Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2017 року він був звільнений з роботи на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення заробітну плату по день звільнення з роботи в сумі 7000,00 грн. йому не виплачено. Тому просить стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7000,00 грн та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати станом на 30 березня 2018 року у розмірі 16957,50 грн. та суму коштів за невикористану відпустку у розмірі 2170,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 2 квітня 2018 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2018 року відкрито провадження у справі призначено судове засідання на 24 травня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2018 року роз'єднано позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРНАФТОХІММОНТАЖ» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки щодо кожного позивача окремо. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 2 липня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 13 липня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 липня 2018 року відкладено підготовче судове засідання до 27 серпня 2018 року, у зв'язку з відсутністю доказів сповіщення сторін. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2018 року призначено справу до судового розгляду на 17 вересня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року відкладено розгляд справи дот 3 жовтня 2018 року у зв'язку з витребуванням документів у відповідача та неявкою представника позивача. Суд, вислухавши пояснення з'явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] з 1 лютого 2017 року по 29 вересня 2017 року працював на ТОВ «БМП «УКРНАФТОХІММОНТАЖ», звільнений на підставі п. 1 ст. 38 КЗпПП України (а.с.10). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України вбачається, що сума заробітку для нарахування пенсії [PERSON] за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року становить 22575,16 грн. Позивач ставить питання про стягнення заробітної плати в сумі 7000,00 грн. Суд вирішує справу в межах заявлених вимог, тому стягненню підлягає сума в розмірі 7000 грн. 00 коп. Представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження чи заперечення вказаної суми невиплаченої заробітної плати. На виклики до суду представник відповідача не з'являвся, кореспонденцію за фактичною та юридичною адресою не отримував. Таким чином, неподання стороною відповідача будь-який доказів на спростування вимог позивача зумовлене не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 23.04.2018 року у справі №916/3188/16 . Згідно ст. 47 КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства. Як вбачається з розрахунку та індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с.10 звор.) середньоденна заробітна плата позивача становить 135 грн. 66 коп. Позивач ставить питання про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку станом на 30 березня 2018 року, який становить 16957 грн. 50 коп. Кількість днів невикористаної щорічної відпустки становить 16 днів (2 дні х 8 місяців). Таким чином розмір коштів за невикористану відпустку становить 2170, 56 грн. (16 днів х 135,66 грн.). Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, в зв'язку з чим на його користь необхідно стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 7000 грн. 00 коп., середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16957 грн. 50 коп., та 2170 грн. 56 коп. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved