Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач,\~яка діє\~в інтересах\~малолітньої дитини\~ [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина, мотивуючи свій позов тим, що 28.10.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Так, згідно з виконавчим листом №127/19216/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач не вчасно сплачує аліменти на утримання дитини, не належним чином виконує обов`язки по його вихованню, в результаті чого допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, станом на 20.09.2019 року розмір заборгованості відповідача складає 63539,32 грн. З огляду на наявність заборгованості позивач вважає за необхідне стягнути неустойку (пеню) за період з серпня 2017 року по листопад 2017 року включно, яка становить 66443,17 грн. Однак, з урахуванням вимог ст. 196 СК України до стягнення підлягає сума в розмірі 63539,32 грн., тобто не більше 100% заборгованості. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку погашати виниклу заборгованість, позивач змушена звернутись до суду за захистом порушених прав та законних інтересів дитини та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 63539,32 грн. за період з серпня 2017 року по листопад 2017 року (включно), а також покласти на відповідача судові витрати. В судовому\~засіданні представник\~позивача позовні\~вимоги підтримав\~у повному\~обсязі та\~просив їх\~задовольнити з\~підстав викладених\~у позові\~та відповіді\~на відзив.\~Щодо відшкодування\~судових витрат,\~то представником\~було подано\~заяву з\~проханням вирішити\~дане питання\~після ухвалення\~судом рішення\~у даній\~справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, запереченні на відповідь на відзив та просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2015 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню дитину\~-\~сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З матеріалів\~справи вбачається,\~що заочним\~рішенням Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~28.10.2015\~року було стягнуто\~з [PERSON] \~аліменти на\~користь [PERSON] \~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/3\~частини від усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи стягнення\~з 14.08.2015\~року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). За вказаним вище судовим рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області 17.11.2015 року видано виконачий лист № 127/19216/15-ц (а.с. 9). Виконавче провадження\~за виконавчим\~листом № 127/19216/15-ц,\~виданого 17.11.2015\~року Вінницьким\~міським судом\~Вінницької області, відкрито старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області 06.06.2019 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59298050 (а.с. 60). Так, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 06.06.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника у Вінницькій митниці ДФС України (а.с. 51). Слід відзначити, що копія даної постанови була направлена для відома та виконання сторонам виконавчого провадження та за місцем роботи відповідача Вінницька митниця ДФС ( а. с. 50). Постановами державного виконавця від 04.09.2019 року встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві полювання, користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 163, 164). 11.09.2019 року слідчим Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019020010001923 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 164 КК України. Так,\~постановою прокурора Вінницької\~місцевої прокуратури\~Вінницької області\~доручено проведення досудового розслідування\~зазначеного вище\~кримінального правопорушення\~Територіальному управлінню\~Державного бюро\~розслідувань,\~розташованому у\~м.Хмельницькому\~(а.с. 55, 56). Крім того,\~постановою державного\~виконавця від\~18.09.2019\~року накладений\~на боржника\~штраф у розмірі\~11434,44\~грн -\~20\~відсотків суми\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~що станом\~на 01.09.2019\~року перевищувала суму відповідних\~платежів за\~один рік,\~в розмірі\~57172,20\~грн (а.с.\~61).\~Проте,\~постановою державного виконавця від 25.11.2019 року до вказаної постанови були внесенні зміни в частині розміру заборгованості та суми штрафу, який становить 12707,86 грн. (а.с. 88). З матеріалів\~справи вбачається,\~що рішенням\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~29.10.2019\~року,\~яке було залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 31 січня 2020 року (згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень), зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/19216/15-ц на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 159-162). З довідки квартального комітету «Лівобережний» №998 від 02.09.2019 року вбачається, що позивач по даній справі та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 12). Згідно зі ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~відповідач [PERSON] \~не належними\~чином,\~а саме:\~не в\~повній мірі,\~виконував рішення\~суду про\~стягнення з\~нього аліментів.\~З розрахунку,\~складеного старшим\~державним виконавцем\~Центрального відділу\~ДВС м.\~Вінниця Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Вінницькій області\~вбачається,\~що за\~період з\~14.08.2018\~року по\~01.09.2019\~року мала\~місце заборгованість\~зі сплати\~аліментів по\~виконавчому провадженню\~№59298050\~в розмірі\~63539,32\~грн (а.с.\~10-11).\~Станом на 13.01.2020 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а. с. 198). За правилами ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст.196 СК України позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Під час\~розгляду справи,\~судом не\~було встановлено\~поважних причин\~щодо несплати\~аліментів у\~визначеному розмірі,\~доказів щодо\~цього відповідач\~не надав.