Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство КБ «Приват Банк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки що належить [PERSON] на свою корить та стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору від 18.07.2006 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приват Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № Д 06-01-49 МК, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 40000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 18.07.2006 року уклали договір іпотеки № Д 06-01-49 МК. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,046 га., яка розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі Державного акта на право власності земельної ділянки. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 42218 грн. 00 коп. Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо своєчасного і повного здійснення сплати відсотків за користування кредитними коштами та погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач неодноразово був повідомлений Банком про невиконання умов Кредитного договору, але вимоги Банку Відповідач не виконав, борг перед Банком не погасив, внаслідок чого станом на 11.02.2015 року заборгованість Позичальника перед Банком становить 44460 (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят грн. 03 коп.) В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій суду заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухати справу у його відсутність, не заперечує з приводу винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась за адресою місця проживання, вказаною у довідці адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві та в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України (зі змінами і доповненнями) був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник Позивача в своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.07.2006 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приват Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № Д 06-01-49 МК, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 40000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2008 року. Судом встановлено та доведено матеріалами справи, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 18.07.2006 року уклали договір іпотеки № Д 06-01-49 МК. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,046 га., яка розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі Державного акта на право власності земельної ділянки. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 42218 грн. 00 коп. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору. Згідно з наданим до позовної заяви розрахунком суми заборгованості, станом на 11.02.2015 року відповідач має заборгованість - 44460,03 грн., яка складається з наступного: 6794,08 грн. - заборгованість за кредитом; 17581,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17729,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2105,24 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.18.7.1; 18.7.3 іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки: у випадках, якщо в момент настання термінів виконання будь- якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, а також не залежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках : порушення іпотекодавцем якого-небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору; виявлення іпотекодржателем погіршення стану предмету іпотеки та (або) нецільового використання або зменшення вартості понад норми нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності предмету іпотеки; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або в цьому договорі. Відповідно до п. 18.9 іпотечного договору у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п.п.18.7.1;18.7.2;18.7.3 цього договору іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на реєстрації та утриманню предмету іпотеки, а також витрати, понесені у зв'язку з переданням вимоги. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п.18.10 у разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором та (або) іпотекодавцем зобов'язань за цим договором іпотекодржатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику, якщо він відмінний від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушеня. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цілому договорі. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідач неодноразово був повідомлений Банком про невиконання умов Кредитного договору, але вимоги Банку Відповідачі не виконали. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини 6 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Крім того, відповідно до статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Отже, з урахуванням вказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, яке є способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. У розділі 5 договору іпотеки міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а п.28 вказаного договору передбачає, продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця. За таких обставин відповідно до положень закону та умов укладених між сторонами кредитного і іпотечного договорів, вимоги банку про повернення всього кредиту, строк сплати якої настав, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом процедури продажу обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 444,60 гривень, що підтверджується платіжним дорученням підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved