Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач у вересні 2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 27 370,20 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17.05.2016 в м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль позивача. Вартість завданої шкоди за ремонт пошкодженого автомобіля складає 27 370,20 грн. Станом на дату ДТП автомобіль відповідача не було застраховано. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року за вищевказаним позовом відкрито провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судові засідання 14.12.2017, 06.03.2018, 05.05.2018, 30.08.2018 та 11.05.2019 відповідач не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року по справі №3/756/4372/16, яка набрала законної сили, [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.6). Відповідно до зазначеної постанови відповідач 17.05.2016 близько 12 год. 30 хв. в м. Києві по просп. Оболонському, керуючи автомобілем марки «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER], порушив п. 12.1, 13.1, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). Власником вищезазначеного автомобіля є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). Згідно рахунку-фактури ТОВ «ПАРИТЕТ» № ПА-07230 від 23.09.2016 вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 27 370,20 грн (а.с.8). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 17.05.2016 цивільно-правова відповідальність автомобіля, керуючи яким відповідач вчинив правопорушення, не була застрахована. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 27 370,20 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 16, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: approved