Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги (а.с.148), просить постановити рішення, яким достроково стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0488 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 69042 грн. 96 коп., в тому числі: строковий основний борг по кредиту - 19999,76 грн., прострочений основний борг по кредиту - 25254,43 грн., прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11559,57 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту 8030,44 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом 4198,76 грн. Позивач посилається на те, що 09.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Болградське відділення № 6777 АТ «Ощадбанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №1206 , відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 50 000 грн. строком на 120 місяців до 09 листопада 2017 року зі сплатою 15% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09.11.2007 року між позивачем та відповідачкою було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким в заставу АТ «Ощадбанк» передано нерухоме майно, а саме: 12/25 частини домоволодіння загальною площею 78,2 кв.м., жилою площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме надав відповідачці [PERSON] кредит загальною сумою 50 000 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер від 09.11.2007 року. Відповідно до п. 1.5 - 1.6 Кредитного договору №1206 відповідачка зобов'язалася погашати кредит рівними частинами та сплачувати нараховані відсотки. Проте, в обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує. Відповідно до п.п.4.2 кредитного договору № 1206 при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту , нарахованих процентів та інших платежів за цим договором. Вимоги позивача від 30.01.2013 року №199 та від 27.05.2013 року №1103 щодо погашення боргу за кредитним договором №1206 від 09.11.2007 року [PERSON] у зазначений тридцятиденний термін не виконала. Станом на 27.12.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 69042 грн. 96 коп. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину неявки до суду не повідомила. Разом з тим відповідачка [PERSON] видала нотаріально посвідчену довіреність на право представляти її інтереси в суді своєму представникові [PERSON] (а.с.93). Представник відповідачки [PERSON], діючи на підставі довіреності в інтересах відповідачки [PERSON], позов не визнав , посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки у Банка право на звернення до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором виникло ще у 2008 році , коли відповідачка внесла останній платіж на повернення кредиту, після чого припинила внесення платежів. Але до суду з цим позовом Банк звернувся лише у 2013 році. В зв'зку з пропуском строку позовної давності в задоволенні позову просить відмовити. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 09.11.2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Болградське відділення № 677 АТ «Ощадбанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №1206, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 50 000 грн. строком на 120 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту до 09 листопада 2017 року, зі сплатою 15% річних за користування кредитом (а.с.4-7). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та відповідачкою було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким в заставу АТ «Ощадбанк» передано нерухоме майно, а саме: 12/25 частини домоволодіння загальною площею 78,2 кв.м., жилою площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Внесенням змін до статуту Відкритого Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України», затверджених постановою КМУ від 06 квітня 2011 року №502, найменування Банку змінено на Публічне Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.3. кредитного договору №1206 [PERSON] зобов'язалася належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим кредитним договором; в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користуванням кредитом, а у випадку порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.п. 4.2.2. кредитного договору №1206 при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором. Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином. відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в строк та у порядку, встановленому кредитним договором. В разі прострочення чергової частини кредиту банк відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати відсотків. Позивач належним чином виконав зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачці кредит в сумі 50000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 09.11.2007 року (а.с.26). Цей факт не заперечується відповідачкою та її представником. Відповідачка прийняті на себе зобов'язання за договором не виконує , суму кредиту та проценти за користування кредитом в обумовлені договором строки не сплачує, в зв'язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 27.12.2013 року складає 69042 грн. 96 коп. , з яких строковий основний борг по кредиту - 19999,76 грн., прострочений основний борг по кредиту - 25254,43 грн., прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11559,57 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту 8030,44 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом 4198,76 грн.(а.с.150-157). Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтереса. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу , пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності з положеннями ст.. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом , може бути збільшена за домовленістю сторін; договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як зазначено в п п.7.8 кредитного договору № 1206 сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до Цивільного Кодексу України до 3х років для всіх грошових зобов'язань Позичальника, в тому числі , але не виключно, щодо повернення суми кредиту , сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами цього Договору. Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.02.2011 року (а.с.128-130) зазначено, що коли у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. Судом встановлено, що кредитний договір № 1206 від 09.11.2007 року між сторонами укладений на строк 10 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09 листопада 2017 року (п.1.2 договору). При цьому відповідно до п. 1.5 договору відповідачка зобов'язалась щомісячно до 09 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частками, тобто погашення кредиту відповідачка повинна була проводити шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 416 грн.67 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Як вбачається з цього розрахунку протягом 2007 -2013 років відповідачка періодично вносила грошові суми на виконання свого зобов'язання за кредитним договором. При цьому внесені відповідачкою суми розподілялися Банком відповідно до п.1.8 договору. Так останній платіж на погашення основного боргу за кредитом був зарахований у березні 2009 року. Грошові суми , які були внесені відповідачкою після березня 2009 року, були зараховані Банком на погашення процентів за користування кредитом , що передбачено п. 1.8 договору (а.с.153-155). До суду з цим позовом позивач звернувся 25 липня 2013 року (а.с.2-3). Таким чином з відповідачки підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності - три роки від дня звернення позивача з цим позовом до суду , тобто з 25 липня 2010 року. Суд вважає, що позивачем не втрачена можливість стягнення заборгованості за кредитним договором в період часу з 25 липня 2010 року , оскільки за умовами договору відповідачка повинна щомісячними платежами погашати заборгованість за кредитом до 09 листопада 2017 року. Разом з тим позивач пропустив 3-річний строк позовної давності для стягнення заборгованості за основним боргом станом на 01 серпня 2010 року в сумі 8170 грн. 96 коп. , та заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 01 серпня 2010 року на суму 3869 грн. 93 коп.(а.с.153-157), оскільки з вимогою щодо стягнення цих сум заборгованості позивач мав звернутися до суду протягом 3х років з дня не внесення відповідачкою чергового щомісячного платежу. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню : строковий основний борг по кредиту в сумі 19999 грн. 76 коп., прострочений основний борг по кредиту в сумі 17083 грн. 47 коп.(25254,43 - 8170,96 = 17083,47), проценти за користування кредитом 7662 грн. 64 коп.(11559,57 - 3869,93 = 7689.64), пеня за прострочений основний борг в сумі 8030 грн. 44 коп., пеня за прострочені проценти за користування кредитом 4198 грн. 76 коп. , а всього 57002 грн. 87 коп. За викладених обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0488 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також понесені позивачем судові витрати у сумі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а саме судовий збір в сумі 570 грн. 03 коп. (а.с.1).

Outcome: partial