Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №3071600113-030218 у розмірі 8113,70 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 09.08.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено, в електронній формі, Договір позики №3071600113-030218, відповідно до якого відповідач отримав позику розміром 1 000,00 грн. на умовах визначених Договором на строк - до 29.08.2018. В подальшому між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ПРЕМІУМ АКТИВ» було укладено договір факторингу, згідно з яким право вимоги до боржника за Договором позики № 3071600113-030218 перейшло до ТОВ ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ». Зазначає, що відповідач своїх зобов`язань за Договором позики №3071600113-030218 належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 15.01.2019 становить 8113,70 грн. і складається з: 1 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 2943,70 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4170,00 грн. - заборгованості за пенею, та враховуючи відмову [PERSON] сплатити заборгованість у добровільному порядку, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» вимушено звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи в установленому законодавством порядку повідомленим про час та день розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши докази у справі, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підтав. Судом встановлено, що 28.12.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Договір співробітництва №2829, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» за допомогою технологічного партнера ТОВ «Платежі он лайн» надає послуги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» щодо переказу, виплати коштів. 09.08.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] , в електронній формі, було укладено Договір позики №3071600113-030218 відповідно до якого останній отримав позику, на умовах визначених Договором, розміром 1 000,00 горн. з кінцевим строком повернення - 29.08.2018. Також графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики визначено, що загальна сума процентів за користування коштами становить 163,70 грн.. Згідно з повідомленням директора системи платежів Platon (ТОВ «Платежі Онлайн») та платіжного доручення №5619 від 09.08.2018, [PERSON] на виконання умов Договору позики №3071600113-030218, отримав 1 000,00 грн.. Відповідач своїх зобов`язань за Договором позики №3071600113-030218 належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 15.01.2019 становить 8113,70 грн. і складається з: 1 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 2943,70 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4170,00 грн. - заборгованості за пенею. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 24.05.2018 серія ФК №1033 виданого Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» зареєстровано як фінансову установу. 15 січня 2019 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, згідно з яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» передало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 4 629 952,98 грн. до якого входить і право вимоги заборгованості за Договіром позики №3071600113-030218 у загальному розмірі 8113,70 грн.. Положенням ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження факту надання відповідачу позики за Договором №3071600113-030218, вимога про стягнення основного боргу (суми по договору) у розмірі 1000,00 грн. є такою, що підлягає задоволенню. Що ж до вимоги про стягнення нарахованих та не виплачених відсотків за користування позикою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 28.03.2019 прийнятої за результатами розгляду справи №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Отже, враховуючи вищезазначені норми матеріального права та позицію ВП/ВС висловлену у справі №444/9519/12, можна дійти висновку, що нарахування відсотків за ставкою визначеною Договором відбувається лише у період строку кредитування. Із матеріалів справи убачається, що умовами укладеного між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та [PERSON] договору від 09 серпня 2018 року, зокрема в п. 5.4, був встановлений термін повернення позики і в тому числі процентів не пізніше 29.08.2019 року включно. Право грошової вимоги до позивача перейшло 15.01.2019 року. Після переходу прав грошової вимоги заборгованості фактор має право нараховувати, як новий кредитор, проценти, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі відносно боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. Оскільки позика [PERSON] за Договором №3071600113-030218 була надана строком до 29.08.2018 та враховуючи наявний в матеріалах розрахунок який є не від`ємною частиною вищезазначеного Договору, з відповідача підлягають стягненню відсотки за процентною ставкою встановленому Договором за період з 09.08.2018 - 29.08.2018 у загальному розмірі 163,70 грн. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем, розрахунок процентів, які підлягають стягненню останнім проведено виходячи з процентної ставки зазначеної в договорі, а не за приписами ст.625 ЦК України. Щодо нарахування пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.7.1 Договору 3071600113-030218 , у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми Позики. За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Згідно розрахунку заборгованість за пенею станом на 29.08.2018 року , тобто на дату закінчення договору, відсутня. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи викладене, оскільки визначений договором від 09.08.2018 року №3071600113-030218 строк кредитування сплив 28.09.2018 року, вимоги позивача про стягнення процентів та пені, нарахованих за період після 28.09.2018 року, не підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню лише заборгованість за кредитом у розмірі 1000,00 грн і заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 163,70 грн. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 8113,70 грн, а підлягає задоволенню в сумі 1163,70 грн, що складає 14,34 % (1163,70 х 100 :8113,70). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 275,47 грн. судового збору (1921 х 14,34%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial