Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 07.02.2017р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11041,78 грн. за кредитним договором №б/н від 05.11.2008 року та судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що 05.11.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.2014р. 30.12.2014р. позивачем направлена претензія кредитора до Шостої Харківської державної нотаріальної контори, яку було перенаправлено до Десятої Харківської державної нотаріальної контори. 16.08.2016р. отримано відповідь Десятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. Позивач зазначає, що за приписами ч.3 ст.1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 05.11.2008р. становить - 11041,78 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8128,29 грн., заборгованість за відсотками - 2913,49 грн. ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.09.2016р. направлено лист-претензію та пред'явлено вимоги до спадкоємця [PERSON], але ніяких дій не було виконано. В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафін Ф.О., який діє на підставі довіреності № 3262-К-Н-О від 17.01.2017 р., надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи були повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування позивача Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009р. проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором б/н від 05.11.2008р. виконав у повному обсязі, надавши кредит у розмірі та на умовах встановлених зазначеним договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.2014р. (актовий запис №10596 від 26.07.2014р. виконано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором №б/н від 05.11.2008р. становить - 11041,78 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8128,29 грн., заборгованість за відсотками - 2912,49 грн. 30.12.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу Шостої Харківської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора (вих.№SAMDN50ОТС001528201 від 22.12.2014р.), яка була перенаправлена до Десятої Харківської державної нотаріальної контори. 16.08.2016р. позивачем було отримано відповідь Десятої Харківської державної нотаріальної контори №2164/02-14 від 08.08.2016р., в якій зазначено, що претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» була зареєстрована у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №1126 та залучена до спадкової справи №60/2015. 10.02.2015рє. заяву про прийняття спадщини подала мати померлого - [PERSON], зареєстрована: [ADDRESS]. заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №60. Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини не надходило, свідоцтв про право на спадщину не видавалося. ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.09.2016р. направлено лист-претензію (вих. №SAMDN50ОТС001528201 від 30.08.2016р.) та пред'явлено вимоги до спадкоємця [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Тобто, законодавець ставить в залежність обов'язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні відомості про майно одержане відповідачем у спадщину після смерті [PERSON], в межах вартості якого вона зобов'язана задовольнити вимоги кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Належних доказів отримання відповідачем після смерті будь-якого рухомого чи нерухомого майна позивач суду не надав, вартість спадкового майна одержаного спадкоємцем не визначено. Оскільки відсутні докази прийняття такого майна відповідачем, то до нього в порядку спадкування не перейшли обов'язки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами), а тому відсутні підстави вважати його таким, що фактично прийняв спадщину. Позивачем не було заявлено відповідних клопотань про витребування інформації про наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна, зареєстрованого за спадкодавцем та інших клопотань в підтвердження доводів викладених у позовній заяві. На підставі положень ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України та з урахуванням того, що представник позивача був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні, таким чином розпорядився своїми процесуальними правами. Тобто, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме: щодо складу спадкового майна боржника та його вартості, прийняття такого майна відповідачем. Разом з тим необхідно враховувати, що саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. При цьому положення ст.1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2014р. Банк достовірно знав про смерть [PERSON], оскільки саме в цей день (30.12.2014р.) направляє до Шостої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в додатку до якої зазначено свідоцтво про смерть. При цьому представником позивача не надано доказів з яких саме джерел і коли ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо про смерть [PERSON], рівно як і не пояснено наявності в розпорядженні банку копії свідоцтва про смерть позичальника. 02.09.2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено [PERSON] лист-претензію (вих.№SAMDN50ОТС001528201 від 30.08.2016р.) та пред'явлено вимоги до спадкоємця. Даний лист направлено поза межами визначених статтею 1281 ЦК України строків, а тому у відповідності до ч.4 цієї статті кредитор - Банк позбавляється права вимоги. Встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року. Разом з тим, суд зазначає, що звернення до нотконтори з претензією кредитора та пред'явлення вимоги до спадкоємців, як визначено ст.1281 ЦК України не є тотожними діями. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 611, 625, 1054, 1218, 1219, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, та

Outcome: dismissed