Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються позивачем, та приєднався до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу. Оператор ГРМ, яким є АТ «Харківгаз», підтверджує відкриття на ім`я відповідача [PERSON] особового рахунку та фактичний обсяг розподілу природного газу на його користь за адресою проживання. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання станом на 31 березня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 7320,68 грн., яка теперішнього часу не сплачена. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природній газ, позивачем були нараховані 3 % річних на суму заборгованості в розмірі 652,91 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1565,92 грн. Ухвалою від 09 липня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Позивач ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання уповноважений представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій вказував, що позов підтримує повністю, та просив розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача в заочному порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Тому суд розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua/ua/gas-supply-agreement?page=2). Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Аналогічні правила укладення договору закріплені у п. 1.3 розділу I Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з п. 6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п. 5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі. Таким чином, для прийняття рішення про стягнення заборгованості за спожитий газ позивачем має бути доведено або факт укладання договору у будь-якому, передбаченому Правилами, вигляді або фактичне споживання газу за конкретною адресою саме відповідачем. Між тим, із наданих суду доказів не можливо встановити, що саме відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Згідно з повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 17 червня 2021 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; але з реєстраційного обліку за вказаною адресою був знятий 26 липня 2016 року в зв`язку з вибуттям до м. Харкова. Інші відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] відсутні. Позивач стверджує, що на ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача № [NUMBER] , та на підтвердження наявності у відповідача обов`язків споживача надав до позову копії договору купівлі-продажу, посвідченого 15 листопада 2012 року приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л., та витягу Люботинського БТІ № 36463425 від 29 листопада 2012 року про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Але такі твердження позивача не відповідають дійсності з огляду на таке. Як вбачається з інформаційної довідки № 271215983 від 19 серпня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є інша особа, відмінна від відповідача, - [PERSON] , право власності якої засновано на договорі купівлі-продажу, посвідченого 30 липня 2015 року приватним нотаріусом ХМНО Мангушевою О.С. за реєстр. № 864. Державна реєстрація права власності на житловий будинок проведена 30 липня 2015 року. Згідно з наданого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» розрахунку заборгованість за спожитий природний газ за адресою: [ADDRESS] , виникла в період з 01 листопада 2017 року, що припадає на період володіння житловим будинком новим власником. З урахуванням тієї обставини, що позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , суд вважає не доведеним факт укладання договору між сторонами, а також не доведено фактичне споживання природного газу саме відповідачем [PERSON] .

Outcome: dismissed