\~Навіть з\~огляду на\~відсутність у\~даний час\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~суд зважає,\~що відповідач\~ [PERSON] \~був обізнаним\~про наявність\~рішення суду\~про стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання сина в конкретному розмірі, знав про свій обов`язок з їх сплати, однак не надав доказів на підтвердження неможливості їх своєчасної сплати в повному обсязі у період з серпня 2017 до листопада 2017 року (включно), доказів утворення заборгованості з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банком, відповідачем суду надано не було. Щодо посилання відповідача, що вказаний розмір заборгованості виник не з його вини, так як виконавче провадження відкрите лише в 2019 року та лише у червні 2019 року до Вінницької митниці ДФС (за його місцем роботи) надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження, то суд зауважує, що наявність чи відсутність виконавчого провадження не впливає на виконання належним чином обов`язку по сплаті аліментів в розмірі, визначеному рішенням суду та не виключає вину платника аліментів - відповідача, який знав про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів. Відсутність же окремого розрахунку заборгованості за період із серпня 2017 року по листопад 2017 року (як окремого документа) (саме заборгованість в цей період є підставою для звернення позивача з цим позовом), на що наголошував в судовому засіданні представник відповідача, не свідчить про відсутність заборгованості по сплаті аліментів у вказаний період. При цьому, суд також звертає увагу, що розмір заборгованості в цілому, в тому числі із за вказаний вище період, не оскаржений відповідачем. Як вбачається\~з розрахунку\~пені по\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~наданого позивачем,\~розмір пені\~за прострочення\~сплати аліментів\~на сина\~ [PERSON] за\~період з\~серпня 2017\~року по листопад 2017 року складає 66443,17 грн (30634,66 грн +19067,60 грн + 16740,91 грн) (а.с. 18-21). Проте, суд не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він розрахований всупереч положенням ст. 196 СК України. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Визначаючись із\~розміром неустойки\~за прострочення\~сплати аліментів,\~суд вважає,\~що визначена\~позивачем сума\~неустойки у розмірі 66443,17 грн. за період сплати аліментів з серпня 2017 року по листопад 2017 року (включно) визначена за неправильного обрахунку строку прострочення, а саме початку перебігу строку прострочення. Слід відзначити, що розрахунок пені, наданий позивачем, було здійснено Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , яка здійснює діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування. Тобто, дана особа під час проведення розрахунків не була попереджена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Проте, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особами, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.\~196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З огляду на те, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить стягнути неустойку за несплату аліментів в розмірі 63539,32 грн, в період з серпня 2017 по листопад 2017 року (включно), заборгованість за який становить 10316,58 грн., а тому враховуючи положення вказане вище, розмір неустойки за цей період не може перевищувати загальну суму заборгованості за цей же період. Так, судом встановлено, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2017 по листопад 2017 року (включно) становить 3124,81 грн. з яких: 1)за серпнь 2017 року - 0,00 грн. заборгованості; 2)за вересень 2017 року - 4579,17 грн (сума заборгованості), 1373,75 грн. (пені); 3)за жовтень 2017 року - 2983,97 грн. (сума заборгованості), 925,03 грн. (пені); 4)за листопад 2017 року - 2753,44 грн. (сума заборгованості), 826,03 грн. (пені). Разом з тим, суд враховує, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». З матеріалів справи вбачається, що на відповідача був накладений штраф та при його визначенні до складу заборгованості ввійшла заборгованість за період із серпня 2017 року по листопад 2017 року (включно), а тому при визначенні розміру пені за цей період суд зобов`язаний врахувати накладення на відповідача штрафу в розмірі 20 % заборгованості за постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 18 вересня 2019 року. Враховуючи виказане вище, остаточний розмір неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів становитиме 2499,85 грн. (3124,81 грн. 20% сплаченого штрафу (624,96 грн.) = 2499,85 грн.). Слід відзначити, що положенням ч.2 ст.\~196\~СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що відповідач\~наразі перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~ [PERSON] \~(а.с.\~44),\~має на\~утриманні ще\~одну дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(а.с.\~43),\~відповідач є\~студентом 2\~курсу заочного\~факультету №2\~Національного юридичного\~університету ім.\~Я.\~Мудрого (а.с. 47), працевлаштований (а.с. 49). З огляду на те, що застосування положення ч.2 ст.\~196\~СК України є правом, а не обов`язком суду, тому враховуючи розмір неустойки, інтереси дитини, суд вважає за недоцільне зменшувати розмір неустойки. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 96,07 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), а решту суми судового збору компенсувати за рахунок держави. Щодо витрат на правничу допомогу зі сторони відповідача, то суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Так,\~представником відповідача\~на підтвердження\~обставин понесення\~відповідачем витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~в цій\~справі надано\~договір про\~надання правничої\~допомоги від\~06.11.2019\~року,\~укладеного відповідачем\~та адвокатом\~Аліфановою Л.І.\~(а.\~с.\~188),\~квитанцію від\~10.01.2020\~року про\~сплату адвокату гонорару в розмірі 3000,00 грн. (а.с.187) та розрахунок судових витрат на надання правничої допомоги від 24.02.2020 року, що містить опис наданих послуг (а.с. 216). Проаналізувавши надані докази, суд вважає, що відповідачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги пропорційно задоволеним\~вимогам в розмірі 2882,10 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial