Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11099424000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 17500,00 доларів США, а [PERSON] зобовязалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 грудня 2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,3% річних. Строк плати процентів встановлено з 01 по 10 число кожного місяця.21 вересня 2010 року між банком, [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено Договір №1 про переведення боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20 грудня 2006 року. Новий боржник [PERSON] прийняв на себе зобовязання [PERSON] за вказаним кредитним договором. На дату укладання договору про переведення боргу заборгованість первісного боржника за кредитним договором становила 9488,24 доларів США. На підтвердження зміни зобовязань між банком, [PERSON] та [PERSON] 21.09.2010р. укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту, умовами якої визначено, що до [PERSON] перейшли всі права та обовязки передбачені кредитним договором, в тому числі щодо повернення кредиту та плати за кредит. Сторони встановили, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладанні №11099424000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку №11421039000. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 21 вересня 2010року було змінено графік погашення кредиту та позивач і відповідач [PERSON] домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за ставкою в подвійному розмірі від ставки, встановленої умовами договору. 13 листопада 2013 року укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору між тими самими сторонами, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. Для забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20.12.2006 року було укладено наступні договори поруки: між позивачем та відповідачем [PERSON] за №243956 від 21 вересня 2010 року; між позивачем та відповідачем [PERSON] за № 243957 від 21 вересня 2010 року. Відповідно до умов договорів поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] є солідарною. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 12 жовтня 2015 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак вимоги банку залишені без задоволення. Згідно з п.7.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості на дату нарахування такої пені. Станом на 12.01.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом становить 7903доларів США 50 центів, з яких: 7104 доларів СШУ 32 цента кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з березня 2015 року 504,00доларів США; 799доларів США 18 центів заборгованість по процентами. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 12.01.2016 року складає 5519,76грн., з яких: 2298,73грн.-пеня за прострочення сплати кредиту; 3221,03грн. пеня за прострочення сплати процентів. Просять суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] таМакаренкова А.В. і солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 7903,50доларів СШАта пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5519,76грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про день та час слухання справи був повідомленийсвоєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням розгляд справи провести у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] повторно в судове засідання не зявилися і від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв»язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував, що вбачається з поданої ним суду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі Статуту ПАТ «УкрСиббанк»(нова редакція) вбачається, що рішенням Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» у зв»язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»(а.с.45-48). ПАТ «УкрСиббанк» включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з ЄДР(а.с.49-51). Національним банком України 24 грудня 2001 року АКІБ «УкрСиббанк», зареєстрованому НБУ 28 жовтня 1991 року за номером 57, видана банківська ліцензія № 75 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»(а.с.44), а також наданий дозвіл № 75-2 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до цього дозволу(а.с.41-43). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11099424000 від 20 грудня 2006 року встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(який на теперішній час змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»)і [PERSON]був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: кредитор надав позичальникові кредит в іноземній валюті у сумі 17500 доларів США 00 центів. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 88375,00грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Кредит надається на придбання квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Радіаторна, буд. 27А кв. 4.За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 11,3 річних. Строк повернення кредиту не пізніше 20 грудня 2027 року(5-9). Положеннями ст. 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою(переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобовязанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається кредиторові(ст. 513 ч.1 ЦК України). 21 вересня 2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено Договір №1 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20 грудня 2006 року, відповідно до умов якого первісний боржник [PERSON] перевела свій борг на нового боржника [PERSON], який підтвердив, що умови основного договору йому відомі, він їх повністю розуміє і погоджується з ними та приймає на себе всі зобовязання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також будь-які інші зобов»язання позичальника, що випливають з умов основного договору. На дату укладення цього договору заборгованість первісного боржника перед кредитором за основним договором за строковою сумою основного боргу складає 9488,24доларів США; за використання кредитних коштів за основним договором встановлена процентна ставка в розмірі 11,3 процентів річних (а.с.10). 21.09.2010 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20 грудня 2006 року відповідно до умов якої сторони домовились на підставі договору про переведення боргу № 1 від 21 вересня 2010 року замінити у договорі зобовязану сторону позичальника на нового позичальника. Сторони домовились, що новий позичальник згідно умов договору сплачує банку комісію за управління кредитом при переведенні боргу у розмірі 2,0% від суми залишку за кредитним договором(а.с.11).Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 21 вересня 2010 року було змінено графік погашення кредиту та позивач і відповідач [PERSON] домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за ставкою в подвійному розмірі від ставки, встановленої умовами договору(а.с.12-14). 13 листопада 2013 року укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору між тими самими сторонами, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця(а.с.15-17). Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК Україн становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, 21 вересня 2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено Договір №1 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20 грудня 2006 року, відповідно до умов якого первісний боржник [PERSON] перевела свій борг на нового боржника [PERSON], останній підтвердив, що умови основного договору йому відомі, він їх повністю розуміє і погоджується з ними та приймає на себе всі зобовязання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також будь-які інші зобов»язання позичальника, що випливають з умов основного договору. Цей договір укладений у письмовій формі, тобто у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання по якому відбулося переведення боргу. Таким чином, на підставі наданих позивачем належних письмових доказів судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. В забезпечення виконання зобовязань за укладеним договором про надання споживчого кредиту, були укладені: договір поруки № 243956 від 21 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON], договір поруки № 243957 від 21 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] Згідно п.1.1.вказаних договорів поруки, поручителі [PERSON] та [PERSON] зобовязались перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11099424000 від 20грудня 2006 року, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому(а.с.18-19, 20-21). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідальність поручителя також передбачена ст. 554 ЦК України, відповідно до якої, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.3, 1.4 вище вказаних договорів поруки, поручителі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Пунктом 3.1.укладених договорів поруки передбачено, що ці договори набирають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та діють до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Пунктами 2.2. договорів поруки, укладених з відповідачами [PERSON] та [PERSON]передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги(рекомендованим листом).Відповідно до пунктом 5.7 договорів поруки, листування між сторонами за цими договорами здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень(рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цих договорів. Підтвердженням факту відправлення повідомлення(рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за вище вказаним кредитним договором, наданої позивачем, загальна сума заборгованості за кредитом [PERSON], який на теперішній час є боржником відповідно до укладеного 21 вересня 2010 року договору №1 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту №11099424000 від 20 грудня 2006 року, заборгованість за цим кредитним договором станом на 12.01.2016 року складає7903,50доларів США, з яких: 7104,32доларів США -кредитна заборгованість, 799,18доларів США заборгованість по процентам, 2298,73грн.- пеня за прострочення сплати кредиту, 3221,03грн. пеня за прострочення сплати процентів(а.с.30-36). Згідно ст. 526 ЦК України , зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.Відповідно до п. 5.5 договору про надання споживчого кредиту сторони,

Outcome: approved