Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: ухвалити рішення про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON]; з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за кредитним договором №32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року в розмірі 88 137,53 доларів США 53 центи та 471,08 гривня 08 копійок, з яких: 64 991,43 долар США - кредитна заборгованість; 23 146,10 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 52,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 418,28 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; ухвалити рішення про стягнення з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 3 654,00 гривень, а саме у рівних частках з кожного по 1 827,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 лютого 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21 грудня 2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №32-3Х5/02-2005И. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 96 000,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2020 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,00% річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.5. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були етані проценти. Додатковою угодою №1 від 04 лютого 2009 року було змінено: додатково для ідентифікації договору в системі обліку банку може використовуватись №10118051000 та № 10118051001; схема погашення кредиту; кінцевий термін повернення кредиту, так відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2030 року; перенесено строки виконання зобов'язання зі сплати процентів нарахованих в період з 01 листопада 2008 року по 30 листопада 2008 року на період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2013 року; проценти нараховані в період з 01 грудня 2008 року по 30 грудня 2008 року сплачуються в період з 01 січня 2014 року по 13 січня 2014 року. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитного договору №32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року було укладено договір поруки №32-3Х5/02-2005И/1 від 15 лютого 2005 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]; договір поруки № 32-3Х5/02-2005И/2 від 15 лютого 2005 року між AT «УкрСиббанк» та [PERSON] Відповідно до п. 2.1. договорів поруки, для підтвердження згоди поручителів забезпечувати змінене зобов'язання було укладено додаткову угоду №1 від 04 лютого 2009 року до договору поруки №32-3X5/02-:2005И/1 та отримано заяву [PERSON] про надання згоди забезпечувати змінене зобов'язання. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON], всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином станом на 12 червня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 88 137,53 доларів США 53 центи, з яких: 64 991,43 долар США - кредитна заборгованість; 23 146,10 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості становить 471,08 гривня 08 копійок, з яких: 52,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 418,28 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив засідання проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 32-3Х5/02-2005И, за яким банк зобов'язався надати позичальнику [PERSON], а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 96 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладання договору складає 508 742 гривні 40 копійок, у порядку і на умовах, визначених у даному договорі (а.с. 4-14). Відповідно до п.п. 1.2.1. п. 1.2. Розділу 1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 15 лютого 2005 року. Згідно п.п. 1.3.1. п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 14 процентів річних. 15 лютого 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року, відповідно до якої сторонами було погоджено доповнити пункт 1.3. «Плата за кредит» кредитного договору підпунктом п. 1.3.1.1. та погоджено, що позичальник приймає участь в Акції «Дешевше разом!» і йому видається чотири картки акції, що надають право на зменшення процентної ставки за користування кредитом, наданим згідно до цього договору (а.с. 15). 04 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В забезпечення виконання умов кредитного договору № 32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року з боку позичальника [PERSON], між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки № 32-3Х5/02-2005И/1 (а.с.16-18). Також, 15 лютого 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки № 32-3Х5/02-2005И/2 (а.с.20-22). За умовами вказаних договорів поруки, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В подальшому, 04 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 32-3Х5/02-2005И/1 від 15 лютого 2005 року (а.с.19). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 1.3.2 - 1.3.5. п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику згідно умов даного договору, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку. Нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються методом «факт/360», відповідно до Постанови Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 255. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Термін сплати процентів - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Згідно п. 4.1. Розділу 4 кредитного договору, позичальник зобов'язується: використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 7.1. Розділу 7 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Як встановлено судом, позичальником [PERSON] було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 12 червня 2014 року заборгованість за кредитним договором №32-3Х5/02-2005И від 15 лютого 2005 року становить 88 137,53 доларів США 53 центи, з яких: 64 991,43 долар США - кредитна заборгованість; 23 146,10 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості становить 471,08 гривня 08 копійок, з яких: 52,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 418,28 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як роз'яснено в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до п. 11.1. Розділу 11 кредитного договору, відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., частини 2 п. 9.2. цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2. цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. 25 жовтня 2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про сплату кредитної заборгованості та повідомлено про стягнення заборгованості у судовому порядку у випадку невиконання вимоги (а.с.47-49). Вказані вимоги були отримані [PERSON] та [PERSON] 02 листопада 2013 року, а [PERSON] - 05 листопада 2013 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.50). В той же час, вказані вимоги були залишені поза увагою відповідачів та заборгованість погашена не була. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачами вимог про сплату заборгованості, у позивача виникло право на дострокове стягнення кредитної заборгованості, відсотків та пені за прострочення сплати кредиту, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості, відсотків та пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків та пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 1 827 гривень, з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved