Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач у серпні 2021р. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович про визнання виконавчого напису нотаріуса №2850 від 09.03.2021р. таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат. В обґрунтування позову вказує, що 09.03.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №2850 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 08.08.2007р. в розмірі 1 951 724.04грн. Вважає виконавчий напис протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, у 2014р. попередній кредитор АТ «Дельта Банк» подавав позов до суду і заочним рішенням достроково було стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 426 721.78грн., а отже заборгованість у виконавчому написі не є безспірною так як право на нарахування відсотків припинено, виконавчий напис вчинено за спливом 6-ти років з дня права вимоги. Ухвалою суду від 18.08.2021р. забезпечено позов у даній цивільній справі та зупинено стягнення коштів в межах наявного ВП. 14.09.2021р. до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог законодавства, за поданими стягувачем документами, строк давності вчинення виконавчого напису не є строком позовної давності. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою суду від 18.11.2021р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак скористався правом подачі відзиву на позов. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2007р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11195536000 про надання кредиту в розмірі 22 040 швейцарських франків, що еквівалентно 93 864.57грн., під 9.49% річних, строком погашення до 07.08.2013р., а в забезпечення передано автомобіль вартістю 87 500грн.(а.с.5-12). 09.03.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №2850 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №11195536000 від 08.08.2007р., укладеного з ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого згідно договору від 08.12.2011р. є ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого згідно договору від 23.09.2020р. є ТзОВ «Вердикт Капітал», за період з 23.09.2020р. по 08.08.2021р. в розмірі 1 951 724.04грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 566 287.84грн., за відсотками 1 385 436.21грн. та за вчинення виконавчого напису 1500грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Як доводила сторона позивача виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки такий вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, у липні 2014р. попередній кредитор АТ «Дельта Банк» подавав позов до суду (а.с.15-16) і заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.08.2014р. достроково було стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 16.06.2014р. на суму 426 721.78грн. (а.с.17-18), а отже заборгованість у виконавчому написі не є безспірною, так як право на нарахування відсотків у розмірі визначеному договором - припинено, а сам виконавчий напис вчинено за спливом 6-ти років з дня права вимоги до боржника. Водночас, стороною відповідача чи третьою особою приватним нотаріусом не спростовані доводи позивача належними доказами, зокрема і до відзиву відповідач не надав документи які підтверджують безспірність стягнутої суми боргу, в т.ч. порядок нарахування відсотків за період з 23.09.2020р. по 08.08.2021р. в розмірі 1 385 436.21грн. (застосування відсоткової ставки, за який саме період вказана ця сума, і чи такий період не включає стягнуту суму боргу в судовому порядку тощо). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір за подачу позову 908.00грн. (а.с.4), окрім того з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати - судовий збір за забезпечення позову у сумі 454.00грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved