Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач Тернопільський національний педагогічний університет ім. В.Гнатюка звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] одноразової адресної грошової допомоги, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] 20 червня 2014 року закінчив Тернопільський національний педагогічний університет імені В.Гнатюка за спеціальністю «вчитель математики» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст». 26 серпня 2014 року його було прийнято на посаду вчителя математики та інформатики Воропаївської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Вишгородського району Київської області і тоді ж, 26 серпня 2014 року між позивачем, відповідачем та відділом освіти Вишгородської районної державної адміністрації Київської області було укладено тристоронній договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю. За умовами цього договору відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладання угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. На підставі наказу ректора педуніверситету № 271 від 10 листопада 2014 року відповідачу [PERSON] була виплачена одноразова адресна грошова допомога у розмірі 5176,50 грн. Однак [PERSON] порушив взяті на себе за вищевказаним договором зобов'язання, не відпрацювавши три роки на посаді вчителя математики та інформатики Воропаївської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, наказом відділу освіти Вишгородської райдержадміністрації від 19 серпня 2016 року №154-к був звільнений із зазначеної посади за власним бажанням. Згідно п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, у разі звільнення випускника за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата, а вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем був підготовлений та направлений на адресу відповідача лист про повернення одноразової адресної допомоги, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку відповідача вчинено не було. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути в його користь сплачений судовий збір. Представник позивача Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, причини неявки суду не повідомив. Справа до судового розгляду призначалася два рази. Судова повістка, направлена відповідачу, повернулася з відміткою на конверті «за зазначеною адресою не проживає». Вказана обставина потягла застосування ч.3 ст.76 ЦПК України, якою передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. В порядку вказаної норми процесуального права судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 06.09.2017 року вручена виконавчому органу місцевого самоврядування (Ланівецькій сільській раді). За наведених обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до наказу ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка № 457 від 20.06.2014 року, студенту V курсу фізико-математичного факультету денної форми навчання [PERSON] було присвоєно кваліфікацію математика, викладача математики. 26.08.2014 року між ВНЗ «Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка» в особі ректора Кравця В.П., [PERSON] (випускник) та відділом освіти Вишгородської РДА (роботодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом вищезазначеного договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Відповідно до наказу №155-к від 26.08.2014 року, виданого відділом освіти Вишгородської районної державної адміністрації, [PERSON] було прийнято на посаду вчителя математики та інформатики Воропаївської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів з 26 серпня 2014 року, що підтверджується також копією трудової книжки відповідача. Згідно з п. п. 1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.09.2014 року № 1002, одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2013-2014 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. На підставі наказу ректора ВНЗ «Тернопільський національний педагогічний університет» №271 від 10.11.2014 року та згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, відповідачу [PERSON] була виплачена одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5176,50 грн., що також підтверджується долученим до матеріалів справи списком осіб, яким здійснено виплату одноразової грошової допомоги за листопад 2014 року та наданим платіжним дорученням № 2318 від 14.11.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У статтi 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі наказу начальника відділу освіти Вишгородської районної державної адміністрації № 154-к від 19.08.2016 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя інформатики та математики Воропаївської ЗОШ І-ІІ ступенів з 31 серпня 2016 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. 12 грудня 2016 року на адресу відповідача позивачем направлено лист за Р №1503-40/19, в якому зазначено про необхідність повернення суми одноразової адресної грошової допомоги у розмірі 5176,50 грн., однак зазначену суму відповідач, в добровільному порядку не сплатив. При вищезазначених обставинах, враховуючи, те, що відповідач порушив умови договору про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю та Порядок надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved