Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернулась до суду зі вказаним позовом і просить: 1) Встановити факт належності земельної ділянки площею 0,0662 гектарів в межах згідно з планом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. С.Калачевського (23-го Лютого) 1/1, на території виконкому Криворізької міської ради у Тернівському районі, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2004 р., спадкова справа №895, на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON], яка померла 21.12.2015 р. 2). Визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0662 гектарів в межах згідно з планом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. С.Калачевського (23-го Лютого) 1/1, на території виконкому Криворізької міської ради у Тернівському районі, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2004 р., спадкова справа №895, на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON], яка померла 21.12.2015 р. На виконання вимог ухвали суду від 28.03.2017 р. позивач 10.04.2017 р. подала до суду уточнену позовну заяву (вх..№4756 від 10.04.2017 р.). В позовній заяві позивач посилалась на те, що 21.12.2015 р. померла її мати [PERSON], після якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому належне їй за час життя майно спадкується за законом. Спадкоємцем першої черги після її смерті є: [PERSON] дочка спадкодавця. Спадкове майно, на яке 29.07.2016 р. видано свідоцтво про право на спадщину, складається з 1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами, які знаходяться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського (23-го Лютого), будинок 1/1. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку, яка розташована під житловим будинком № 1/1 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі, позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно. Позивач та її представник у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Відповідач виконавчий комітет Тернівської районної ради у місті [PERSON] у судове засідання явку свого представника не забезпечив, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує, тобто фактично визнав його. Відповідач Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] листом вих. №176/01-16 від 12.05.2017 р. повідомила про неможливість явки в судове засідання, просить суд розглядати справу за її відсутністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи докази: копії паспорта [PERSON], постанови від 29.07.2016 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2016 р., витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі станом на 29.07.2016 р., свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2004 р., витягу з реєстру права власності на нерухоме майно станом на 14.01.2005 р., землевпорядної справи по передачі земельної ділянки в приватну власність та користування громадянинові [PERSON], звіту про експертну оцінку від 02.03.2017 р.; лист Шостої криворізької державної нотаріальної контори №1969/01-16 від 22.06.2017 р., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) станом на 22.06.2017 р., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 22.06.2017 р., лист №242/01-16 від 04.07.2017 р. Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 04.07.2017 р., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) станом на 04.07.2017 р.; копію спадкової справи №25-2016 до майна померлої 21 грудня 2015 року [PERSON] (а.с. 4-5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13-19, 20-34, 66, 67-68, 69, 70, 71, 72, 73-113) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 21 грудня 2015 року в м. Кривому Розі померла [PERSON], яка за час свого життя заповіту не складала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) станом на 04.07.2017 р., тому належне їй за час життя майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є доньки померлої: [PERSON] та [PERSON]. Остання 19.04.2016 р. подала до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] заяву про відмову від належної їй частки спадкового майна, яке лишилося після смерті її матері [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.79). 29 липня 2016 Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу [PERSON] як дочці після померлої 21 грудня 2015 року [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1570 спадкова справа №25-2016 та зареєстроване 29.07.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 15739292, на 1/2 частки житлового будинку з господарчими побудовами, загальною площею 136,8 кв.м., житловою площею 70,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Сергія Колачевського (колишня назва 23 Лютого), будинок під номером 1 (один), а саме в житловому будинку «А-1» квартира №1 (один), загальною площею - 54,7 кв.м, житловою площею 26,7 кв.м; 1/2 частина сараю «Б», 1/2 частина літньої кухні «В», гараж «Г», погріб «Е». Вказане майно належало померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.12.2004 року Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-3790; право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» номер запису: 60880, в книзі: 256-220, реєстраційний номер: 8258872. Крім того, за життя спадкодавцем [PERSON] 15.12.2004 р. було отримане свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого остання була дружиною та спадкоємицею майна гр. [PERSON], померлого 14 березня 2004 року, що складається з: -земельної ділянки площею 662 кв.м, що знаходиться в м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, один-один, розташованої на території Криворізької міської Ради народних депутатів у Тернівському районі, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, з наявним обмеженням щодо використання земельної ділянки на зміну цільового використання без проекту землеустрою та наявним сервітутом площею 66,00 кв.м для проїзду та проходу до житлового будинку за адресою вул. 23 Лютого, 1, що належало померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 23.09.1997 року Криворізькою міською радою народних депутатів та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2327; -однієї другої частини житлового будинку А-1 цегляного жилою площею всього 70,0 кв.м, загальною площею всього 136,8 кв.м з господарчими побудовами, а саме: квартира номер один, жилою площею 26,7 кв.м загальною площею 57,4 кв.м, без господарчих будівель, що знаходиться в м. Кривий Ріг по вулиці 23 Лютого будинок під номером один, що належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.07.1992 р. за р. №2-3657 6-ю Криворізькою держнотконторою та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу за №256-220-60880. В цілому на земельній ділянці розташовано: жилий будинок А-1, 1/2 частина сарая Б, гараж Д, паркани 1-6, замощення І,ІІІ. Також у даному свідоцтві зазначено, що воно підлягає реєстрації в Криворізькому БТІ згідно ст.1299 ЦК України та Криворізькому управлінні зем.ресурсів. Спадкодавець [PERSON] зареєструвала в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» домоволодіння за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, буд. 1, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6217195 від 14.01.2005 р. Проте, спадкодавцем [PERSON] не була проведена державна реєстрація прав власності на земельну ділянку, зазначену у свідоцтві про право на спадщину за законом від 15.12.2004 р., що стало підставою для відмови нотаріусом позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 21 грудня 2015 року, на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2016 р.). Згідно зі ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент видачі свідоцтва від 15.12.2004 р. про право на спадщину за законом) було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику про спадкування» з позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутись особа лише в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не передбачено законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разу втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved