Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач у кримінальному провадженні звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до відповідачів про поновлення процесуального строку та стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15.02.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем Renault master, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав Об`єднаному автогосподарству закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області, в порушення вимог п. п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, на 157 км автодороги Полтава-Суми поблизу смт.Диканька Полтавської області, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди, змінив напрямок руху ліворуч, для його об`їзду; при цьому не переконавшись у безпечності здійснюваного маневру, виїхав на смугу зустрічного руху та ліве узбіччя, де допустив наїзд на автомобіль Geely МК д.н.з. [NUMBER] , який стояв з увімкненою аварійною сигналізацією та на пішоходів [PERSON] і [PERSON] . Внаслідок ДТП чоловіку позивача [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер, а автомобіль пошкоджений та є непридатним до експлуатації. Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь [PERSON] відповідно до договору страхування за заподіяну внаслідок ДТП шкоду автомобілю в сумі 50 000 грн. та судові витрати в сумі 2 000 грн.; стягнути з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду автомобілю у розмірі 67 630 грн. та судові витрати в сумі 3000 грн. Після відкриття провадження у справі позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , згідно договору страхування за заподіяну внаслідок ДТП шкоду автомобілю в сумі 25 000 грн. та судові витрати в сумі 3 000 грн.; стягнути з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за завдану матеріальну шкоду автомобілю 92 630 грн. і судові витрати в сумі 7000 грн. Ухвалою суду від 24.09.2019 року позовні вимоги в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору страхування за заподіяну внаслідок ДТП шкоду автомобілю в сумі 25 000 грн. та судові витрати в сумі 3 000 грн. залишені без розгляду. Позивачі та їхній представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник позивачів надала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник співвідповідача - Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області - у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, на підставі ч.1 ст.2016 ЦПК України визнала позовні вимоги. Представник співвідповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про про проведення підготовчого засідання без його участі. Третя особа - [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Згідно із положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Встановлено, що [PERSON] 15.02.2016 року близько 07:00 год., керуючи автомобілем Renault master, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав Об`єднаному автогосподарству закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області, в порушення вимог п. п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, на 157 км автодороги Полтава-Суми, поблизу смт. Диканька Диканського району Полтавської області виявивши перешкоду на його смузі руху у виді автомобіля Diamler-chrysler 316, реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а змінив напрямок руху ліворуч, для його об`їзду; при цьому не переконавшись у безпечності здійснюваного маневру, виїхав на смугу зустрічного руху та ліве узбіччя, де допустив наїзд на автомобіль Geely МК д.н.з. [NUMBER] , який стояв з увімкненою аварійною сигналізацією та на пішоходів [PERSON] і [PERSON] . Внаслідок ДТП чоловіку позивача - [PERSON] причинені тілесні ушкодження, внаслідок яких він помер, а автомобіль отримав пошкодження, в зв`язку з чим він не придатний до експлуатації. Згідно з вироком Диканського районного суду Полтавської області від 12.12.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (том 1 а.с.6-12, 13-14). Відповідно до повідомлення Полтавської районної нотаріальної контори від 05.11.2018 року на майно померлого [INFO] [PERSON] була заведена 22.02.2016 року спадкова справа № 87/2016 в порядку ст.1261 ЦК України та видане свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.18). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.2018 року спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] є: дружина [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] , а саме - легкового автомобіля Седан-В Geely МК, 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER] , шасі (кузов, рама,коляска) LB37624S8DL002514, що належав померлому на підставі технічного паспорту транспортного серії [NUMBER] , виданого Полтавським ВРЕВ м.Полтави 13.02.2013 року (том 1 а.с. 5). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АІ / 5335999 Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської областізастрахувало свою цивільно-правову відповідальність у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», страхові суми (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом визначені у розмірах: 50 000 грн. за шкоду, завдану майну потерпілих, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих (том 1 а.с.16). [PERSON] 06.03.2018 року звернулась до страхової компанії «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування (том 1 а.с.39). Згідно з листом страхової компанії «Брокбізнес» від 14.03.2018 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП (том 1 а.с.40). Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно із положеннями ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із звітами про оцінку майна №68 від 04.02.2019 року та від 26.02.2019 року ринкова вартість автомобіля Geely МК д.н.з. [NUMBER] становить 105 789 грн., вартість відновлювального ремонту становить 230 392,21 грн., вартість матеріального збитку 105 789 грн., утилізаційна вартість становить 23583,64 грн. (том 1 а.с. 136-137,175-176). З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Вироком Диканського районного суду Полтавської області від 12.12.2016 року встановлено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - Renault master, реєстраційний номер [NUMBER] , є Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АІ / 5335999 ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілих визначені у розмірі 50 000 грн. Таким чином , розмір матеріальної шкоди у розмірі 117 630 грн., перевищує ліміт відповідальності страховика. Разом з тим,листом страхової компанії «Брокбізнес» від 14.03.2018 року [PERSON] відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування, згідно з пп.37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», впродовж одного року з моменту скоєння ДТП (том 1 а.с.40). Таким чином, у страховика не виник обов`язок з виплати [PERSON] страхового відшкодування, у зв`язку з пропущенням строку звернення із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, встановленого ст.37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивач посилаючись на те, що автомобіль Geely МК д.н.з. [NUMBER] придбаний 13.02.2013 року у салоні продажу нових автомобілів і з врахуванням зносу на день ДТП його вартість складала 4500 доларів США, що вказано на офіційному сайті (Авторія), а курс Національного Банку України за 1 дол. США станом на 15.02.2016 року становить - 26,147430 грн. (а.с.17), тому просив стягнути з відповідачів майнову шкоди у розмірі 117 630 грн. (4500 *26,14 ), а саме - з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» 25 000 грн. та з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області 92 630 грн. Враховуючи, що позивачі відмовились від позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» майнової шкоди у розмірі 25 000 грн., тому майнова шкода підлягає стягненню з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області у розмірі 92 630 грн.: 117630 -25000 = 92 630 грн. Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Беручи до уваги, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, тому на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з акту від 29.12.2018 року вартість наданих правових послуг [PERSON] і виконаних робіт адвокатом Павленком А.І . складає 12330 грн., але по обоюдній домовленості загальна сума оплати зменшена до 10000 грн. Разом з тим, у матеріалах справи містяться квитанції про оплату послуг за надання правової допомоги [PERSON] на суму 10000 грн. (а.с.63,64). Враховуючи, що позивачі відмовились від позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., тому з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.: 10 000 грн. - 3 000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved