Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі за текстом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 23.08.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 211/2011-86, згідно якого відповідачу надані кредитні кошти в сумі 105840,00 гривень зі строком повернення кредиту до 22.08.2018 року, зі сплатою 20% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідачем було надано в приватне обтяження транспортний засіб: автомобіль марки КІА, модель RІO, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Починаючи з 29.10.2014 року відповідач припинив виконувати кредитні зобов'язання за вказаним кредитним договором. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Цією ж датою між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зп. Між тим, відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав, у зв'язку з чим кредитна заборгованість склала: за тілом кредиту в сумі 58779 грн. 65 коп., за відсотками в сумі 2477 грн. 29 коп., за комісією в сумі 3619 грн. 71 коп., а також урахування індексу інфляції та 3% річних станом на 30.10.2015 року в сумі 30205 грн. 58 коп., а всього 95082,23 грн., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 1426,23 грн. судового збору. Представник позивача до судового засідання не з'явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи двічі повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Враховуючи, що відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи стосовно нього, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що 23.08.2011 року відповідач [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» кредитний договір № 211/2011-86, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 105840 гривень шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20% річних, на строк з 23.08.2011 року по 22.08.2018 року включно. У випадку невиконання зобов*язання, використовується процентна ставка, визначена пунктом 3.3 кредитного договору. За умовами пункту 3.7 кредитного договору позичальник зобов*язаний сплачувати щомісячні винагороди за управління кредитом у розмірі 0,38% від початкової суми кредиту на рахунок банку (а.с. 3-7). 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором №211/2011-86 від 21.08.2011 року (а.с. 11-12, 13). Відповідачем [PERSON] не виконувались умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 30.10.2015 року має заборгованість 95082,23 гривень, яка складається з: 58779,65 грн. - заборгованість за кредитом; 2477,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3619,71 грн. - за комісією, інфляційні втрати та 3% річних у сумі 30205,58 грн. Даних на спростування доводів, викладених у позовній заяві та розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором суду не надано. Договір, укладений між сторонами, на підставі положень статті 629 Цивільного кодексу України, є для цих сторін обов'язковим. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046 - 1053 Цивільного кодексу України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За статтями 526, 615 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, тому суд вважає, що відповідачем порушено умови кредитного договору і з нього на користь позивача підлягає стягненню не повернутий кредит в сумі 58779,65 гривень. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договором встановлений фіксований розмір 20 % на рік та визначена процентна ставка у разі порушення позичальником умов договору (п. 3.3). Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 2477,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3619,71 грн. - заборгованість за комісією, які визначені умовами договору між сторонами та відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 30205,58 грн.. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1426,23 гривень (а.с. 1). На пiдставi ст.ст. 526, 615, 625, 629, 1048 - 1054 ЦК України,

Outcome: approved