Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду із вищевказаним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа Чернівецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права. Посилався на те, що в середині лютого 2016 він отримав від ТОВ «Кей-Колект» лист від 12.02.2016 року в якому було запропоновано йому купити його квартиру в якій він проживає із сімєю та на його думку був власником квартири. З дзвінка невідомої особи, яка назвалась співробітником ТОВ «Кей-Колект» на імя «Вікторія» позивач дізнався, що ТОВ «Кей-Колект» зареєструвало за собою право власності на нерухоме майно позивача по вул. Білоруській б. 1 кв. 4 у м. Чернівці. Позивач отримавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що 23.07.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київа [PERSON] на підставі договору іпотеки від 17.04.2006 року, що був укладений між позивачем та АТ «Укрсиббанк» оформив право власності за ТОВ «Кей-Колект», не зважаючи на накладені на це майно численні арешти ДВС. Позивач вважає, що шахрайським шляхом ТОВ «Кей-Колект» за участю приватного нотаріуса, який ніс зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, стало власником кВ. № 4 в б. № 1 по вул. Білоруський у м. Чернівці. До реєстру було внесені відомості про нового власника - ТОВ «Кей-Колект». Позивач вважає, що наявність в державному реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором (нотаріусом) реєстраційних дій до того часу , поки таке обтяження не буде зняте. Нотаріус змінив реєстраційний номер нерухомого майна та зареєстрував право власності на ТОВ «Кей-Колект», причому за реєстраційним № 5603719 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці перебуває у власності позивача. Позивач просить суд визнати протиправним рішення № 23109246 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.07.2015 року про державну реєстрацію прав та обтяжень за власником ТОВ «Кей-Колект» (з відкриттям розділу), індексний номер 23109246 від 23.07.2015 року на квартиру кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці. Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці, загальною площею 31,90 кв.м., житловою площею 16.90 кв. м., який був зроблений на підставі рішення № 23109246 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.07.2015 року. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не зявився незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Чернівецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не зявився та надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи Міністерства юстиції України підтвердила факт порушення нотаріусом закону, а саме ст. 35 Закону Україну про іпотеку. Крім того вказала, що в разі наявності порушень, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~ та\~ заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.\~ Так судом встановлено, що 17.04.2006 року поміж акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 479/13/06. Іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеки нерухоме майно, а саме : кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці. (а.с. 137) На підставі договору іпотеки було встановлено обтяження заборона відчуження нерухомого майна кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці, яке зареєстровано 17.04.2006 року за № 3114597 приватним нотаріусом [PERSON] (а. с. 123) 11.04.2007 року поміж акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 51390. Іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеки нерухоме майно, а саме : кв.№4 в б. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці. (а.с. 17). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2010 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 17.04.2006 року в розмірі 29090 швейцарських франків 93 сан., що еквівалентно 227692 грн. 35 коп., неустойки в розмірі 500 грн., пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 134 швейцарських франків 74 сан., що еквівалентно 1054 грн. 62 коп. Також стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 11.04.2007 року в розмірі 26151 доларів США 08 центів, що еквівалентно 209130 грн. 18 коп., неустойки в розмірі 500 грн., пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 49 доларів США 37 центів, що еквівалентно 394 грн. 80 коп. Зазначеною вище постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна , яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови. (а. с. 11-12). 13.02.2012 року поміж ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір відступлення прав вимоги відповідно до п.п. 1.1 цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договорами іпотеки зазначені у додатку 1 до цього договору ( а. с. 147). 23.07.2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось із заявою про державну реєстрацію права власності до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Приватний нотаріус [PERSON] 23.07.2015 року ухвалив рішення про проведення державної реєстрації права власності квартири: кв.№4 в буд. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці за ТОВ «Кей-Колект». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку Представник позивача у судовому засіданні вказував, що повідомлення від ПАТ «УкрСиббанк» про відступлення прав за іпотечним договором № 479/13/06 від 17.04.2006 року [PERSON] не отримував, докази направлення такого повідомлення суду не надано. 17.10.2013 року Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під № 868, діючий на момент перереєстрації відповідачем права власності. Відповідно п.15 порядку Державної реєстрації, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4)наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5)наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Згідно п. 36 того ж Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013 року № 868 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Таким чином, при реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» нотаріус повинен був дослідити документи, що підтверджують права ТОВ «Кей-Колект», зокрема, іпотечний договір, та договір про відступлення права вимоги за відповідним іпотечним договором, відповідність форми та змісту цих документів вимогам законодавства, а також дотримання процедури встановленої ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Як вбачається з документів, наданих відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (а. с. 121), перереєстрацію права власності нотаріусом було здійснено на підставі лише договору іпотеки від 17 квітня 2006 року (а. с. 127). Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2010 року, на все нерухоме майно [PERSON] накладений арешт та заборонено здійснювати відчуження. Таким чином, нотаріус при реєстрації права власності не було дотримано п. п. 15 та 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під № 868, зокрема не було пересвідчено про наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно п.6 ч. 1ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Окрім цього, на момент реєстрації приватним нотаріусом права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» діяли норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу»та/або предметом іпотеки згідно ізст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, та 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири. З врахуванням того, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах швейцарських франках та доларах США, зважаючи, що площа вказаної квартири становить 31,9 кв.м., в матеріалах справи наявні докази, що дане майно використовується позивачем як місце постійного проживання іпотекодавця та його сім'ї, то суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відповідач в силу зазначених положень Закону не могла вчиняти дії щодо звернення стягнення на дане майно. Зважаючи на викладене, та враховуючи, що судом встановлено, що приймаючи рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.07.2015 року, індексний номер 23109246 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не було дотримано положень п. п. 15, 36, 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під № 868, а також не враховано заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» позов в частині визнання рішення протиправним підлягає задоволенню. В силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, позовні вимоги в частині скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який здійснений на підставі рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.07.2015 року, індексний номер 23109246 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо об'єкту нерухомого майна : кв.№4 в буд. № 1 по вул. Білоруській в м. Чернівці підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд, враховує той факт, що стягненню підлягають судові витрати які передбачені законом, а не фактично сплачені.

Outcome: approved