Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що рішенням Тростянецького районного суду від 25.09.2018 року з позивача було стягнуто на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем щомісяця нараховуються аліменти у розмірі 1/4 частини від середньої заробітної плати по місту Суми 9402 грн., що становить 2350,5 грн. В обґрунтування підстав зменшення визначеного указаним рішенням суду аліментів позивач посилався на те, що він не працює, стабільних доходів не має, у Центрі зайнятості на обліку не перебуває, проживає разом з батьками, які є особами пенсійного віку, непрацездатні. Крім того, мати позивача хворіє та знаходиться на обліку у Сумському обласному клінічному онкологічному диспансері. Також у позивача на утриманні є ще одна донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що при сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини доходів, він не в змозі належним чином утримувати меншу доньку [PERSON] . Посилаючись на указані обставини, [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1300 грн. в місяць, відкликавши відповідний виконавчий лист, виданий Тростянецьким районним судом Сумської області 25 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 11 січня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач проти позову заперечила повністю, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому відзиві. Зокрема, [PERSON] посилалась на те, що Сумський апеляційний суд, переглядаючи рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року вказав, що проживання [PERSON] з батьками пенсіонерами, які отримують пенсію, не спростовує того, що за віком та станом здоров`я він є працездатним і тому може надавати матеріальну допомогу для гармонійного розвитку дитини. Позивач має заборгованість зі сплати аліментів, у зв`язку з чим відносно нього державним виконавцем вживались відповідні заходи. [PERSON] вважає, поведінка позивача з ухилення від сплати аліментів та участі у вихованні їх доньки порушує інтереси дитини. Відповідач вважає, що позивач приховує розмір своїх доходів, він їздить на заробітки, його фінансовий стан дозволяє йому утримувати дочку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18, яке набрало законної сили 23.04.2019 року, змінено розмір аліментів, установлений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19.06.2013, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Сумського апеляційного суду від 23.04.2019 року рішення Тростянецького районного суду від 25.09.2018 року скасовано в частині відкликання виконавчого листа за попереднім рішенням суду, в частині розміру стягнутих аліментів - залишено без змін (а.с. 4-5, 31-32). В обґрунтування підстав зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18 позивач посилався на те, що не працює, стабільних доходів не має, поряд із спільною із відповідачем донькою [PERSON] , на його утриманні перебуває менша донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7), має непрацездатних батьків, а мати перебуває на обліку у Сумському обласному клінічному онкологічному диспансері (а.с. 6, 8). Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Спірні правовідносини врегульовані статтею 192 СК України, згідно приписів якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин. По-перше,\~відбулася зміна\~матеріального стану\~платника в\~результаті якого\~у нього\~погіршився матеріальний\~стан (зменшився\~його дохід\~чи у\~його розпорядженнні\~залишається менша\~сума грошових\~коштів,\~або виникли\~грошові зобов`язання,\~які потребують\~додаткових матеріальних\~витрат тощо) або відбулась зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. По-друге, зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. На момент ухвалення рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18 відповідач, крім спільної з відповідачем доньки, вже мав іншу дитину - [PERSON] , [INFO] . При визначенні аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд апеляційної інстанції згідно з мотивувальною частиною постанови від 23.04.2019 року урахував указану обставину, тобто наявність у позивача іншої дитини, але розмір аліментів, визначений судом першої інстанції залишив без змін. Отже, оскільки указана обставина існувала на час ухвалення рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18, тому в силу вимог статті 192 Сімейного кодексу України її не можна вважати такою, що свідчить про зміну сімейного стану позивача, і як наслідок - підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2007 року народження. Також з аналогічних підстав суд відхиляє доводи позивача про наявність непрацездатних батьків пенсіонерів, оскільки така обставина також оцінювалась судом апеляційної інстанції під час перегляду рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18, але була відхилена оскільки [PERSON] є працездатним і може надавати матеріальну допомогу для гармонійного розвитку дитини. Позивач всупереч положенням частини 3 статті 12 ЦПК, статті 81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав до суду належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні статей 77-80 ЦПК України, які б підтверджували зміну його матеріального стану в бік погіршення після ухвалення рішення про стягнення аліментів і як наслідок слугували підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно із статтею 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. У листі від 07.02.2020 судом було роз`яснено позивачу, визначений процесуальним законом його обов`язок доказування обставин, які є підставою його позовних вимог. Проте, позивач не надав до суду достатньої сукупності належних обставин, передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України, які б виникли після ухвалення рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25.09.2018 року у справі №588/1305/18. Поряд з цим позивач у позові ставить питання не тільки про зменшення розміру аліментів, а і про зміну способу стягнення аліментів, зокрема, просив стягувати не у частці від його доходів, а у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів. Отже, виходячи з приписів частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України лише відповідачу [PERSON] як одержувачу аліментів на утримання [PERSON] , надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). З огляду на викладене, норми Сімейного кодексу України позбавляють [PERSON] як платника аліментів можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, який може лише за наявності підстав, передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України, звертатись до суду з позовом про зменшення їх розміру у частці від його доходу. Відтак, вирішуючи позов у межах заявлених позивачем вимог та підстав, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим і задоволенню не підлягає. Оскільки підстави для задоволення позову відсутні, сплачений позивачем судовий збір також компенсації не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed