Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерційний Банк «ПІндустріалбанк», 25 лютого 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, де просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 26 455,09 доларів США та 94 288 грн. 24 коп., з яких: 16 533,70 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом, 9 921,39 доларів США сума заборгованості зі сплати прострочених процентів за користування кредитом (за період з 30.08.2006 по 04.09.2019), 46 888 грн. 19 коп. сума пені за порушення строку погашення заборгованості за кредитом (за період з 29.01.2019 по 28.01.2020), 42 515 грн. 05 коп. сума пені за порушення строку сплати нарахованих відсотків (за період з 29.01.2019 по 28.01.2020), 4 885 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 05.09.2019 по 28.01.2020) та судовий збір в сумі 11 145 грн.74 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 30 серпня 2006 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний Договір № KRI/0500/486/06, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 28 000 доларів США 00 центів строком з 30 серпня 2006 року по 25 серпня 2026 року включно для придбання будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 12 відсотків річних, якщо інше не передбачено особливими умовами цього договору. На виконання своїх зобов`язань банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 28 000дол. США. В забезпечення виконання грошового зобов`язання, 30.08.2006 між банком та [PERSON] також було укладено Договір застави нерухомого майна (іпотеки) №KRIZ/0500/53/06, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №15206. Предметом іпотеки є будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок площею 0,25 га з цільовим призначенням «будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», площею 0,44 га з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства». Відповідачем [PERSON] цього ж дня підписано та надано банку заяву в якій вона надає згоду своєму чоловікові [PERSON] на укладення договору про купівлю ним житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки та на укладення договору застави, що укладаються в інтересах сім`ї, тому вважають, що вона є солідарним відповідачем за позовом. Внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов`язань за договором станом на 29 січня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 26 455,09 доларів США та 94 288 грн. 24 коп., яку і просили стягнути. Представник позивача ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за довіреністю Коритний В.С. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладене в заяві. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] за угодою адвокат Марискіна О.О. в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] позов визнає частково, згоден на стягнення з нього суми простроченої заборгованості за кредитом в сумі 16 533,70 доларів США, заперечує проти стягнення з нього трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 4 885 грн., оскільки станом на день звернення позивача до суду строк виконання грошового зобов`язання за кредитним договором не закінчився і позивач не мав права нараховувати такі відсотки. Відповідач [PERSON] позов не визнає та заперечує щодо застосування в даному випадку солідарної відповідальності з його дружиною [PERSON] , так як виникнення обов`язку другого з подружжя не пов`язується з фактом надання ним згоди на вчинення правочину, а визначальним є укладення правочину в інтересах сім`ї та використання отриманого за договором в інтересах сім`ї. Доказів, що отримані за кредитом кошти використані в інтересах сім`ї позивачем не надано. Суд, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 526, 530 ЦПК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Установлено, що 30 серпня 2006 року сторони Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» та [PERSON] уклали кредитний Договір (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості) № КRІ/0500/486/06. Відповідно до умов п 1.1 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 28 000,00 доларів США у порядку, передбаченому п. 4.1 цього Договору, строком з 30 серпня 2006 по 25 серпня 2026 включно, для придбання будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 12 відсотків річних, якщо інше не передбачено особливими умовами цього Договору. Кредит відповідачем [PERSON] було отримано на підставі його заяви від 30.08.2006 про перерахування коштів в сумі 28 000,00 доларів США з позичкового рахунку на його поточний рахунок, та заяви на видачу готівки №18_62 від 30.08.2006. Кредитні кошти були видані [PERSON] на придбання нерухомості. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Позичальник забезпечує виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту, комісій, нарахованих відсотків, пені і штрафних санкцій, покриття можливих збитків Банку, обумовлених невиконанням та/або неналежним виконанням обов`язків Позичальником по цьому Договору через забезпечення його повернення шляхом іпотеки будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням «Будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», земельної ділянки площею 0,44 га з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Так, 30.08.2006 між АКБ «ІндустріалБанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір застави нерухомого майна (іпотеки) №КRIZ/0500/53/06, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 15206. Згідно з п. 1.2 Договору застави, предметом іпотеки є нерухомість, а саме:будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташовано вказаний будинок і яка необхідна для використання цього будинку за цільовим призначенням, а саме: земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням «будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», кадастровий номер 5322481701:01:007:0046 та земельна ділянка площею 0,44 га з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер 5322481701:01:007:0047 що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за Кредитним договором, Позивачем неодноразово вживались заходи, направлені на врегулювання відносин з відповідачем з приводу погашення ним заборгованості за Кредитним договором, зокрема, Позивачем надсилалися відповідачу [PERSON] повідомлення, нагадування та попередження про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, які були отримані останнім, що підтверджується рекомендованими повідомленнями в матеріалах справи . Заборгованість за кредитним договором відповідачем [PERSON] погашено не було. Пунктом 6.2.1 п. 6.2 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.08.2006) передбачено, що Банк має право відмовити в наданні кредиту, як повністю, так і частково, призупинити видачу кредиту, в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору та/або розірвати (припинити) дію цього Договору, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та можливої неустойки, і достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків і штрафних санкцій, направивши відповідну письмову вимогу Позичальнику, якщо Позичальник не виконує умови цього Договору, або договорів, укладених у забезпечення виконання цього Договору, або з боку Позичальника має місце, зокрема, затримання сплати частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць. У разі односторонньої відмови від цього Договору та/або розірвання (припинення) дії цього Договору Банк має право вимагати від Позичальника достроково виконати усі свої зобов`язання за цим Договором, що виникли до такого припинення, або можуть виникнути у майбутньому, у тому числі, але не обмежуючись щодо сплати суми кредиту, відсотків за його користування та можливої неустойки у 30 (тридцяти) денний термін з дня отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку, передбаченої п.6.1. п. 6.2 цього Договору. При цьому днем припинення цього Договору вважається дата, зазначена Банком в письмовій вимозі, передбаченій п.6.1 п.6.2 Договору (п. 6.3 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.08.2006). 01.08.2019 на адресу відповідача [PERSON] . Позивачем направлено лист-вимогу за вих. №558, в якому Банк вимагав достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та пеню. В даному листі містилось попередження, що у випадку непогашення Позичальником зобов`язань за Кредитним договором до 04 вересня 2019, Банк використає право дострокового стягнення суми заборгованості за Кредитним договором. Вказаний лист-вимогу отримано відповідачем [PERSON] 06.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В порушення вимог ст. 526 ЦК України відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, кредит, проценти та інші обов`язкові платежі не сплачує, внаслідок чого станом на 29 січня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 26 455,09 доларів США та 94 288 грн. 24 коп., з яких: 16 533,70 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом, 9 921,39 доларів США сума заборгованості зі сплати прострочених процентів за користування кредитом (за період з 30.08.2006 по 04.09.2019), 46 888 грн. 19 коп. сума пені за порушення строку погашення заборгованості за кредитом (за період з 29.01.2019 по 28.01.2020), 42 515 грн. 05 коп. сума пені за порушення строку сплати нарахованих відсотків (за період з 29.01.2019 по 28.01.2020), 4 885 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 05.09.2019 по 28.01.2020), 122 527 грн. 68 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. (Постанова Верховного Суду від 09.04.2019 по справі №904/666/18). З огляду на викладене, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач [PERSON] має сплатити Позивачу: три проценти річних від суми простроченого кредиту, нарахованих за період з 05.09.2019 по 28.01.2020, що становить 4 885 грн. грн., а доводи представника відповідачів в цій частині судом відхиляються, оскільки позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних є правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України. Отже, позовні вимоги до відповідача [PERSON] законні і обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами і тому суд їх задовольняє. Щодо позовної вимоги про стягнення боргу солідарно з відповідачем [PERSON] судом встановлено таке. Відповідно до ст. 541, ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників і солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Так, відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового . Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Правовий аналіз ч. 4 ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зі змісту кредитного договору від 30.08.2006 слідує, що кошти за кредитним договором отримано позичальником для/на придбання нерухомості, а саме: будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] . 30.08.2006 відповідачем [PERSON] підписано на надано приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., заяву, відповідно до якої вона надає згоду на укладання договору про купівлю її чоловіком [PERSON] будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. Лише у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. В період шлюбних відносин, відповідно до ст. 65 СК України подружжя мають спільний обов`язок по зобов`язанням за кредитним договором, який був укладений в інтересах сім`ї. При цьому суд звертає увагу, що виникнення обов`язку другого з подружжя не пов`язується з фактом надання ним згоди на вчинення правочину, а визначальним є укладення правочину в інтересах сім`ї та використання отриманого за договором в інтересах сім`ї. Разом із тим, сам факт перебування відповідачів у шлюбі під час укладання одним із подружжя кредитного договору, а також факт надання згоди іншим подружжям для укладення договору, за умови відсутності доказів використання отриманих коштів в інтересах сім`ї, не є безумовною підставою для солідарної відповідальності іншого подружжя і не породжує обов`язку особи відповідати за зобов`язаннями другого подружжя. Виникнення обов`язку другого з подружжя не пов`язується з фактом надання ним згоди на вчинення правочину, а визначальним є лише укладення правочину в інтересах сім`ї та використання отриманого за договором майна в інтересах сім`ї. Позивачем не надано доказів того, що отримані за кредитним договором кошти були використані позичальником в інтересах сім`ї. Оскільки за невиконання умов договору передбачена відповідальність саме відповідача [PERSON] як боржника за кредитним зобов`язанням, позивачем не доведено сумісне використання відповідачами кредитних коштів в інтересах сім`ї, сам факт перебування у шлюбі та надання згоди одним із подружжя на укладення договору не є підставою для солідарної відповідальності за відсутності доказів щодо сумісного використання отриманих коштів в інтересах сім`ї, укладений кредитний договір не може породжувати обов`язків для інших осіб, крім кредитора і позичальника, а позивачем доказів визнання права спільної сумісної власності на отримані [PERSON] кредитні кошти у розмірі 28 000,00 доларів США не надані, за невиконання договору передбачена відповідальність саме [PERSON] , як боржника за зобов`язанням, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON] , а тому вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржником [PERSON] є недоведеними, тому в їх задоволенні суд відмовляє. В відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11 145 грн. 74 коп., що підтверджено документально.

Outcome: partial