Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

\~\~\~\~Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 20.02.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , про стягнення\~заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року у розмірі 131302,67 гривень, а також про стягнення судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 2102 гривні, сплачених позивачем при зверненні до суду. Позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.05.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного лімітну на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з договором відповідач підписала заяву, згідно якої погоджується з умовами надання банківських послуг та тарифами. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, тобто надав відповідачу кредит у розмірі, встановлений договором. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборогованності за кредитними відсотками, а також іншими витратами, чим порушив свої зобов`язання. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2019 року має заборгованість 290555,79 грн., яка складається з наступного: -2235,08 грн. заборгованість за кредитом; -282220,71 грн. заборгованість по процентам на користування кредитом; -6100,00 грн. заборгованість за пенею; -0,00 грн. заборгованість за комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, таким чином, заборгованість до стягнення становить: 131302,67 грн., яка складається з наступного: -2235,08 грн. заборгованість за кредитом; -129067,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.05.2011 по 31.07.2018 року. На сьогоднішній день відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашено. Ухвалою судді від 02 червня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є клопотання про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України\~ суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку: 06.05.2011 року [PERSON] подала до відділення ПАТ КБ «Приват Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просила надати їй послуги у виді кредитної картки. Своїм підписом у анкеті-заяві [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг.\~ Відповідно до копії паспорту серії КМ776520, [PERSON] , [INFO] , отримала новий паспорт, який був виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 15 травня 2012 року, у зв`язку з реєстрацією браку з [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ст. 634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ ЦК України\~передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно ч. 1\~ст.\~610\~ ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ч.1\~ст.\~611\~ ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.05.2011 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] станом на 10.06.2020 року видно, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, наслідком чого є заборгованість на загальну суму 290555 гривня 79 копійки. Однак позивач на свій розсуд просить стягнути частину суми заборгованості, таким чином, заборгованість до стягнення становить 131302,67 грн. за користування кредитом в період з 06.05.2011 по 31.07.2018 року. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.\~ Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 2102 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № PROM5B0TUE від 05.02.2020 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102 гривень, понесених позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved