Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у сумі 14414 грн. 17 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 липня 2011 року між ним - ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-28060-260711. Зазначив, що ним виконані були зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, однак відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 09 липня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 14414,17 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 9 232,92 грн., простроченого тіло кредиту - 2063,42 грн., заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 3117,83 грн. Представник позивача у своєму позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26 липня 2011 року було укладено кредитний договір № 002-28060-260711. (а.с. 3-6) Згідно до пункту 1.2 вищевказаного Договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до Договору, та умовах викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн., та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 1800,00 грн. банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. У відповідності умов вищевказаного Договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Згідно п. 3.4 держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. В судовому засіданні встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 09 липня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 14414,17 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 9 232,92 грн., простроченого тіло кредиту - 2063,42 грн., заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 3117,83 грн. (а.с. 8) Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що станом на 09 липня 2014 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає відшкодуванню, у розмірі 14414,17 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved