Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 20453 гривні 12 копійок, вказуючи на те, що 15 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DOVWRX37040044, на підставі якого позивач надав їй кредит в сумі 2695 гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала. Станом на 03 лютого 2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 28153 гривні 43 копійки, яка складається з наступного: заборгованості по процентам за користування кредитом - 7512 гривень 17 копійок, заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 1245 гривень 09 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19396 гривень 17 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 9150 гривень 46 копійок, яка була задоволена судовим наказом Тельманівського районного суду Донецької області від 31.10.2008 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк», різниця становить 19002 гривні 97 копійок, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 950 гривень 15 копійок, яку просить стягнути з відповідачки, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, однак не повідомила суд про причину неявки. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Відповідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно розрахунку сум заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] станом на 03 лютого 2014 року має заборгованість у сумі 20453 гривні 12 копійок. Згідно копії судового наказу від 31 жовтня 2008 року винесеного Тельманівським районним судом Донецької області, в якому зазначається, що з [PERSON] [INFO], уродженки с. Лебедівка Долинського району Кіровоградської області, яка проживає в [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] стягнуто на користь Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 на рах. № 29092829003111, код ЄДРПОУ - 14360570, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № DOVWRX37040044 від 15 вересня 2006 року у розмірі 9150 / дев'ять тисяч сто п'ятдесят/ гривень 46 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 15 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № DOVWRX37040044, на підставі якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 2695 гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала. Станом на 03 лютого 2014 року сума заборгованості складає 28153 гривні 43 копійки, яка складається з наступного: заборгованості по процентам за користування кредитом - 7512 гривень 17 копійок, заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 1245 гривень 09 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19396 гривень 17 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 9150 гривень 46 копійок, яка була задоволена судовим наказом Тельманівського районного суду Донецької області від 31.10.2008 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приват Банк», різниця становить 19002 гривні 97 копійок, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 950 гривень 15 копійок. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно до положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Окрім того за тарифами банку також передбачено, що в разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 6 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення кредитних зобов'язань, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та штрафу в розмірі 950 гривень 15 копійок (процентна складова) не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим розмір загальної суми заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача, складатиме 19002 гривні 97 копійок (20453,12 - 500 - 950,15). Відповідно до ст. 88 ЦПК, якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, через що суд стягує з відповідача на користь позивача саме судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial