Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач Релігійна громада (парафія) Положення Ризи Пресвятої Богородиці Укранської Греко-Католицької Церкви с. Кузьминець звернувся до суду із позовом в якому просить постановити рішення яким визнати рішення Осмолодської сільської ради від 14 жовтня 1999 року про внесення змін та доповнень до рішення Осмолодської сільської ради від 21.12.1997 року «Про передачу земель у приватну власність» і додаткову приватизацію земельної ділянки розміром 0,18 га [PERSON] в с. Осмолода - недійсним та скасувати його. Також просить визнати державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 03 травня 2000 року, виданий на ім'я [PERSON], в частині земельної ділянки №1 площею 0,1796 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Осмолода - недійсним та скасувати його. Стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Осмолодської сільської ради від 25 жовтня 1998 року жителям с. Осмолода виділено земельну ділянку під будівництво церкви в с. Осмолода між гуртожитками розміром 0,15 га. На даний час в церковоної громади с. Осмолода в зв'язку з економічним розвитком появилась фінансова можливість побудувати власну церкву. З цього приводу громада с. Осмолода звернулась до Осмолодської сільської ради з проханням включити до порядку денного сесії Осмолодської сільської ради, яка проходила 18 вересня 2016 року, питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації під будівництво церкви в с. Осмолода. Однак зазначене питання так і не було розглянуто, оскільки виявилось, що рішенням Осмолодської сільської ради від 14 жовтня 1999 року внесено зміни і доповнення до рішення Осмолодської сільської ради від 21 грудня 1997 року «Про передачу земель у приватну власність», яким відповідачу [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га в с. Кузьмінець, та вирішено додатково йому приватизувати земельну ділянку розміром 0,18 га в с. Осмолода. На підставі вищевказаних рішень [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 03 травня 2000 року, в який ввійшли відповідно дві земельні ділянки: ділянка № 1 площею 0,1796 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що в с. Осмолода та ділянка № 2 площею 0,2768 га для ведення підсобного господарства, що в с. Кузьминец. Проте виявилось, що земельна ділянка № 1 площею 0,1796 га є тією ж земельною ділянкою, яка виділялась під будівництво церкви рішенням Осмолодської сільської ради від 25 жовтня 1998 року. Позивач вважає рішення Осмолодської сільської ради від 14 жовтня 1999 року про внесення змін та доповнень до рішення Осмолодської сільської ради від від 21 грудня 1997 року «Про передачу земель у приватну власність» і додакову приватизацію земельної ділянки розміром 0,18 га [PERSON] в с. Осмолода, та державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 03 травня 2000 року, виданий на ім'я [PERSON], в частині земельної ділянки № 1 площею 0,1796 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку незаконними, такими які підлягають до скасуваня, оскільки вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів, а церковна громада с. Осмолода в жодному разі не давала згоди на вилучення земельної ділянки, яка надавалась рішенням Осмолодської сільської ради від 25 жовтня 1998 року під будівництво церкви. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та його представик [PERSON] позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять позов задоволити. У судовому засіданні представник відповідача Осмолодської сільської ради - Стоцький М.Р. позов не визнав та пояснив, що питання про виділення земельної ділянки ділянки Релігійній громаді (парафія) Положення Ризи Пресвятої Богородиці Укранської Греко-Католицької Церкви с. Кузьминець, Осмолодською сільською радою не розглядалось і земельна ділянка не виділялась а тому вимоги вказаної організації є безпідставними та не підлягають до задоволення. Крім цього пояснив, що дійсно до Осмолодської сільської ради із заявою звернулася церковна громада с. Осмолода про включення до порядку денного сесії Осмолодської сільської ради, яка відбулась 18 вересня 2016 року, питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації під будівництво церкви в с. Осмолода. Однак дане питання на сесії не було розглянуте, оскільки надання земельних ділянок на праві постійного користування відбувається в порядку передбаченому Земельним законодавством, а саме до заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки подається на бланку релігійної організації у типовій формі: нотаріально засвідчена копія статуту (положення) релігійної організації; нотаріально-засвідчена копія свідоцтва про державну реєстрацію статуту (положення) релігійної організації; нотаріально засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію релігійної організації та довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємсв та організацій Украни (при наявності такого свідоцтва та довідки); копія доручення від імені релігійної організації (як юридична особа) конкретним фізичним особам на право подавати до відповідних органів державної виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування клопотання, заяви, інші документи та отриувати від них документи; позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з орієнтовними розмірами. Однак зазначені документи не були представлені церковною громадою на розгляд сесії, а тому 18 вересня 2016 року Осмолодська сільська рада не розглядала дане клопотання. З огляду на вказане просив у позові відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та пояснили, що згідно рішення Осмолодської сільської ради від 25 жовтня 1998 року виділено земельну ділянку під будівицтво церкви в с. Осмолода між гуртожитками розміром 0,15 га, згідно заяви жителів с. Осмолода від 23 жовтня 1998 року. Вказане рішення вважають незаконним, яке не має юридичної сили, оскільки в ньому не вказано конкретну фізичну чи юридичну особу, якій виділено земельну ділянку для будівництва церкви. Діючим на той час Земельним законодавством України не було передбачено надання громадянам України в користування земельних ділянок для будівництва церков. Крім того, з позовом в суд звернулася Релігійна громада (парафія) Положення Ризи Пресвятої Богородиці Укранської Греко-Католицької Церкви с. Кузьминець, якій Осмолодською сільською радою за рішенням від 25 жовтня 1998 року не виділялася вищевказана земельна ділянка під будівництво церкви. Тому права церковної громади с. Кузьминець Рожнятівського району, приватизацією на нього земельної ділянки № 1 в [ADDRESS], на якій на їх думку повинна бути збудована церква не порушені тому, що відсутня правова підстава належності їй даної земельної ділянки. Крім того зазначили, що Генеральним планом с. Осмолода за 2004 рік передбачено будівництво культової споруди на земельній ділянці, яка межує з його приватизованою ділянкою, і що жителі с. Осмолода не підтримують позицію [PERSON] про відібрання в нього приватизованої ділянки для будівництва церкви. Тому вважають, що оспорюваний позивачем Державний акт на право власності на земельну ділянку № 1, площею 0,1796 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, виданий йому 03 травня 2000 року Осмолодською сільською радою та рішення Осмолодської сільської ради від 14 жовтня 1999 року є законними і такими, що прийняті у відповідності з чинним законодавством. Просили відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Згідно змісту ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 155 цього Кодексу передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Із заяви від 23 жовтня 1998 року вбачається, що жителі с. Осмолода звернулися до голови Осмолодської сільської ради з проханням про виділення в с. Осмолода земельної ділянки площею 0,15 га для побудови церкви (а.с.7). Рішенням Осмолодської сільської ради Рожнятівського району від 25 жовтня 1998 року виділено земельну ділянку під будівництво церкви в с. Осмолода між гуртожитками розміром 0,15 га, що підтверджується копією архівного витягу від 18 травня 2016 року (а.с.9) Рішенням Осмолодської сільської ради від 14 жовтня 1999 року внесено зміни і доповнення до рішення Осмолодської сільської ради від 21 грудня 1997 року «Про передачу земель у приватну власність», яким [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га в с. Кузмінець, та вирішено додатково йому приватизувати земельну ділянку розміром 0,18 га в с. Осолода (а.с.17). На підставі зазначених рішень сільської ради [PERSON] узаконив вищевказані земельні ділянки площами 0,1796 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с. Осмолода та 0,2768 га для ведення підсобного господарства, що знаходиться в с. Кузьмінець, що підтверджується копією Державного акту на право привано власності на землю [NUMBER] від 03 травня 2000 року (а.с. 14). Вищезазначену земельну ділянку площею, 0,1796 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, в [ADDRESS] [PERSON], подарував [PERSON], що підтверджується копією договору дарування земельної ділянки від 25 березня 2017 року посвідченого державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. за реєстром № 132 (а.с. 44). Отже встановлено, що власником земельної ділянки площею, 0,1796 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, в [ADDRESS] є [PERSON] Разом з тим відповідно до положень статей 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.04.2017 року релігійна організація Релігійна Громада (парафія) Положення Ризи Пресвятої Богородиці Укранської Греко-Католицької Церкви с Кузьминець Рожнятівського району Івано-Франківської області зареєстрована 17.09.1991 року. Враховуючи, що Осмолодська сільська рада жодних рішень щодо виділення земельної ділянки під будівництво церкви в с. Осмолода релігійній організації Релігійній громаді (парафія) Положення Ризи Пресвятої Богородиці Укранської Греко-Католицької Церкви с Кузьминець не приймала, позивач не довів наявність порушеного права внаслідок прийняття Осмолодською сільською радою оскаржуваного рішення від 14 жовтня 1999 року та видачі державного акту на право приватної власності на землю від 03 травня 2000 року, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: approved