Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування вказує, що в жовтні 2017 р. позивач звернувся до нотаріальної контори з метою здійснення відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна. Однак, позивачу не вдалося це здійснити оскільки, як виявилось, на все нерухоме майно, що йому належить накладено арешт, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.10.2017 p. Зокрема, зазначено те, що на підставі постанови ВДВС Деснянського району м. Києва № ае 680141 від 30.03.2007 р. П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - арешт на все майно позивача. Позивач вказує, що в нього відсутні будь-які документи з приводу вказаного виконавчого провадження та накладеного арешту, й також відсутність відомості про наявність боргу. З метою з'ясування усіх обставин справи стосовно вищевказаного виконавчого провадження, представником позивача було направлено до відповідача адвокатський запит з проханням надати інформацію про наявність арешту на майно позивача та підставу його накладення, суму заборгованості, зазначити прізвище, ім'я та по-батькові державного виконавця на виконанні якого перебуває вказане виконавче провадження. У відповідь від відповідача було отримано лист від 31.10.2017 р. № 08-Ч, в якому зазначено те, що «Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі станом на сьогоднішній день не перебувають виконавчі документи боржником у яких є [PERSON] (ІПН[NUMBER]). Виконавче провадження в ході виконання якого державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження, знищено, відповідно до акту знищення, складеного на підставі розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.08.2008 р.». У зв'язку із зазначеним, позивач позбавлений можливості зняти арешт з належного йому майна в позасудовому порядку, та відповідно, вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим, змушений звернутись до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Враховуючи зазначене, позивач просить суд зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, що належить [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]), накладений постановою ВДВС Деснянського району м. Києва № ае 680141 від 30.03,2007 р., в тому числі, з квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні 22.05.2018 року позовну заяву підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання 22.05.2018 року не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково зважаючи на наступне. Звернувшись до нотаріальної контори з метою здійснення відчуження нерухомого майна позивачу стало відомо, що на все нерухоме майно, що йому належить накладено арешт, підставою обтяження являється постанова ВДВС Деснянського району м. Києва серія ае № 680141 від 30.03.2007 р., згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.10.2017 p. (а.с.15). З інформаційного листа Деснянського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 31.10.2017 року №08-Ч вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи боржником у яких є [PERSON] (ІПН[NUMBER]). Виконавче провадження в ході виконання якого державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження, знищено, відповідно до акту знищення, складеного на підставі розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.08.2008 р. (а.с.14). Відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження, (в редакції від 14.03.2007 року), виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження, (в редакції від 14.03.2007 року), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 9.9. Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25 грудня 2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до положень ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.1,2 ст.319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи, що наявність арешту майна позбавляє позивача можливості користуватись і розпоряджатись своїм майном, та зважаючи на ту обставину, що виконавче провадження по якому було накладено арешт знищено, будь-які інші виконавчі провадження де б боржником був позивач на виконанні у Деснянському РВДВС м.Києва ГТУЮ в м.Києві відсутні, вищезазначене дає підстави задовольнити вимогу про зняття арешту з майна накладеного постановою АЕ №680141 від 30.03.2007 року відділом державної виконавчої служби Деснянського РУЮ в м.Києві та зареєстрованого 06.04.2017 року за №4767684 реєстратором: П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою. Натомість,слід відмовити у задоволені вимоги стосовно зняття заборони на відчуження майна, оскільки з наданих суду доказів не вбачається, що вона взагалі існує, окрім того з відомостей єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна (а.с. 15) убачається тип обтяження - арешт нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: partial