Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 12 814,55 грн та судові витрати у розмірі 1 218,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 08.10.2012 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов'язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого Договором. Відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.08.2015 утворилась заборгованість у розмірі 12 814,55 грн, яка складається з наступного: 1 695,95 грн - заборгованість за кредитом; 7 432,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 600,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; та штрафи передбачені умовами та правилами надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 586,41 грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні визнавав позовні вимоги частково, але просив розстрочити виконання рішення суду на 1 (один) рік, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину, має хворобу, яка потребує постійного лікування, та на момент розгляду справи його дохід мінливий та нерегулярний і тому сплатити всю суму заборгованості одним платежем позивач не зможе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 08.10.2012 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-31). Позивач всі зобов'язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.08.2015 утворилась заборгованість у розмірі 12 814,55 грн, яка складається з наступного: 1 695,95 грн - заборгованість за кредитом; 7 432,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 600,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; та штрафи передбачені умовами та правилами надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 586,41 грн - штраф (процентна складова). Дані відомості відображені у розрахунку заборгованості, наданої представником позивача (а.с.4). Частина 3 ст. 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1 695,95 грн - заборгованість за кредитом; 7 432,19 - заборгованість по процентам за користування кредитом; та штрафи передбачені умовами та правилами надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 586,41 грн - штраф (процентна складова). Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з пені у розмірі 2 300,00 грн суд вважає необхідним зазначити наступне. Враховуючи викладене, матеріальний стан відповідача, його життєві потреби, розмір його доходів, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України та враховуючи, що позивач не довів що його розмір збитків у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору значно перевищує отримані відповідачем грошові кошти та дорівнює саме 2 600,00 грн, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, та приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1 300,00 грн пені за прострочення виконання зобов'язань за договором. Саме така сума, на думку суду, є співрозмірною із заборгованістю за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У судовому засіданні відповідач просив розстрочити виконання позовних вимог на 12 (дванадцять) місяців, оскільки він на момент розгляду справи перебуває в скрутному матеріальному становищі, його дохід мінливий та нерегулярний, має на утриманні неповнолітню дитину, що підтвердив свідоцтвом про народження, має хворобу, яка потребує постійного лікування відповідно до наданих суду медичних документів, тому сплатити всю суму заборгованості відповідача одним платежем не зможе. Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців (рік), шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 959,55 грн, оскільки загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 11 514,55 грн. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 218,00 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату (а.с.37). Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: approved