Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на слідуючи обставини. 22 вересня 2007 року позивач у справі з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №70. Від даного шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони по даній справі припинили шлюбні відносини , проживають окремо. Малолітня донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З часу припинення сумісного сімейного життя з відповідачем, їхня малолітня донька знаходиться на утриманні позивача, бо відповідач постійної та регулярної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини не надає. Відповідач являючись батьком малолітньої дитини зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на її утримання, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших дітей на утриманні відповідача немає, непрацездатних батьків немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивач вважає, що розмір аліментів, які в теперішній час підлягають примусовому стягненню з відповідача в судовому порядку має становити у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. з усіх видів заробітку та додаткового доходу, що забезпечить нормальні умови для виховання їхньої доньки. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання доньки. Стягнень з відповідача за виконавчими листами не проводиться і відповідно він має реальну змогу сплачувати аліменти. Угоди про сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Тому позивач змушена звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача у справі, аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] року народження, не у твердій грошовій сумі, а у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів /заробітку/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, оскільки у неї відсутні докази, які б підтвердили наявність додаткового доходу у відповідача. Відповідач проти позову позивача не заперечував. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають малолітню доньку [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №53 від 17.07.2009 року, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками малолітньої дитини. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. Довідка Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про склад сім'ї позивача є підтвердженням того факту, що малолітня дитина дійсно проживає разом з позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач записаний батьком дитини і зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач працездатного віку, має постійне місце роботи , тобто працює слюсарем в Марганецькому управлінні газового господарства, доказів неможливості утримувати дитину суду не надав, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved