Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позов мотивований тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.1998 року позивачці [PERSON], [INFO], належить квартира [ADDRESS]. Враховуючи похилий вік та необхідність догляду за нею, 17.11.2009 року на підставі договору довічного утримання вона передала належну їй однокімнатну квартиру своїй дочці [PERSON], після чого остання, будучи офіційною власницею даного житла, зареєструвалась у даній квартирі разом із своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO], який народився за кордоном. Після реєстрації ні донька [PERSON] ні її син [PERSON] в квартирі не проживали, виїхали до Італії і з того часу в Україну не приїжджали. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2014 року №127/20171/14-ц було розірвано договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 17.11.2009 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року №127/16344/15-ц визнано [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці. Однак, син відповідачки - [PERSON], [INFO], залишився зареєстрованим у належній позивачці квартирі, що перешкоджає їй, як власниці квартири, у здійсненні своїх прав. Просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом квартирою № 109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці, що належить позивачці на праві власності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом відповідно до ст. 405 ЦК України, оскільки ні він ні його мати [PERSON] з дня реєстрації в квартирі не проживали і не проживають. Відповідач [PERSON], як законний представник [PERSON], [INFO], в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена шляхом надіслання повістки за останньою відомою адресою місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 08.04.2016 року № 67. Позов не оспорила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки і піклування начальник відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] в судовому засіданні просила захистити житлові права дитини [PERSON], [INFO] В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її мати, відповідач сестра. [PERSON] народився в Італії і на даний час постійно проживає там, оскільки сестра не планувала повертатись в Україну. Квартиру по вул. Ватутіна їх мати купила в 1998 році, однак в 2009 році уклала із [PERSON] договір довічного утримання. Це стало підставою для реєстрації [PERSON] та її сина [PERSON] за цією адресою. Оскільки вона не виконувала своїх обов`язків за договором і виїхала з України, рішенням суду від 05.11.2014 року договір довічного утримання розірваний. Підтвердила, що [PERSON] і її син не проживають в квартирі більше року, оскільки фактично не потребують цього житла, витрат на утримання квартири не несуть, їх речей у квартирі немає. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.07.1998 року позивачці [PERSON], [INFO], належить однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 28,4 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м. (а.с. 5). Дане право було зареєстровано у КП «ВООБТІ» 02.07.1998 року в реєстровій книзі №242 за реєстр. №235/20110; 16.11.2009 року в КП «ВМБТІ» за №235/20110 в книзі 242 (а.с. 6). 17.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність [PERSON] належну їй однокімнатну квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобов`язалась забезпечувати [PERSON] довічним утриманням. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2014 року №127/20171/14-ц договір довічного утримання розірваний. Дане рішення набуло сили (а.с. 10). Право власності [PERSON] на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до довідки, виданої ПП «Бокуд» 05.05.2015 року №594, в квартирі [ADDRESS], з 08.07.1998 року зареєстровані: власник - [PERSON], [INFO] та дочка власника - [PERSON], [INFO], а з 06.01.2007 року внук власника - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року №127/16344/15-ц визнано [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки [PERSON] в квартирі не проживає з 2009 року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на неї як на зареєстровану особу, не несе інших витрат по утриманню квартири. Згідно виписки з акту про народження [PERSON] є матірю`ю [PERSON], 07.09.2006 року. Згідно ст. 29 ч. 4 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Разом з тим, малолітній [PERSON], залишається зареєстрованим у квартирі, що належить на праві власності позивачу, що підтверджується довідкою, виданою ПП «Бокуд» 14.03.2016 року №569. Факт не проживання в квартирі відповідача [PERSON] та її сина [PERSON] з 2009 року доведений поясненнями представника позивача, свідка [PERSON], актом №605 від 30.04.2015 року, посвідченим керівником ПП «Бокуд» (а.с. 8), рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2015 року. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведені норми Цивільного кодексу України і те, що місцем проживання дитини до десяти років є місце проживання її батьків, проте [PERSON] в спірній квартирі не проживає і за рішенням суду визнана такою, що втратила право користування житлом, суд вважає, що малолітній [PERSON], [INFO], також втратив право користування житлом квартирою №109 в будинку № 46 по вул. Ватутіна в м. Вінниці, оскільки разом із матірю [PERSON] з 2009 року без поважних причин відсутній за місцем реєстрації. Право власності позивача [PERSON] порушене, тому підлягає захисту в обраний нею спосіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 971,20 грн., з яких 551,20 грн. - судовий збір, 420 грн. - витрати на виклик відповідача через оголошення в пресі.

Outcome: approved