Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Представник [PERSON], яка діє за довіреністю в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сімєю на момент його смерті та визнання права на спадкування, в обґрунтування позову зазначила, що 04 травня 2016 року померла її свекрів [PERSON], з якою вона проживала з 2002 року, як стала проживати разом з її сином [PERSON], який помер 30 грудня 2015 року в місті Маріуполі по бульвару Морський (бульвар Комсомольський)[ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із квартири 77, розташованої за адресою: місто Маріуполь, бульвар Морський (бульвар Комсомольський), будинок 40/1, яка належала померлої на праві власності згідно договору дарування від 30.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.12.2003 року. Вона є спадкоємцем за законом, в звязку з тим, що постійно мешкала разом зі спадкодавцем на момент його смерті фактично прийняла спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] (бульвару Комсомольському) у м. Маріуполі. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак вважає що своєчасно прийняла спадщину, так як за життя її чоловіка та її свекрові і до її смерті вони мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вона сплачувала комунальні платежі за квартиру, займалася її благоустроєм, робила поточні ремонти, покупала речі домашнього обіходу, піклувалася про свекрів коли та захворіла, так як в силу похилого віку (83 роки) вона не мала можливості обходитися самостійно, та згодом вона її догледіла та поховала (усі витрати по похованню були зроблені виключно нею). У зв'язку з чим просить суд встановити факт того, що вона постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] однією сімєю в квартирі [ADDRESS] (бульвар Комсомольський) у місті Маріуполі не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2002 року по 04 травня 2016 року, по день смерті спадкодавця; визнати за нею право на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 04 травня 2016 року. Позивачка [PERSON] у судове засіданні не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю за участю її представника, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач у своєї позовної заяви мала на увазі про визнання її спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] Просила позовні вимоги задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2002 року по 04 травня 2016 року, та визнати її спадкоємцем четвертої черги, після смерті [PERSON], яка померла 04 травня 2016 року. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], який був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про поважність причин суд не повідомив. Суд, допитавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Макарова) [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 008813, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 19 квітня 2005 рок, про що свідчить актовий запис № 106, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с.6). 30 грудня 2015 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видано 30 грудня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2215 (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON], померла 04 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 949715, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області від 04 травня 2016 року, актовий запис № 749 (а.с.10). На час її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] (Комсомольський) у м. Маріуполі, яка належить спадкодавцю на підставі договору дарування від 30.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1568 (13-16). Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з вимогами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права нас спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З листа приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 28.11.2016 року № 370/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлої 04.05.2016 року [PERSON] не відкривалась та інші спадкоємці, окрім спадкоємця [PERSON] із заявами про відкриття спадщини, не зверталися (а.с.47). Таким чином, вищевикладені обставини свідчать, що спадкоємці померлої [PERSON] окрім [PERSON] до нотаріальних органів не зверталися. В липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (Комсомольський) в місті Маріуполі не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2002 року по 04 травня 2016 року, тобто по день смерті спадкодавця. Встановлення цього факту необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до вимог статті 1264 ЦК України, згідно із якою в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмови від неї. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON], остання постійно мешкаючи зі спадкодавцем на момент її смерті не менше пяти років на час відкриття спадщини та вважаючи, що фактично прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 13.07.2016 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви для прийняття спадщини, оскільки не підтвердила родинний зв'язок із померлою [PERSON] та не має можливості довести що проживала із спадкодавцем однією сімєю не менш пяти років до часу відкриття спадщини (а.с.19). З акту опитування сусідів від 18.07.2016 року за № 240, виданого головою КСН «Центральний» вбачається, що [PERSON], зареєстрована за адресою [INFO], дійсно проживала за адресою [INFO] (Комсомольський) [ADDRESS] у період з 2002 року по даний час зі своїм чоловіком [PERSON] (померлим 30.12.2015 року) та свекровою [PERSON] (померлою 04 травня 2016 року), яку доглядала до моменту смерті (а.с.18; 38). Факт проживання позивачки разом з померлою [PERSON] на час її смерті підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], які у судовому засіданні зазначали, що позивачка [PERSON] спочатку разом із чоловіком [PERSON] з 2002 року стала проживати у [INFO] (Комсомольський) у м. Маріуполі однією сімєю зі своєю свекровою [PERSON], а після смерті чоловіка залишилася проживати у даній квартирі разом зі свекровою та доглядала і поховала її. Дані свідки пояснювали, що в останній період [PERSON] у силу свого віку потребувала постійного стороннього догляду і даний догляд надавала саме позивачка. Інших родичів у [PERSON], окрім позивачки, не має. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема те, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю з 2002 року по день смерті [PERSON] 04 травня 2016 року за адресою бульвар Морський (Комсомольський) [ADDRESS], тобто не менше пяти років на час відкриття спадщини. За таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання її спадкоємицею 4-ї черги за законом після померлої 04.05.2016 року [PERSON]

Outcome: approved