overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач у грудні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DN1RR605000142 від 09 липня 2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 7 468 грн. 56 коп., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Однак у зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору станом на 29 жовтня 2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 17 730 грн. 85 коп. Просив суд, стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 17 730 грн. 85 коп. та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подала до суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матери справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DN1RR605000142 від 09 липня 2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 7 468 грн. 56 коп., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Однак у зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору станом на 29 жовтня 2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 17 730 грн. 85 коп., яка складається з: 5 507 грн. 56 коп. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 10 902 грн. 77 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафів: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 820 грн. 52 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач у грудні 2013 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що [PERSON] (далі-Відповідач) є батьком [PERSON], [INFO] Сторони перебували в шлюбі. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина аліменти не сплачує, добровільно матеріальну допомогу не надає. Просила стягнути з Відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Представник Позивача в судове засідання з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Представник Відповідача в судове засідання з'явилася, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3), який знаходиться на утриманні позивача (а.с.18-20). Оскільки Відповідач, як батько, кошти на утримання сина не надає в добровільному порядку, зареєструвався як суб'єкт підприємницької діяльності, працює експертом та отримав за 2013 - 2014 роки дохід в сумі 8 744,50 грн., суд вважає за можливо стягнути з відповідача аліменти на утримання його сина [PERSON], [INFO] у 1/4 частці від його заробітку (доходу) щомісячно до досягненню дитиною повноліття. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], копією довідок про доходи Відповідача та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст. ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач у грудні 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 11.01.2012 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, дитина мешкає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, не знайшли спільної мови, не зійшлися характерами. Сумісне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб розриває вперше, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2013 року. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Після реєстрації розірвання шлюбу просив відновити його дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 січня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з квітня 2013 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач у грудні 2014 р. звернувся в суд з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування позову посилався на те, що згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2013 року з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття, на користь матері - [PERSON] Крім того, він має сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав частково із зазначених у ньому підстав, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача до 1/6 частини з усіх видів заробітку, відповідач позов визнала та пояснила, що не заперечує проти зниження розміру аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2013 року з позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття, на користь матері - [PERSON] Крім того, позивач має сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. З увагою на матеріальне і сімейне становище позивача, на кількість осіб, що мають право на утримання від нього, суд вважає справедливим стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач у грудні 2014 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 11.08.2009 р. між сторонами був укладений договір про навчання № 09-1/ОФ2/92-3890, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідачки надати останній послугу за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямком «Міжнародні відносини», очної форми навчання, на платній основі. Позивач зазначає, що вартість навчання за один навчальний семестр становила 9 500 грн., що відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 1 900 грн. на місяць. Проте, у зв'язку з порушенням відповідачкою умов договору, а саме: несплатою вартості навчання, наказом ректора НАУ від 28.12.2012 р. № 2639/ст, останню було відраховано з 4-го курсу Інституту міжнародних відносин НАУ з 31.12.2012 р. Оскільки, станом на день подачі позову за відповідачкою рахується фінансова заборгованість в розмірі 7 600 грн., позивач просить суд стягнути з останньої вказану вище суму, а також пеню в розмірі 1 374,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповдіачка в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги НАУ, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики, посилалась на те, що 20 березня 2013 року позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому 2268000 грн. до 20 березня 2014 року. Відповідач позику не повернув. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по сумі позики у розмірі 2268000 грн., понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та обставини. 20 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики, згідно з яким [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв 2268000 грн. Зазначену суму відповідач зобовязувався повернути до 20 березня 2014 року. Відповідач свої зобовязання не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобовязання не виконав, тому сума боргу у розмірі 2268000 грн. підлягає стягненню на користь позивача . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернувся до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 14.11.1992 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Понад 8 років із відповідачкою шлюбно-сімейні відносини не підтримує. На даний час проживає із іншою жінкою, від якої має дитину - [PERSON], 2012р.н. Сім'я із відповідачкою розпалась із причин несумісності їхніх характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Вони із відповідачкою проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час не підтримують жодних відносин тому подружнє сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання нею судових повісток, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1992 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 116 (а.с.3). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Також судом встановлено, що сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №258. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На протязі останніх шести місяців сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Суперечок про місце проживання дитини і розподіл майна немає також, шлюб розривають вперше. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з грудні 2014 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 258. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з грудня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач у грудні 2014 року звернулася до суду з позовом та просить постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб із відповідачем зареєстровано 02 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, утримувати свою дитину відмовляється, працевлаштований, має регулярний доход, але утримувати свою дитину відмовляється, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явилася, однак надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, уточнила позов, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання з'явився, однак надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, уточнений позов підтримав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02 вересня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 371 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого записано відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 40 (а.с. 2). Як зазначила позивач, та проти чого не заперечував відповідач, дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Відповідно ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] від утримання свого сина ухиляється, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на Законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved