Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона з 2007 року та [PERSON] з 2011 року зареєстровані в гуртожитку по вулиці Декабристів, будинок 76 у м. Суми та фактично проживають в кімнаті № 71. Рішенням Виконкому Сумської міської ради № 399 від 19.08.2014 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76 від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області. 20.06.2018 рішенням Сумської міської ради № 3607-МР від 20.06.2018 було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адре\-сою: м. Суми, вул. Декабристів, 76. Сумська міська рада своїм рішенням № 1225-МР від 05.10.2016 надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по вул. Декабристів, 76 у м. Суми. В січні місяці 2019 року вона звернулась до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з заявою щодо приватизації кімнати № 71 у гуртожитку по вул. Декабристів, 76 у м. Суми на що отримала відмову. В лютому 2019 року вона звернулась до Сумського міського об'єднання громадян «Вікторія» мешканців гуртожитку по вулиці Декабристів, 76 м. Суми з проханням надати належним чином завірену копію ордера, однак була надана відповідь про неможливість отримання копії ордеру. Зазначає, що Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради безпосередньо порушені їхні права, оскільки вони користуються кімнатою на підставі та в порядку визначеному законодав\-ством та мають право на отримання кімнати № 71 у гуртожитку у власність. Кімната № 71 у гуртожитку належить до числа об'єктів, які підлягають приватизації, а вони є суб'єктом приватизації, які на законних підставах зареєст\-ровані та тривалий час проживають у гуртожитку, віднесеному до недержавного жи\-тлового фонду. Крім того, вони не можуть зареєструвати своє місце проживання саме в кімнаті, а не в гуртожитку. Тому просять визнати її наймачем кімнати № 71 у гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76., [PERSON] членом сім'ї наймача кімнати № 71 у гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76, зобов'язати управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сум\-ської міської ради зареєструвати їх у гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76, кім\-ната № 71 та зобов'язати департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за ними кімнати № 71 у гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76 без надання ордера про надання житла. Представником відповідачів [PERSON] комітету Сумської міської ради та Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що відповідно до ст. 61 Житлового Кодексу УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. В позовних вимогах позивачі просять визнати їх обох наймачами одного житлового приміщення, але законодавець не передбачає такої можливості. Крім того, позивачі зареєстровані у гуртожитку по вул. Декабристів, 76 без зазначення номеру кімнати. Громадянином до органу приватизації необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду орган місцевого самоврядування видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При вселенні в житлове приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Ордер зберігається як документ суворої звітності. Представник [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради надав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що відділ реєстрації, як відповідач не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.02.2007 та її син [PERSON],[INFO], з 2011 року зареєстровані в гуртожитку по вулиці Декабристів, 76 у м. Суми. З того часу вони проживають у кімнаті № 71 зазначеного гуртожитку. (а.с. 7, 14). 19.08.2014 рішенням [PERSON] комітету Сумської міської ради № 399 затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76 від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с. 11). 20.06.2018 рішенням Сумської міської ради № 3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76 (а.с. 13). Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м. Суми. 05.10.2016 Сумська міська рада своїм рішенням № 1255-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по вул. Декабристів, 76 у м. Суми (а.с.12). Позивач звернувся з заявою для приватизації кімнати. На звернення позивача стосовно приватизації кімнати № 71 у гуртожитку по вул. Декабристів, 76, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом № Т-139/06.01.-21 від 29.01.2019 відмовив у приватизації кімнати. Відмову мотивував відсутністю доказів\~про те,\~що позивач\~є наймачем\~кімнати № 71\~у гуртожитку\~по вул.\~ Декабристів,\~76\~міста Суми; відсутній ордер про надання житлової площі, та відсутня реєстрація саме в кімнаті № 71 гуртожитку по вул. Декабристів, 76 міста Суми (а.с. 15). На звернення [PERSON] Сумське міське обєднання громадян «ВІКТОРІЯ» мешканців гуртожитку по вулиці Декабристів, 76 місто Суми листом від 12.02.2019 повідомило, що не має змоги надати копії ордеру на кімнату № 71 в гуртожитку по вул. Декабристів в м. Суми, у звязку з тим, що під час прийняття гуртожитку їм не була передана картотека на мешканців гуртожитку його попереднім власником (а.с. 16). З довідки, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України» філія Сумського обласного управління № 116.145-33/309 від 12.06.2018 , вбачається, що [PERSON] за адресою: м. С уми, [ADDRESS] в основних списках на отримання приватизаційних цінних паперів не значиться (а.с. 17). Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» філія Сумського обласного управління № 116.145-33/312 від 12.06.2018 [PERSON] за адресою: м. Суми, вул. декабристів, 76 в додаткових списках на отримання приватизаційних цінних паперів не значиться (а.с. 17). Іншого житла у власності позивачі не мають, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18,19). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року N 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Однією з обставин, з якою, пов'язано право особи на захист відповідно до вищевказаного закону, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на кімнату позивача не розповсюджується. Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» рішення про передачу гуртожитків у власність територіальних громад приймають відповідні органи управління (уповноважені особи) власників гуртожитків або суд. Відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону України «Про приватизацію державного майна», інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Таким чином, Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради безпосередньо порушені права позивача [PERSON], оскільки вона є такою, що користується житловим приміщення на підставі та в порядку, визначеному законодавством, підпадає під дію Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та має право на отримання кімнати № 71 по вул. Декабристів, 76 у м. Суми у гуртожитку у власність. Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Отже, кімната № 71 у гуртожитку по вул. Декабристів, 76 в м. Суми належить до числа об'єктів, які підлягають приватизації, а [PERSON] є суб'єктом приватизації, яка на законних підставах зареєстрована та тривалий час проживає у гуртожитку, віднесеному до недержавного житлового фонду. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Отже, син [PERSON] - [PERSON] не є наймачем кімнати, а належить до членів сім'ї наймача. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України,- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.06.2014 у справі № 6-32цс13. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON]\~та [PERSON] про визнання наймачем кімнати та зобовязання вчинити дії по приватизації кімнати в гуртожитку є таким, що підлягає задоволенню.\~\~Задоволення вимог позивачів у цій частині буде достатнім для захисту інших прав, зокрема для укладання договорів на отримання комунальних послуг та реєстрації місця проживання. Всупереч положенням ст.ст. 81, 83, 177 ЦПК України позивач не надав доказів на підтвердження вимог про зобовязання зареєструвати місце проживання. Зокрема позивач не надав доказів порушення прав позивачів заявленим відповідачем [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради. На надано доказів звернення позивачів з цього приводу і дій відповідача, щодо такого звернення або інших порушень прав позивача. Втім, як вже зазначено вище, задоволення позову у частині приватизації кімнати є достатнім для захисту прав позивача, адже після приватизації та отримання відповідних документів позивач зможе самостійно зареєструвати місце проживання у спірній кімнаті.

Outcome: partial