість за повернення кредитних коштів у розмірі 3192,91 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 17 березня 2015 року складає 71032,24 гривень, поточної заборгованості за повернення кредитних коштів у розмірі 13100 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 17 березня 2015 року складає 291433,94 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1843,34 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 17 березня 2015 року складає 41008,54 гривень, поточної заборгованості за нарахованими процентами - 318,62 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 17 березня 2015 року складає 7088,30 гривень. Загальна сума заборгованості за кредитним договором без штрафних санкцій становить 18454,87 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 17 березня 2015 року складає 410563,02 гривень. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 14 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки судом установлено наявність підстав для стягнення з відповідача відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України частини кредиту, що залишилася, та процентів за кредитним договором, загальний розмір яких становить 18454,87 доларів США, її слід перевести на національну валюту з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення - 01 листопада 2016 року, який складає 2551,54 гривень за 100 доларів США. Таким чином сума неповернутого кредиту та процентів, що підлягає до стягнення з відповідачів, у переведенні на національну валюту становить 470883,39 гривень. Також, з відповідача [PERSON] підлягає неустойка за неналежне виконання умов кредитного договору, яка складається з пені у розмірі 35485,69 гривень та штрафу в розмірі 5000 гривень. При цьому, як убачається з наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована за період з березня 2014 року по березень 2015 року, тобто в межах 1 року до звернення позивача до суду, з дотриманням вимог ст. 258 ЦК України. Щодо тверджень представника відповідача про неправильність виконаного позивачем розрахунку, суд вважає їх необґрунтованими. Розрахунок заборгованості проведений позивачем відповідно до умов кредитного договору, завірений підписом представника та печаткою банку. Представник відповідача на пропозицію суду будь-якого іншого розрахунку не надав, обґрунтованих мотивів щодо заперечення правильності розрахунку позивача не навів. Як зазначалося, за клопотанням представника відповідача судом призначалася судова економічна експертиза, яка відповідачем оплачена не була, у зв'язку з чим справа повернута до суду з експертної установи без висновку експертизи, а ухвала про її призначення судом скасована відповідно до вимог ст. 86 ЦПК України. Таким чином, відповідач не надав ніяких доказів на обґрунтування своїх заперечень на позов, у тому числі щодо необґрунтованості виконаного позивачем розрахунку заборгованості. Судом жодних доказів на його спростування не здобуто. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Форум Банк» підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №339/08/23 ZNv від 10 листопада 2008 року в розмірі 18454,87 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на 01 листопада 2016 року складає 470883,39 гривень, нарахованої пені у розмірі 35485,69 гривень, та 5000 гривень штрафу. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 533, 610 - 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 223, 224, 226, 228, 233, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved