Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 23 855,92 грн, а також судових витрат у розмірі 243,60 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір про надання споживчого кредиту від 30 жовтня 2013 року на суму 19 030,00 грн строком до 30 жовтня 2016 року. Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач) 15 вересня 2014 року було укладено Договір факторингу, за яким право вимоги по кредитному договору від 30 жовтня 2013 року було відступлене на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором від 30 жовтня 2013 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем існує заборгованість в загальній сумі 23 855,92 грн, з яких: 18 501,17 грн - сума залишку заборгованості; 1,31 грн - проценти за користування кредитом; 5 353,44 - сума комісії за кредитом. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, у якій просила про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006493063 на суму 19 030,00 грн строком до 30 жовтня 2016 року (а.с.6-8). Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач) 15 вересня 2014 року було укладено Договір факторингу № 15/09/14, за яким право вимоги по договору про надання споживчого кредиту від 30 жовтня 2013 року було відступлене на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту № 2006493063 від 30 жовтня 2013, внаслідок чого у відповідача перед позивачем існує заборгованість в загальній сумі 23 855,92 грн, з яких: 18 501,17 грн - сума залишку заборгованості; 1,31 грн - проценти за користування кредитом; 5 353,44 - сума комісії за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд доходить висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату (а.с.5). Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: approved