Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11219643000 від 20 вересня 2007 року в сумі 104079.83 дол. США та пені у розмірі 497280.58 грн., з яких: 53277.86 дол. США - заборгованість за кредитом, 50801.97 дол. США - заборгованість за процентами, 111953.42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.04.2016 по 12.04.2017, 385327.16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість, яку просить стягнути з відповідача в користь позивача, а також судові витрати. 12 жовтня 2017 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що постановою господарського суду Тернопільської області від 30 жовтня 2012 року, у справі №10/б-5022/1400/2012 боржника СПД ФО [PERSON], [ADDRESS] (код [NUMBER]) - визнано банкрутом та призначили ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шимечко Андрія Ярославовича. Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25 червня 2013 року у справі №10/б-5022/1400/2012 про банкрутство СПД ФО [PERSON], [ADDRESS] (код [NUMBER]) визнано грошові вимоги кредитора ПАТ «Укрсиббанк» м. Тернопіль, вул. Крушельницької 25, відносно банкрута в сумі 988918,3 грн. Ухвалою господарського суду Тернопільської області №10/б-5022/1400/2012 про банкрутство СПД ФО [PERSON], [ADDRESS] (код [NUMBER]) вимоги кредитора ПАТ «Укрсиббанк» м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 25 відносно банкрута в сумі 988918,3 грн. погашено повністю. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що позовна заява ПАТ «Укрсиббанк» подана безпідставно та не підлягає до задоволення. 06 листопада 2017 року представник позивача подав доповнення до позовної заяви та заперечення на відзив, у яких вказав, що, оскільки грошові вимоги позивача в ході процедури банкрутства фізичної особи-підприємця [PERSON] не задоволені, заявлена позивачем заборгованість до стягнення в даній справі випливає з договору, який укладався відповідачем не як фізичною особою-підприємцем, борг відповідача перед позивачем на час розгляду справи існує, позивач вправі звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, а позов підлягає до задоволення, тому просить позовну заяву про стягнення заборгованості задовольнити. 06 грудня 2017 року представник відповідача повторно подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ухвалою господарського суду Тернопільської області у справі № 10/6-5022/1400/2012 про банкрутство СПД ФО [PERSON], [ADDRESS], (код [NUMBER]) визнано грошові вимоги кредитора ПАТ «Укрсиббанк» м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 25 відносно банкрута в сумі 710 999 грн. 70 к. 30 грудня 2012 року ліквідатором проведено інвентаризацію майна та майнових активів банкрута СПД ФО [PERSON], в результаті якої було сформовано ліквідаційну масу, а саме: ? торгово-офісного приміщення по [ADDRESS]; квартири [ADDRESS]; 2/3 квартири [ADDRESS]; 22 одиниці інших необоротні активів (меблі, техніка та інше.) Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року здійснено поділ коштів, відповідно до якої ПАТ «Укрсиббанк» отримав 212 358 грн. 09 коп. Також ліквідатором проводилась робота по з'ясуванню усіх обставин реалізації: ? торгово-офісного приміщення по [ADDRESS]; ? квартири [ADDRESS]; 1/3 квартири [ADDRESS], яка відбувалась до порушення справи про банкрутство. Відповідно до протокольного рішення № 10 засідання зборів комітету кредиторів суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON], на думку кредиторів, на день подання відзиву немає підстав для проведення претензійно позовної діяльності, а тому даним протокольним рішенням комітет кредиторів затвердив звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута СПД [PERSON] та зобов'язати ліквідатора подати до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута СПД [PERSON] для подальшого його затвердження. Представник відповідача вважає, що позовна заява ПАТ «УкрСиббанк» подана безпідставно та не підлягає до задоволення. 18 квітня 2018 року представник позивача подав повторну відповідь на відзив, в якому зазначив, що ухвалою господарського суду Тернопільської області у справі № 10/Б-5022/1400/2012 01 лютого 2013 року вимоги ПАТ «УкрСиббанк» визнані судом. Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 27.12.2016 року у справі 10/Б-5022/1400/2012 звіт ліквідатора затверджено, визнано погашеними вимоги «УкрСиббанк» на суму 710 999,70 грн. З даної ухвали також видно, що за результатом продажу ліквідатором майна, в зв'язку наявністю боргу по трьох кредитах, банку було перераховано 212 358 грн.09 коп. 15.05.201 року. Тобто заявлені банком вимоги в повній мірі задоволені не були. Визнання господарським судом 27 грудня 2016 року вимог АТ «УкрСиббанк» погашеними не припинило зобов'язань боржника за кредитним договором, а неповернення боржником вчасно кредитних коштів, мало наслідком продовженні нарахування банком відсотків за їх користування. Дана обставина зумовлена тим що кредитний договір, за яким заявлені позовні вимоги в даній справі, укладався не з суб'єктом підприємницької діяльності, а з громадянином фізичною особою [PERSON] У судовому засіданні представник позивача зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просить його задовольнити. В подальшому позивач подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21 грудня 2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11219643000 від 20 вересня 2007 року (в системі обліку банку договір №11219634000). Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 55000.00 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредиту повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 18 вересня 2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1 , 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати проценти у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку (п. 1.3. кредитного договору). Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. Станом на 12 квітня 2017 року заборгованість за кредитним договором №11219643000 від 20 вересня 2007 року (в системі обліку банку договір №11219634000) становить: по кредиту та процентам у розмірі 104079.83 дол. США (Сто чотири тисячі сімдесят дев'ять доларів США 83 цнт.) та пені у розмірі 497280.58 грн. (Чотириста дев'яносто сім тисяч двісті вісімдесят грн. 58 коп.), з яких: 53277.86 дол. США - заборгованість за кредитом, 50801.97 дол. США - заборгованість за процентами, 111953.42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2017 року, 385327.16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається з статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Таким чином, відповідач неналежно виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором та процентам у розмірі 104 079,83 дол. США, що складає 2 926 724,82 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 01.11.2018 р., а також, пені у розмірі 497 280,58 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за договором № 11219643000 від 20 вересня 2007 року по кредиту та процентам у розмірі 104 079,83 дол. США, що складає 2 926 724,82 грн., згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 01.11.2018 р., та пені у розмірі 497 280,58 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача на ті обставини, що ним погашено суму заборгованості за даним кредитним договором, яку стягнено у процесі банкрутства СПД ФО [PERSON], є безпідставними, оскільки сума заборгованості, яка отримана від реалізації майна банкрута СПД ФО [PERSON], була розподілена у відповідності до умов кредитних договорів в рівних частинах і враховано позивачем при нарахуванні заборгованості. Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved