overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Попов 17.07.2019р. звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що 16.03.2019р. в м.Одеса по вул.Ак.Корольова сталася ДТП, внаслідок чого з вини водія автомобілю «БМВ-520» д\\н [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Рав4» д\\н [NUMBER] завдавши механічних пошкоджень. Оскільки ДТП сталася з вини [PERSON] , просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду 247211,16 грн. та судові витрати. Представник позивача позов підтримав, не проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про слухання справи у його відсутність до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч.6 ст.82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі\~ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 ст.1166\~ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ ст.1187 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.5 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідженими доказами\~та постановою\~Київського районного\~суду м.\~Одеси у\~справіпро адміністративне правопорушення №520/8415/19 від 14.05.2019 року встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія - відповідача, який керував автомобілем «БМВ-520» номерний знак [NUMBER] , 16.03.2019 року по вул.Ак.Корольова в м.Одеса, пошкоджено автомобіль «Тойота Рав4» номерний знак [NUMBER] який належить позивачу\~і сума матеріальної шкоди завданої позивачу, складає 345211,16 грн., що підтверджується Висновком експерта №71-19 від 23.04.2019р. (а.с.9), за проведення якого позивачем сплачено 3000 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «ТАС», позивач звернувся з вимогою щодо отримання страхового відшкодування і з відрахуванням франшизи ним була отримана сула 98000 грн., яка не покриває збитків позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Поповича [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 05.08.2006 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1100. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вказує, що їх подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя та шлюб. В даний час вони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Домовленість про місце проживання та виховання дитини між ними досягнута. А тому, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Так, в судовому засіданні встановлено, що 05.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зроблено актовий запис № 1100. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], домовленість про місце проживання якого між сторонами досягнута. Подружні відносини сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що сторони, не підтримують сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По рішенню суду Немирівського району 04.03.2010 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно починаючи з 16.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Боржник [PERSON] аліментів не платив та допустив заборгованість яка станом на 01.10.2016 року становить 27821,49 гривню. Стягувач аліментів [PERSON] звернулася до боржника [PERSON] з позовом про стягнення пені за несплату аліментів що становить 30% від суми заборгованості 27821,49 гривню і складає 8346,44 гривень. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім того, аліменти стягуються в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно з 2010 року. Але станом на даний час змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і вік самої дитини що досягла майже 11 років, а тому сума аліментів не відповідає як віку дитини так і 30% прожиткового мінімуму. А тому [PERSON] ставить вимоги про зміну розміру аліментів у бік збільшення до 1500 гривень. Зазначені вимоги передбачає ст. 192 СК України згідно якої і платник і одержувач аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, зміни стану здоров»я і в інших випадках ставить вимоги про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявленні вимоги підтвердила, просить задовольнити їх , відшкодувати понесені нею судові витрати по сплаті судового збору і надання правової допомоги згідно квитанцій. Відповідач [PERSON] в попередніх судових засіданнях давав пояснення та позову не визнавав, в судове засідання 18.04.2017 року не з»явився з невідомих причин, будучи повідомленим належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, приходить до висновку про доведеність вимог та їх задоволення. Згідно виконавчого листа виданого 04.03.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі (а.с.5). Але у [PERSON] як платника аліментів утворилася сума заборгованості 27821,49 гривня станом на 01.10.2016 року згідно розрахунку державного виконавця (а.с.9-11). Дану суму заборгованості платник не погашає, а стягував має право на стягнення пені що складає 30% від усієї суми заборгованості, тобто 8346,44 гривень. Згідно свідоцтва про народження сина [PERSON] 31.08.2006 року (а.с.7) він досягає 11-тирічного віку, також змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з 2010 роком і аліменти в сумі 300 гривень вже не становлять 30% прожиткового мінімуму. Позивачка просить змінити розмір аліментів з 300 гривень до 1500 гривень, але суд не може задовільнити таку вимогу тому, що це є перевищенням 30% прожиткового мінімуму та і відповідач не погодився з даною сумою, а тому задовольняє частково. Понесені позивачкою судові витрати підтверджені квитанціями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

посилаючись на те, що 07 жовтня 2012 року він купив (досяг угоди з відповідачем [PERSON] про купівлю-продаж) автомобіль, який належав відповідачу [PERSON], за 16 тис. грн. Гроші він передав представнику власника автомобіля в той же день, а [PERSON] передав йому автомобіль та ключі від нього, але він не може оформити договір нотаріально із-за того, що відповідачі не зняли автомобіль з реєстраційного обліку, а пізніше він дізнався, що на майно відповідача [PERSON] накладено арешт і даний автомобіль знаходиться в розшуку, і так як указаний автомобіль у нього було вилучено працівниками ДАІ та відправлено його на штраф майданчик,позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, та просив позовні вимоги про безоплатне вилучення автомобіля із штраф майданчику не розглядати, решту позовних вимог підтримав. Відповідачі в судове засідання не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи завчасно. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та про те, що позовні вимоги визнає повністю. Позовні вимоги підтверджуються: актом огляду та затримання транспортного засобу (а.с. 7), копією довіреності від імені [PERSON]С.(а.с.8), витягом із реєстру довіреностей (а.с.9), де указано, що дана довіреність була посвідчена ще 08.02.2008 року (а.с. 7-8), копією технічного паспорту(а.с.11), розпискою про сплату 16000,00 грн. [PERSON] та про передачу автомобіля марки ВАЗ -21074, 2002 року випуску, кузов (рама) № ХТА 21074021633298, типу - легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Вознесенським МРЕВ ДАІ УМВС України в Миколаївській області 17.05. 2004 року на [PERSON] та документації на автомобіль (а.с. 17) [PERSON], що свідчить про те, що договір купівлі продажу автомобіля між сторонами дійсно відбувся в жовтні 2012 року, а також постановами про розшук майна боржника [PERSON] та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження (а.с.37-38), із яких видно, що указані постанови винесені в 2013 році, а автомобіль позивач купив раніше 07 жовтня 2012 року. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 220, 626-628, 655, 656 ЦК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість по кредитному договору, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі ( а.с, 62). Відповідач позовні вимоги визнав частково. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ODXRRX10760001 від 26/01/2007 року [PERSON] 26.01.2007 року отримав кредит у розмірі 1398 гривень 54 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 відсотків за рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст..ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідач належним чином умови договору не виконував і банком йому нарахована заборгованість (а.с. 5), а саме: 603 гривні 71 коп. - заборгованість за кредитом, 10078 гривень 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 308 гривень 43 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21037 гривень 03 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором . Враховуючи стягнення з відповідача заборгованості у сумі 7305 гривень 87 коп. за судовим наказом (а.с.4), банк визначив загальну суму заборгованості - 26 457гривень 97 коп.( у тому числі 500 гривень та 1236 гривень 09 коп. штрафу). Відповідач позов визнав частково і пояснив, що заборгованість виникла у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та станом здоров'я. Згідно довідки МСЕК № 582194 він являється інвалідом третьої групи (а.с.46). Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків , та за інших обставин, які мають істотне значення. Так як заборгованість за тілом кретина становить 603 гривні 71 коп, а сума пені та штрафу складає 22 773 гривні 12 коп.( 21037,03 +500,00, +1236,09), суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки( штрафу) до 601 гривні 71 коп. За таких обставин з [PERSON] підлягає стягненню 4288 гривень 56 коп.. ( 603,71 + 10078,58 + 308,43 + 603,71 - 7305, 87). При зменшенні розміру неустойки ( штрафу ) до суми 601 гривня 71 коп. суд враховує, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а також стан здоров'я відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенню. Відповідач у судові засідання не зявився тричі, а саме: 25.04, 10.05 та 22.05.2018 року, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.31,38,48), причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2012 року між сторонами по справі, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб(а.с.7). Від спільного проживання у них народилися: син [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Як пояснила у судовому засіданні позивач, що з серпня 2016 року до теперішнього часу відповідач жодним чином не допомагає утримувати спільних дітей, а також не цікавиться станом їх здоровя, розвитком та вихованням. Неповнолітні діти проживають разом з нею та фактично знаходяться на її утриманні, вона самостійно купує їм необхідний одяг, продукти харчування та несе інші витрати, повязані з їх утриманням. Відповідач матеріально дітям не допомагає, офіційно ніде не працює, хоча являється здоровим та працездатним, на утриманні нікого не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини, 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1250 гривень щомісячно на кожну до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачка звернулася з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином (а.с.19,25), заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Позивачка в судовому засіданні просила позов задовольнити, розглянути справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд зі згоди позивачки вважає за можливе відповідно до положень ст. 224 ЦПК України ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2010 року сторони уклали шлюб (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). 12.05.2014 року позивачка звернулась до Березівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На даний час рішення по справі не прийнято. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона проживає окремо від відповідача разом з дитиною, що підтверджується довідкою Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області (а.с.4), дитина знаходиться на її утриманні. Позивачка з 03 серпня 2009 року працює на станції Чорноморська ДП «Одеська залізниця» на посаді чергового по парку у відділі Господарство перевезень, відповідно до довідки з місця роботи отримує заробітну плату згідно штатного розпису у розмірі 2806 грн. (а.с.10). Вказаних коштів не вистачає на утримання дитини, оскільки донька відвідує дитячий садок та різні додаткові заняття (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, він являється здоровим, працездатним, на утриманні інших осіб не має. Позивачка пояснила, що як їй відомо відповідач працює, але приховує від неї місце роботи та розмір заробітної плати. Статтею 180 Сімейного кодексу передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] народження, у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісяця починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила задовольнити його та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно до повноліття їх дочки. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином(а.с.14,26), причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Березівського районного суду Одеської області їх шлюб розірвано. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO].(а.с.5). Фактично дитина перебуває на утриманні позивача, так як відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], відповідач [PERSON] офіційно не працює, але він здоровий та працездатний, має можливість працювати та сплачувати аліменти. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Також на підставі ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач офіційно не працює, постійного доходу не має, суд вважає що з його слід стягнути аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні підтримала свій позов, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її вихованням не цікавиться.. Він працює водієм в УДСО при ГУМВС України в Одеській області, отримує щомісячну заробітну плату. Також являється здоровим та працездатним чоловіком, на утриманні нікого не має, тому в нього є можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини його доходу. Позивач працює в Черноморській виправній колонії УДПтС України в Одеській області №74 на посаді молодшого інспектора відділу охорони, отримує середньомісячну плату в сумі 2 223 гр. Інших видів доходу не має. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з 08 квітня 2015 року до [INFO].

Outcome: approved