Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» /надалі ПАТ «ПРИВАТБАНК»/ звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначило, що відповідно до умов договору № б/н, укладеного 30.01.2007 року між ПАТ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % річних, взявши зобовязання щодо повернення у встановлений в договорі строк кредиту та сплати нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі та строки, передбачені умовами договору у відповідності до графіку погашення кредиту та відсотків. Отримавши кредитні кошти, відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 31.10.2013 року складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3482, 88 гривень; 5353, 38 - гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; 3932, 66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф /фіксована частина/; 638, 45 гривень штраф /процентна складова; всього на суму 13 907, 37 гривень, яку позивач просив суд стягнути з відповідача в повному обсязі. На признану дату розгляду справи представником позивача було надано письмове клопотання, відповідно до якого він зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що в звязку з тяжким матеріальним становищем не зміг погасити заборгованість за кредитним договором. Дослідивши позовну заяву, заслухавши відповідача, в ході встановлення обставин справи та перевірки їх доказами судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір за № б/н, який складається з заяви Позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. За умовами укладеного договору, в день його підписання на платіжну картку видану [PERSON] було переведено 250 грн., на умовах повернення протягом строку дії картки, згідно графіка погашення зі сплатою нарахованих відсотків у порядку, розмірі та строки, передбачені договором. Згідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 6.6 Умов у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку. Згідно п. 8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно наданого розрахунку, в звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 31.10.2013 року складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3482, 88 гривень; 5353, 38 - гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; 3932, 66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф /фіксована частина/; 638, 45 гривень штраф /процентна складова; всього на суму 13 907, 37 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial