Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 14.09.2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис №68). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки, наслідком чого стало припинення шлюбних відносин подружжя та ведення спільного господарства. Позивач дійшла висновку, що розлучення є єдиним виходом для їх сім`ї для побудови щасливого життя кожного з подружжя та збереження бачення про сім`ю їх дитини. Сторони в судове засідання не з`явились. До початку судового засідання позивач та відповідач подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи провести в їх відсутність, позивач підтримує позовні вимоги, просить задовольнити, відповідач позов визнає. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Судом встановлено, що 14.09.2012 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 14.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №68 (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.01.2012 року (а.с.4). Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат суд не проводить, оскільки позивач просила залишити їх за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved