Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати кредитний договір № 52-608-851-2-17-Г від 31 березня 2017 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON]; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 52-608-851-2-17-Г від 31 березня 2017 року в розмірі 83195,52 грн.; а саме: залишок кредиту - 51 480,00 гривень, залишок нарахованих та не сплачених відсотків та комісій - 7 773,07 грн., штрафи - 23 942,45 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 1600 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір № 52-608-851-2-17-Г від 31 березня 2017 року. Позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 51480,00 грн. строком з 31 березня 2017 року до 30 березня 2021 року зі сплатою 15% річних. Відповідач не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 83195,52 грн., а саме: залишок кредиту - 51480,00 грн.; залишок нарахованих та не сплачених відсотків та комісії - 7773,07 грн.; штрафи - 23942, 45 грн. 28 грудня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження було отримано 25 жовтня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року між [PERSON] (позичальник) та Публічним акціонерного товариства «Мегабанк» (кредитодавець) укладено кредитний договір № 52-608-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Згідно з п. 1.1. зазначеного кредитного договору кредитодавець зобов'язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 51 480,00 грн., а позичальник зобов'язується на умовах, передбачених Договором, повернути Кредит, сплатити проценти у розмірі 15,00% річних за користування Кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов'язання згідно з Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктами 1.2., 1.3. кредитного договору № 52-608-851-2-17-Г від 31.03.2017 визначено, що Кредит надається на строк з 31 березня 2017 року до 30 березня 2021 року включно. Кредит надається на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою. При цьому у відповідності до п. 3.1.1 кредитного договору позивач (кредитодавець) зобов'язується для обліку Кредиту відкрити позивачу позичковий рахунок № [NUMBER]. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 31.03.2017 по 26.10.2017, відповідачем були порушені умови договору кредиту в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, комісії та штрафів, у зв'язку з чим станом на 26 жовтня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитом - 51480 гривень, за відсотками та комісією в сумі 7773,07 гривень, та штрафами в сумі 23942,45 гривень, яка підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, 15 травня 2017 року, 16 серпня 2017 року позивачем на адресу відповідача були направлені вимоги про усунення порушень, які залишилися поза увагою відповідача та заборгованість за договором кредиту погашена не була. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1600 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved