Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позиція сторін у справі В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповідальним розпорядженням на грошові кошти (депозитний вклад) у розмірі 43 474,92 грн. з нарахованими відсотками на час виплати на банківському рахунку № [NUMBER] , грошові кошти (проценти) на банківському рахунку № [NUMBER] у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (філія - 67700, м. Білгород-Дністровський, вул.. Першотравнева, 75/3) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за договором № SAMDNWFD0071023124301, Вклад «стандарт» терміновий на 12 міс. від 03.02.2016 року. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] посилається на те, що він є внуком [PERSON] по лінії матері - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та спадкова справа на його майно не відкривалась, оскільки позивач, який постійно проживав з дідом, був впевнений у відсутності спадкового майна. Разом з тим, нещодавно позивачу стало відомо про наявність договору № SAMDNWFD0071023124301 від 03.02.2016 року (вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.) укладеного між дідусем та відповідачем про передачу грошових коштів для розміщення на депозит у розмірі 43 474,92 грн. Позивач звернувся до нотаріусу Кушнір І.В. з приводу прийняття спадщини дідуся, проте нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду. Процесуальні дії Ухвалою суду від 16.02.2021 року провадження по справі було відкрито та визначено загальний порядок її розгляду з призначенням підготовчого судового засідання. 09.03.2021 року позивач подав до канцелярії суду клопотання про витребування доказів, а саме витребувати від державного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу відомості про наявність спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 16 березня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та відкладено розгляд справи. 02 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 05.04.2021 року судове засідання було відкладено через неявку сторін. Ухвалою суду від 12.04.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 28 квітня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача - [PERSON] з проханням справу розглянути за відсутністю представника банку, проти задоволення позову не заперечує. 28.04.2021 року позивач подав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання 28.04.2021 року сторони не з`явились. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 782, складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Матеріалами справи підтверджується повністю той факт, що позивач є рідним внуком померлого [PERSON] 03 лютого 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та померлим [PERSON] був укладений Договір № SAMDNWFD0071023124301 вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців. Згідно п.п.16, 17 договору вклад автоматично пролонговується на рік без оформлення додаткових угод до договору. Зазначеним договором оформлене заповідальне розпорядження на онука [PERSON] у обсязі 100%. Ступень спорідненості позивачем доведена. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Частина 1, 2 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист спадкових прав позивача і визнані відповідачем. Щодо судових витрат Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved