Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 28 січня 2009 року банк та [PERSON] уклали споживчий кредитний договір № SUXRF813520232, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5996 грн. 22 коп. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5, 04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати грошові кошти банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці оговорені в договорі грошові кошти. Однак, відповідачка взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту не виконала, внаслідок чого станом на 28 липня 2014 року у неї виникла заборгованість у розмірі 53503 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 207 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1583 грн. 01 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 48688 грн. 63 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 2523 грн. 95 коп. процентна складова. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, незважаючи на те, що його явка судом було визнана обов'язковою, натомість надіслав додаткове обгрунтування позовних вимог, в яких зазначив, що окрім сплати відсотків за користування кредитом, відповідачка також мала сплачувати комісію в розмірі 143 грн. 91 коп. Строк користування кредитом зазначив до 28 січня 2011 року. Відповідачка мала вносити платіж щомісячно з 20 по 25 число кожного місяця в сумі 407 грн. 27 коп. для погашення заборгованості за кредитом, що складається: з заборгованості по кредиту, відсоткам і комісії. Пеня [PERSON] нараховувалася за порушення нею своїх зобов'язань по договору в розмірі 1, 25 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не менше 1 грн. За період з 28 січня 2009 року по 28 липня 2014 року відповідачкою були здійснені платежі, сума яких в загальному склала 6011 грн. 93 коп. Посилаючись на викладені обставини в позові та в письмових обґрунтуваннях, представник позивача зазначає, що відповідачкою порушені як умови договору, так і норми ЦК України, якими регулюються кредитні правовідносини, тому просить позов задовольнити, а праву розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] до суду повторно не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд виносить рішення у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази у підтвердження позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до приписів ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № SUXRF813520232 від 28 січня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит на споживчі потреби в розмірі 5996 грн. 22 коп.(а. с. 6, 7, 8-10). Відповідачка своїм підписом в заяві погодилася з тим, що її заява разом зі запропонованими умовами надання споживчого кредиту складають між нею і банком кредитний договір. За змістом заяви позичальника [PERSON] зобов'язувалася повертати суму кредиту, відсотки і винагороду відповідно до Умов та цієї заяви. Відповідно до додаткових обгрунтувань позову [PERSON] сплачувала заборгованість по кредиту починаючи з 12 жовтня 2009 року і по 2 листопада 2011 року, і загальна сума сплаченого боргу склала 6011 грн. 93 коп. Зазначені платежі відображено в розрахунку, що є додатком до позовної заяви (а.с. 5, 35-36). Так, згідно умов заяви відповідачка мала вносити щомісячно з 20 по 25 число кожного місяця платіж в сумі 407 грн. 27 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається: з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с. 6). Але, в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) в розділі 4 «Порядок розрахунків» п. 4.2 вказаний зовсім інший порядок зарахування щомісячних платежів позичальника, а саме, кошти, отримані від відповідачки для погашення заборгованості по Кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за Кредитом, далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту, частина суми, що залишилася, направляється на погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.4 банк здійснює погашення заборгованості за кредитом у порядку, зазначену у п. 4.2 цих Умов. (а.с. 9). Для підтвердження суми заборгованості [PERSON] позивачем надано розрахунок, з якого вбачається, що в порушення вказаних Умов надання споживчого кредиту, кошти, що вносилися відповідачкою, спрямовувалися першочергово на погашення поточної та простроченої заборгованості, а не в порядку, передбаченому п. 4.2 Умов. Борг по комісії, відсоткам і пені нараховані і за той період, коли у відповідачки згідно з розрахунком фактично була відсутня заборгованість як по простроченому кредиту, так і по самому тілу кредиту. Таким чином, виходячи з розрахунку заборгованості, поточна заборгованість відповідачки перейшла у прострочену з 28 грудня 2009 року, а прострочена заборгованість виплачена станом на 4 жовтня 2010 року. Але, позивач продовжував нарахувати відсотки, комісію і пеню, і станом на 28 липня 2014 року заборгованість склала в загальному 53503 грн. 02 коп. (а. с. 5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи вищенаведене, незважаючи на те, що в заяві позичальника передбачений один порядок погашення кредиту, а Умовами надання споживчого кредиту - інший, черговість погашення вимог за грошовим зобов'язанням також передбачена і ч. 1 ст. 534 ЦК України, згідно з якою: у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання;2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на неналежне виконання відповідачкою умов вищезгаданого кредитного договору та на наданий ним розрахунок заборгованості. Але, викладені позивачем обґрунтування позовних вимог і сам розрахунок заборгованості не узгоджуються як з умовами кредитного договору № SUXRF813520232, укладеного між банком і [PERSON] 28 січня 2009 року, так і з вимогами Закону. Підстав нарахування відповідачці [PERSON] боргу по комісії, відсоткам і пені, за умови відсутності будь-яких нарахувань боргу по тілу кредиту, в тому числі і простроченому, позивачем не наведено та не надано ніяких доказів. Враховуючи викладене, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed