Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач та його представник просять суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 953 грн.86 коп., та просять суд стягнути моральну шкоду в сумі 15000 грн., компенсацію за авто товарознавче обстеження в сумі 700 грн., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. Свої вимоги обґрунтовують тим, що водій [PERSON], рухаючись через перехрестя пр..Московського і вул.Пятихатської в м.Харкові по крайній лівій полосі руху, не змінював напрямок свого руху, не перестроювався, і не порушував вимог Правил дорожнього руху України, які б були у причинному звязку з наслідками ДТП. В свою чергу водій [PERSON] несподівано змінив напрямок руху на його полосу руху, внаслідок чого і сталося ДТП. В обґрунтування моральної шкоди посилаються на те, що внаслідок ДТП позивач отримав стрес, так як в його автомобілі перебувала дружина [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Як вказав в своєму позові позивач, після ДТП він перебуває в депресивному стані, став знервований, змушений постійно прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, не може вести активне громадське життя, з травня 2014 року по час звернення до суду змушений витрачати час на пошук запчастин та ремонт автомобіля, збирати довідки, давати пояснення, проводити експертизи, зявлятися до страхової компанії, суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі проти позову заперечують посилаючись на те, що позивач [PERSON] є винним в даній дорожній транспортній пригоді, а вини водія [PERSON] в даній пригоді не має. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечує посилаючись на те, що не доведено вини [PERSON] в даній дорожній транспортній пригоді. Зазначила, що на водія [PERSON] не складався протокол про адміністративне правопорушення. Також посилається на те, що суду не надано доказів в підтвердження вимоги щодо спричинення моральної шкоди. Представник третьої особи - ПрАТ «СК «Уніка» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що 24 травня 2014 року приблизно в 10 годин 10 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по пр..Московському в м.Харкові в напрямку м.Чугуїв, за перехрестям з вул..Пятихатскою, перед перестроюванням та зміною напрямку руху вліво, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і в порушення п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України не надав дорогу автомобілю Форд Транзит реєстраційний № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися водій [PERSON], внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Викладене підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.07.2014 року по справі №644/6035/14-ц, відповідно до якої суд прийшов до висновку про те, що в діях водія [PERSON] не має порушень Правил дорожнього руху України і відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Також в постанові суду зазначено, що зазначена дорожня транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. Вказана постанова суду в частині вказаних вище висновків суду була залишена без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 08.07.2015 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Приймаючи до уваги, що учасниками вказаної дорожньої транспортної пригоди були лише водії [PERSON] і [PERSON], що вказаними вище судовими постановами встановлено відсутність в діях водія [PERSON] порушень Правил дорожнього руху України і встановлено порушення таких вимог Правил водієм [PERSON], суд приходить до висновку про доказаність встановлених даним судом обставин дорожньої транспортної пригоди. Крім того, встановлені вище судом обставини дорожньої транспортної пригоди підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення №644/6035/14-ц, а саме схемою наслідків ДТП, поясненнями водіїв [PERSON] і [PERSON] на місці ДТП, фотознімками місця ДТП і прилеглої території. Посилання відповідача на те, що водій [PERSON] почав рух прямо по лівій полосі, яка передбачає поворот наліво, не спростовують висновків суду, так як таке порушення Правил дорожнього руху України не знаходиться в причинному звязку з вказаною дорожньою транспортною пригодою. Таким чином, суд вважає встановленим факт того, що саме водій [PERSON] є винним в порушенні Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з настанням вказаної вище дорожньої транспортної пригоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Відповідно до ст.22 Закону України від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч.2 ст.12 вказаного закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно до протоколу огляду автомобіля Форд Транзит реєстраційний № [NUMBER] (а.с.11), а також схеми ДТП (зворотній бік), внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено передній правий блок фари, переднє праве крило, передній бампер, решітку радіатора вказаного автомобіля. Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження (а.с.11-22), матеріальна шкода від пошкодження автомобіля Форд Транзит реєстраційний № [NUMBER] у вказаному ДТП складає 5472 грн. 18 коп. За проведення вказаного дослідження позивач [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 700 грн., що підтверджується товарним чеком від 11.11.2014 року (а.с.26). Цивільна правова-відповідальність власника автомобіля [NUMBER] на час ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» відповідно до страхового полюсу № АС/3686800 від 06.06.2013 року (справа №644/6035/14-ц,а.с.11). 29.12.2014 року вказана страхова компанія сплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4518 грн. 32 коп.(а.с.67). Різниця між спричиненою матеріальною шкодою і відшкодованою страховою компанією матеріальною шкодою склала 953 грн. 86 коп., що повязано із франшизою відповідно до страхового полюсу № АС/3686800 від 06.06.2013 року. Зважаючи на викладене, вимоги ст.ст.1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], як власника пошкодженого автомобіля (а.с.19), матеріальну шкоду від пошкодження автомобіля Форд Транзит реєстраційний № [NUMBER] в розмірі 953 грн. 86 коп., яка залишилася поза межами відшкодування вказаної вище страхової компанії, а також витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 700 грн. При цьому суд враховує, що саме відповідач [PERSON] на підставі посвідчення водія і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в який він вписаний як особа, що має право керування, управляв автомобілем під час ДТП. Суд враховує і розяснення, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). З урахуванням викладеного, суд стягує шкоду від ДТП з відповідача [PERSON], а в задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди з [PERSON] відмовляє. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує наступне. Позивач в обґрунтування моральної шкоди посилається на те, що внаслідок ДТП він отримав стрес, так як в його автомобілі перебувала дружина [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Як вказав в своєму позові позивач, після ДТП він перебуває в депресивному стані, став знервований, змушений постійно прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, не може вести активне громадське життя, з травня 2014 року по час звернення до суду змушений витрачати час на пошук запчастин та ремонт автомобіля, збирати довідки, давати пояснення, проводити експертизи, зявлятися до страхової компанії, суду. Також посилається, що був вимушений постійно телефонувати відповідачу з проханням відшкодування шкоди. Відповідно до ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Сторонами по справі не заперечується, а фотознімками з місця ДТП підтверджується, що в автомобілі Форд Транзит реєстраційний № [NUMBER] під час ДТП перебувала дружина позивача і його син, що внаслідок ДТП позивач [PERSON] отримав стрес і переживав за свою сімю. Також сторонами не заперечуються обставини того, що позивач [PERSON] після ДТП був вимушений витрачати час на проведення авто товарознавчого дослідження, відшкодування шкоди, на ремонт автомобіля, неодноразово зявлятися до суду, що свідчить про те, що в його житті після ДТП відбулися не бажані ним зміни, внаслідок яких він отримав душевні переживання. Інші обставини, на які посилається [PERSON], є не доказаними. Таким чином, внаслідок ДТП [PERSON] була спричинена моральна шкода. В звязку з викладеним, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер моральних переживань і страждань позивача, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, і з урахуванням цього стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2700 грн., що складає близько 50 % розміру шкоди від пошкодження автомобіля. При цьому суд враховує, що позивач по справі не надав суду докази, які б підтверджували більший розмір моральної шкоди ніж той, який визначено судом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати останнього на сплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. Всього з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суд стягує 4597 грн. 46 коп., а в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] матеріальної і моральної шкоди, - відмовляє.

Outcome: partial