Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі 6266,81 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем комунальних послуг. ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго» є постачальником комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення для всіх споживачів м. Світлодарськ. Просить стягнути суд заборгованість за комунальні послуги в розмірі 6266,81 грн, з яких: заборгованість за комунальні послуги за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 5393,06 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 638,62 грн., та 3 % річних за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 235,13 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 15.07.2020 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25.08.2020 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що у Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго», що надає житлово-комунальні послуги, відкритий особовий рахунок на ім`я відповідача [PERSON] № (а.с.8). Згідно особистого рахунку № [NUMBER] в відомостях про проживаючих осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] , записана відповідач: [PERSON] (а.с.9,10). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 22 лютого 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори Донецької області Блєвєровою О.В., зареєстрованого у реєстрі за №442, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 12). У відповідності до розрахунку заборгованості за комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість за комунальні послуги в розмірі 6266,81 грн, з яких: заборгованість за комунальні послуги за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 5393,06 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 638,62 грн., та 3 % річних за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 235,13 грн. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не здійснив оплату за житлово-комунальні послуги, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі 6266,81 грн, з яких: заборгованість за комунальні послуги за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 5393,06 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 638,62 грн., та 3 % річних за період з 01.12.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 235,13 грн підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають покладенню на відповідача відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене,

Outcome: approved