Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.07.2012 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, оскільки мають різні погляди на життя, цілі та пріоритети у житті. Між ними з різних сімейних питань постійно виникали непорозуміння, вони постійно конфліктують, налагодити подружнє життя є неможливим. З грудня 2015 р. проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Відповідач працездатний, працює електромонтажником в ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Мосбуд» та має можливість виплачувати кошти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON]. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримала і просила задовольнити. Суду зазначила, що з липня 2012 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, має двох доньок. Сімейне життя з відповідачем не склалося і 15.12.2015 р. вона разом з дочками пішла проживати до своєї матері, з будинку де проживала з чоловіком та його батьками. З того часу спільно не проживають, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Примирення між ними неможливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач кошти на дітей надає нерегулярно - 20.12.2015 р. дав кошти, потім в травні 2016 р. став давати 150 - 200 грн., проте таких коштів на утримання дітей мало. Уточнивши просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання кожної доньки у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, уточнила, що аліменти просить стягнути з відповідача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, зазначив, що позивач дійсно разом з дітьми 15.12.2015 р. пішла від нього, з того часу вони не підтримують подружні стосунки. Згодом він дізнався, що у неї є інший, після такого примирення між ними не можливе. Від дітей він не відмовляється і буде підтримувати. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щоб це становило 700 грн., оскільки він отримує на руки 1300-1400 грн. по 25% на кожну дитину платити змоги не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 27.07.2012 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Садівської сільської ради Сумського району Сумські області, актовий запис № 18 (а.с. 4). Подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - 6). Діти сторін проживають разом з матірю за адресою: м. Суми, вул. Люблінська (Якіра)[ADDRESS]. Вказана обставина не заперечується відповідачем. Судом встановлено, що сторони з 15.12.2015 року проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, спільного бюджету не ведуть, що свідчить про фактичне припинення шлюбу між ними. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Оскільки сторони з 15.12.2015 р. проживають окремо, припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, їх сімя фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Мосбуд» має стабільний, але незначний дохід, його заробітна плата за період з 01.12.2015 р. по 31.05.2016 р. - 9206,25 грн., щомісячний заробіток становить 1518,75 грн. Оскільки, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], працює і має регулярний дохід, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення від дня предявлення позову 11 квітня 2016 року. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., а також на користь держави - витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial