Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач Харківський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 17065,33 грн., а також судових витрат в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.04.2013 [PERSON] звернувся до позивача з заявою за сприянням у працевлаштуванні, де згідно поданої заяви, йому було надано статус безробітного. 03.05.2013 відповідно до п.п.1,3,4 ст. 22 п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та призначено допомогу по безробіттю у розмірі встановленого законодавством. Знятий з обліку [PERSON] 30.06.2019 року у зв`язку з досягненням особою пенсійного віку встановленого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно поданої заяви від 26.04.2013, [PERSON] зазначив та підписав власним підписом, що через відсутність роботи немає заробітку, або інших передбачених законом доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Ознакомлений з правами та обвязками зареєстрованого безробітного та відповідальні за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення та зобов`язання своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Під час перебування на обліку в службі зайнятості , відповідачем не надавались жодні документи які б підтверджували факт його зайнятості. В ході відпрацювання «Памятки про працевлаштування в період СБ`у базі ЄІАС в в закладі ПФУ про періоди зайнятості особи, встановлено, що [PERSON] перебував у відносинах за договором ЦПХ з ТОВ «Баярд 9» з 13.09.2013 року по 15.10.2014 року. У зв`язку з чим позивачем проведено перевірку обгрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатами якої складено акт розслідування страховіих аипадків та обгрунтованості виплат страхового забезпечення №29-ПФУ від 19.03.2019. В результаті перевірки встановлено, що згідно договору № 638/13 про виконання робіт від 13.09.2013, [PERSON] перебував у відносинах цивільно-правового характеру з підприємством ТОВ «Баярд 9» у період з 13.09.2013 по 15.10.2014. [PERSON] , та відповідно до зазначеного Договору, виконував для ТОВ «Баярд 9» роботу по охороні об`єкта. Невиконання [PERSON] обов`язку щодо повідомлення про те, що він перебуває у трудових відносинах привело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 17 065,33 грн. [PERSON] Директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 212 від 03.04.2019 про повернення коштів виплачених відповідачу в розмірі 17 065,33 грн. Разом з листом -претензією №ХМЦЗ-02-3046 від 03.04.2019 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 17 065,33 грн. направлено відповідачу, проте вказаний лист залишений без належного реагування, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок позивача не повернута. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 01.10.2019, провадження по справі відкрито й справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від відповідача [PERSON] 28.10.2019 року, надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні заяви. Позивачем Харківським міським центром зайнятості, надіслано відповідь на відзив, в якому підтримали позовну заяву та просили стягнути з відповідача кошти в розмірі 17 065,33 грн. та суму судового збору. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. Судом встановлено, що 26.04.2013 [PERSON] звернувся до позивача з заявою за сприянням у працевлаштуванні, де згідно поданої заяви, йому було надано статус безробітного. (а.с. 4-6). За особистою заявою відповідача [PERSON] надано статус безробітного, з призначенням допомоги по безробіттю та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена допомога по безробіттю з 03.05.2013 по 30.06.2014, у розмірі встановленому законодавством. (а.с.7). Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати йому матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів. Відповідно до копії договору № 638/13 про виконання робіт, складений між [PERSON] та ТОВ «Баярд 9», який підтверджує факт виконання робіт та вартість виплат/, яких зазначено в п. 2 вказаного Договору відповідача, та який вказував на той факт, що в період перебування в Харківському міському центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, відповідач був працевлаштований. (а.с. 10). Харківським міським центром зайнятості проведено розслідування з приводу обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, про що складено Акт № 29. У вказаному Акті зазначено, що розслідуванням встановлено, що [PERSON] З 26.04.2013 року по 30.06.2014 року перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості. Згідно надісланим ТОВ «Баярд 9 «договором про виконання робіт (надання послуг від 13.09.2013 року №638/13), [PERSON] перебував з підприємством у відносинах, відповідно до умов договору цивільно - правового характеру з терміном дії з 13.09.2013 року по 15.10.2014 року (а.с.9). Під час перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю в центрі зайнятості, ніяких документів щодо перебування в трудових відносинах відповідач не надавав. В заяві про надання статусу безробітного своїм підписом підтвердив, що трудовою діяльністю не займається та доходів не отримує. Також, підтвердив своїм підписом, що у разі зміни даних, а також працевлаштування, у тому числі тимчасового, зобов`язався повідомити Харківський міський центр зайнятості.(а.с. 4). На підставі вищевикладеного директором Харківського міського центру зайнятості винесено наказ № 212 від 03.04.2019, яким вирішено вжити заходів по поверненню коштів, виплачених [PERSON] як допомогу по безробіттю за періоди з 13.09.2013 по 29.06.2014 в сумі 17065,33 грн. (а.с.11). 03.04.2019 на адресу відповідача позивачем направлено лист - претензію № ХМЦЗ-02-3046 щодо повернення виплачених коштів по безробіттю за період з 13.09.2013 року по 04.06.2014 року суму в розмірі 17065,33 грн. на підставі довідки про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню (а.с. 12-13). Проте на час звернення до суду, вказана сума повернута не була. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до п.3 ст.3 ЗУ «Про зайнятість населення» - зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. За таких обставин, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення, відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та стягує з відповідача на користь Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 17065,33 грн. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved