Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

представник [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 10 січня 2011 року помер [PERSON]. Останній залишив заповіт, яким належний йому житловий будинок та все своє майно, належне на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з будинку № 141 по вул. І.Франка в с.Тур'я-Бистра Перечинського району. Для оформлення спадщини на вказаний будинок позивач звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки право власності на вказаний будинок не було зареєстроване, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2011 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 108184, виданим 11 січня 2011 року виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а. с. 10). Також встановлено, що [PERSON] належний йому житловий будинок, розташований в с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 141 та все своє майно, яке належить йому в даний час та буде належати на день смерті і, на що за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON], про що свідчить заповіт від 09 листопада 2009 року, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] та зареєстрований в журналі за № 34 (а. с. 12). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України (чинної на момент виникнення правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] 02 червня 2011 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №54/2011 стосовно спадкодавця [PERSON], який помер 10 січня 2011 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину (а. с. 30-37). Разом з цим, згідно повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу [PERSON] за вих. № 19/01-16 від 23 серпня 2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Т.Бистра, вул. І.Франка, №141 Перечинського району спадкодавець [PERSON] за життя не виготовляв (а. с. 11). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки виконкому Тур'я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1105 від 07 листопада 2016 року, за даними погосподарської книги № 13 виконкому сільської ради за 2011-2015 роки, обєкт погосподарського обліку № 0422-3, головою домогосподарства в с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 141 Перечинського району, являвся померлий 11 січня 2011 року [PERSON] (а. с. 43). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved