Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач у листопаді 2015 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що його мати, яка померла 28.10.2014 року, на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений нотаріально 09.07.2003 року, яким все майно заповіла позивачу та його рідному брату [PERSON] в рівних частках. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані по вул.Підлісна, 50 в м.Тростянець Сумської області. Брат позивача подав заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, подавши відповідну заяву до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Спадкові права як єдиного спадкоємця за заповітом підтверджуються виданим 17.09.2015 року нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на указаний вище житловий будинок. Видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку по вул.Підлісна, 50 в м.Тростянець Сумської області нотаріус відмовився, оскільки відсутній державний акт, який є правоустановлюючим документом, за відсутності якого підстави для видачі свідоцтва на спадщину відсутні. Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд визнати за ним право на закінчення приватизації та отримання на його імя правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул.Підлісна, 50 в м.Тростянець Сумської області від 30.07.1996 року № 252 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28.10.2014 року. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі (а.с. 28). Представник відповідача у судове засідання не зявився надав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд справу розглядати без участі його представника (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Батьками позивача [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Мати позивача [PERSON] померла 28.10.2014 року у місті Тростянці Сумської області (а.с. 8). За життя 09.07.2003 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого остання заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с.15). Після смерті матері позивач як спадкоємець за заповітом одноособово прийняв її спадщину, зокрема, відповідно до витягу із Спадкового реєстру після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок площею 77,7 кв. м., який знаходиться в місті Тростянець Сумської області по вул. Підлісна, 50. (а.с.10-12). За життя [PERSON] рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 30.07.1996 року № 252 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв. м., яка знаходиться у м.Тростянці по вул.Підлісна,50 (а.с.30). За відомостями відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області станом на 26.11.2015 року в електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул.Підлісна, 50, м.Тростянець Сумської області на імя [PERSON] не зареєстрований (а.с. 29). Судом установлено, що державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори 17.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку адресою вул.Підлісна, 50 в м.Тростянець Сумської області через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме державного акту на земельну ділянку, який за життя спадкодавцем не отримувався (а.с.16). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку за адресою вул.Підлісна, 50 в м.Тростянець Сумської області, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на закінчення приватизації на указану земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка була безоплатно надана у приватну власність матері позивача, суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 28 жовтня 2014 року. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~\~статті 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали\~\~\~\~\~\~спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3\~\~ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до\~\~Законів України «Про державний земельний кадастр»\~\~та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно\~ із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON], набув право на спадкування усіх її прав та обов'язків, що їй належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлій за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлої, вона згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved