Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором №645 від 16 листопада 2006 року в сумі 12 633 гривень 10 коп. (а.с.2-3). 27 березня 2014 року до Миколаївського районного суду Одеської область надійшла письмова заява від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України про збільшення позовних вимог по зазначеній справі з 12 633 гривень 10 коп. до 14 146 гривень 97 коп. (а.с.41). Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.91). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причина неявки суду не відома. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.26-28). Відповідачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. При цьому відповідачка [PERSON] пояснила, що строк дії поруки по зазначеному договору на теперішній час припинений. Підставою для припинення поруки являється та обставина, що після закінчення строку дії договору кредиту, тобто після 15 листопада 2009 року, позивачем протягом шести місяців не було направлено листа про виникнення заборгованості по кредиту. Крім того просила суд при винесенні рішення врахувати той факт, що 9 червня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, згідно з яким з неї та з [PERSON] вже була стягнута заборгованість по зазначеному кредиту. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника позивача та відповідачів в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224- 226 ЦПК України. Вислухавши [PERSON], адвоката [PERSON], вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №645 від 16 листопада 2006 року Відкрите акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення №7285 ВАТ «Ощадбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») надало [PERSON] споживчий кредит у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік (а.с.4-5). За умовами договору споживчого кредиту [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з обумовленим в договорі графіком. Останній платіж вона повинен була здійснити 15 листопада 2009 року. Згідно розрахунку, сума заборгованості станом на 3 березня 2014 року становить 14 146 гривень 97 коп. (а.с.42). Дослідивши докази по справі суд вважає, що заявлені банком вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні останній платіж по кредитному договору відповідачка повинна була здійснити 15 листопада 2009 року. До суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості позивач звернувся 25 грудня 2013 року, тобто понад чотири роки з дня настання останнього платежу по кредиту, обумовленого договором. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ст.. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Позивач у судові засідання не з'являється. А також не звертався до суду з клопотанням про поновлення або продовження строку позовної давності з зазначенням поважних причин, які потягли його пропуск на тривалий термін. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні встановлено також, що поручителями по кредитному договору є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-9). Згідно п.5.6 зазначеного договору поруки Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Порука також припиняється якщо Банк протягом трьох місяців з дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить позову до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений, або визначений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки. У відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений момент предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У встановлені строки позивач не пред'являв до поручителя ніяких вимог, хоча строк виконання зобов'язання по кредитному договору настав 15 листопада 2009 року. Крім того, як видно з матеріалів справи Договір поруки №2 поручителем [PERSON] навіть не підписаний (а.с.8-9). Таким чином позивачу необхідно відмовити і в позові до поручителів [PERSON] та [PERSON]. Судові витрати покласти на позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed