Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до кредитного договору №18-17/08 від 24 червня 2008 року укладеного між ВАТ АБ « Укргазбанк », правонаступником якого є ПАТ АБ « Укргазбанк » та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 22500,00 дол. США на придбання автомобіля Seat Toledo 2007 року випуску, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим строком повернення по 23.06.2015 року, або по день, визначений у п.1.6 кредитного договору. Для належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником, відповідно до договору застави транспортних засобів №ДЗ-18-17/08, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. 24.06.2008 року за реєстр. №2-3353, [PERSON] надав в заставу АБ « Укргазбанк » автомобіль Seat Toledo 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ-легковий комбі - В, колір синій, шасі ( кузов, рама ) [NUMBER], що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області 21.06.2008 року. Відповідно до виписки по позичковому рахунку позичальника за 24.06.2008 року, а також згідно квитанції №24 від 24.06.2008 року про здійснення валютно-обмінної операції, кредитні кошти було перераховано на поточний рахунок позичальника, та здійснено конвертацію в національну валюту-гривню, а потім, відповідно до платіжного доручення №1 від 24.06.2008 року кошти позичальником було перераховано ПП « Авто-шанс » в якості проплати за автомобіль Seat Toledo Stylance 1.6 л., згідно рахунка-фактури №С-0006674 від 07.06.2008 року. Таким чином, банк свої зобов'язання по наданню кредитних коштів позичальнику, як це передбачено п.3.1.1.2 кредитного договору виконав. Однак відповідачем не виконано зобов'язання передбачене п.п.3.3.1, 3.3.3, 3.3.4 кредитного договору, а саме заборгованості за кредитом та процентів за його користування у строки, визначені кредитним договором, внаслідок чого станом на 23.05.2014 року виникла заборгованість у сумі 6535,33 дол. США ( заборгованість по кредиту строкова - 3472,00 дол.США, заборгованість по кредиту прострочена - 2595,83 дол. США, заборгованість по процентам поточна - 53,17 дол. США, заборгованість по процентах прострочена - 414,33 дол. США ) та 4596,11 грн. ( заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 4257,22 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 338,89 грн. ). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №18-17/08 від 24.06.2008 року між АБ « Укргазбанк », позичальником та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №ДП1-18-17/08 від 24.06.2008 року. Відповідно до п.4.2 договору застави, за невиконання п.3.3.4 дійсного договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета згідно п.2.3 дійсного договору, що становить 6086,00 грн. Представник позивача Крупний О.Г., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити та доповнив, що строк позовної давності не закінчився, так як [PERSON] прострочену заборгованість гасив платежами в наступних місяцях. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що відповідачу не вручено претензію в порядку досудового врегулювання спору. Однією з умов позову є стягнення штрафу, який є одним із видів неустойки, до якої застосовується строк скороченої позовної давності в 1 рік. Крім того, банк застосовує 14,5% на прострочені платежі, що не відповідає вимогам закону. Вказує, що за період з дати укладення договору по 23.05.2014 року [PERSON] було сплачено тіла кредиту на загальну суму 18382,73 дол. США, відсотків на загальну суму 9526,26 дол. США. Вважає, що заборгованість [PERSON] слідуюча: залишок несплаченого тіла кредиту становить 4117,28 дол. США, в т.ч. простроченої заборгованості 913,27 дол. США, залишок заборгованості за відсотками 311,01 дол. США, в тому числі прострочених 275,38 дол. США. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі, яку зазначив представник відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутність. Вислухавши представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ВАТ АБ « Укргазбанк », правонаступником якого є ПАТ АБ « Укргазбанк » та [PERSON] було укладено кредитний договір №18-17/08, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 22500,00 дол. США на придбання автомобіля Seat Toledo 2007 року випуску, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим строком повернення по 23.06.2015 року, або по день, визначений у п.1.6 кредитного договору. Для належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником, відповідно до договору застави транспортних засобів №ДЗ-18-17/08, посвідченого державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. 24.06.2008 року за реєстр. №2-3353, [PERSON] надав в заставу АБ « Укргазбанк » автомобіль Seat Toledo 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ-легковий комбі - В, колір синій, шасі ( кузов, рама ) [NUMBER], що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області 21.06.2008 року. Відповідно до виписки по позичковому рахунку позичальника за 24.06.2008 року, а також згідно квитанції №24 від 24.06.2008 року про здійснення валютно-обмінної операції, кредитні кошти було перераховано на поточний рахунок позичальника, та здійснено конвертацію в національну валюту-гривню, а потім, відповідно до платіжного доручення №1 від 24.06.2008 року кошти позичальником було перераховано ПП « Авто-шанс » в якості проплати за автомобіль Seat Toledo Stylance 1.6 л., згідно рахунка-фактури №С-0006674 від 07.06.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №18-17/08 від 24.06.2008 року між АБ « Укргазбанк », позичальником та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №ДП1-18-17/08 від 24.06.2008 року. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, у тому обсязі, що й боржник. Відповідно до п.3.3.4 договору застави заставодавець зобов'язаний на період дії цього договору застрахувати заставне майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. За невиконання чи неналежне виконання вказаного пункту договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави. Однак враховуючи те, що згідно п.4.4 договору застави строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по сплаті штрафу, пені та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору, а позивач дізнався про невиконання відповідачем вимоги щодо страхування автомобіля в 2009 році, тому в частині стягнення штрафу за порушення умов договору застави необхідно відмовити. До тверджень представника відповідача про те, що банк незаконно застосував 14,5% на прострочені платежі, суд відноситься критично, адже в ст. 1056-1 ЦК України зазначено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. В даному випадку про односторонній випадок мова йти не може, адже згідно п.3.1.10 кредитного договору сторони погодили, що на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки, зазначеної у п.1.1. ( 13,5% ), збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Як зазначено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Крім того, згідно п.5.3 кредитного договору за порушення строків ( термінів ) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 6535,33 дол. США ( заборгованість по кредиту строкова - 3472,00 дол. США, заборгованість по кредиту прострочена - 2595,83 дол. США, заборгованість по процентам поточна - 53,17 дол. США, заборгованість по процентах прострочена - 414,33 дол. США ) та 4596,11 грн. ( заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 4257,22 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 338,89 грн. ), яка підлягає стягненню. Не вручення претензії про дострокове повернення заборгованості по кредиту відповідачам не є перешкодою для реалізації права банку звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial