Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» /далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»/ звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який 01.09.2014 року уточнив, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRXRRX02690196 від 19.06.2007 року у розмірі 38900грн.80 коп., яка складається із самої заборгованості в сумі 36720 грн.16 коп., в тому числі: заборгованість по процентам - 9643грн.72 коп., заборгованість по комісії - 1194грн.42 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань- 25882 грн.02 коп.; крім того нараховані штрафи: 500 грн.(фіксована частин) та 1680 грн.64 коп.( процентна складова). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти позову заперечує, посилаючись на те, що заборгованість за зазначеним кредитним договором вже була з нього стягнута судовим наказом, від 23.10.2008 року в сумі 3107 грн.27 коп., та зазначену суму заборгованості він сплатив ще у 2012 році, про свідчить надана суду постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.06.2012 року. З цього часу позивач жодного разу не повідомляв йому про наявність заборгованості, та не звертався до нього з вимогами про погашення заборгованості. Просить врахувати, що відразу погасити борг за судовим наказом, він не мав можливості, оскільки він був засуджений за ст.164 ч.1 КК України, за ухилення від сплати аліментів, та з липня 2008 року він відбував покарання в місцях обмеження волі, в нього було важке матеріальне становище, та він не мав можливості своєчасно виконати зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача Метлюх Н.С. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 01.09.2014 року підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що з 30.04.2009 року позивач є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», між яким та відповідачем 19.06.2007 року було укладено кредитний договір № KRXRRX02690196, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1924грн.77коп. на строк 18 місяців - з 19.06.2007 року по 18.12.2008 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається із заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка» Стандарт), які відповідач підписав, тобто з умовами договору погодився. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором щомісячними платежами, які складалися із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( пені, штрафу). Але, в порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, 21.10.2008 року банк звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу, який станом на 22.02.2008 року складав 3107 грн.27коп. 23.10.2008 року Інгулецьким районним судом було винесено судовий наказ № 2-н-996/08, яким з відповідача [PERSON] була стягнута заборгованість на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 3107грн.27 коп., та судові витрати в сумі 40 грн.50 коп. 28 березня 2012 року відбулося погашення вищезазначеної суми заборгованості. При цьому грошові кошти у сумі 1924 грн. 80 коп. були зараховані позивачем на погашення тіла кредиту, а сума, яка залишилася - 1222грн.97 коп., була зарахована на погашення пені, згідно умов договору. Проте залишилась заборгованість з відсотків у розмірі 9643грн.72 коп. за період з 19.06.2007 року - дня укладання договору, по день погашення суми тіла кредиту - 28.03.2012 року. Після погашення тілу кредиту проценти не нараховувались. Втім, відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту продовжувалось нараховуватись пені на суму простроченого платежу. Вважає, що зобов'язальні правовідносини не припинились, та позивач відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України має право стягнути всі суми, що залишилися непогашеними. Тому і просить стягнути з відповідача на користь банка суму заборгованості, з врахуванням суми, стягнутої за судовим наказом, яка станом на 24.01.2014 року становить - 38900,80 грн. та складається з наступного: 9643,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.06.2007 року по 28.03.2012 року; 1194,42 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом з 19.06.2007 року; 25882,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за весь час прострочки, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1680,64 грн. - штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 357грн.94 коп., який сплачений позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.06.2007 року між сторонами дійсно було укладено договір № KRXRRX02690196, який складається із заяви (а.с. 6) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка) (Стандарт) (а.с. 7-10). З умовами договору відповідач погодився, що підтверджується його підписом на відповідній заяві. Згідно з договором відповідач отримав кредит у розмірі 1924грн.80коп. на строк 18 місяців з 19.06.2007 року по 18.12.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік (1% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач повинен був погашати заборгованість щомісяця з 20 по 24 число кожного місяця. Щомісячний платіж повинен був складати 187,79 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач свої зобов,язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, та надав зазначену в кредитному договорі суму відповідачу, чого останній не заперечує. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.п. 3.2. Умов надання споживчого кредиту позичальник зобов'язується використовувати кредит з метою згідно заяви, погашати заборгованість по кредиту, відсотками за користування кредитом, а уразі невиконання зобов'язань - на вимогу банка повернути кредит, оплатити винагороду банку. Встановлено також, що відповідач з договором був ознайомлений особисто під підпис, що свідчить про те, що з умовами договору він погодився. Однак, свої зобов'язання не виконав, погашення щомісячних платежів за кредитним договором не здійснював. Судом встановлено, що 21.10.2008 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу за цим же договором. Відповідно до заяви про видачу судового наказу у відповідача [PERSON] станом на 22.02.2008 року виникла заборгованість у розмірі 3107,27 грн., яка складалася з наступного: 1924,80 грн. - заборгованість за кредитом; 551,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 562,08 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 68,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором /а.с.67-68/. На цю суму -3107 грн.27 коп. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу 23.10.2008 року було видано судовий наказ /а.с. 70/. 28.03.2008 року на рахунок банку перерахована сума заборгованості в розмірі 3107 грн.27 коп., яку банк розподілив наступним чином : на погашення тіла кредиту було зараховано - 1924,80 грн., а сума залишку в розмірі 1222грн.97коп. зарахована позивачем на погашення пені, що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с. 78/, та поясненнями представника позивача. Однак, суд не погоджується з порядком розподілу позивачем суми стягнутої з відповідача за судовим наказом заборгованості, оскільки суд не стягував з відповідача суми на погашення пені у розмірі 1222грн.97.коп., а було стягнуто суму пені - 68грн.83коп. Як зазначено вище відповідно до заяви про видачу судового наказу, окрім погашення тіла кредиту в сумі 1924грн.80 коп., стягнуто суму на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 551грн.56 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 562грн.08 коп., та пені - 68грн.83 коп. Тому суд вважає, що сума заборгованості за процентами та за комісією підлягає зменшенню на зазначені вище суми, які сплачені відповідачем. Таким чином, необхідно зменшити заборгованість по процентам за користування кредитом , яка вже сплачена відповідачем згідно судового наказу за період з 19.06.2007 року по 22.02.2008 року на 551,56 грн. - з 9643,72 грн до 9092,16 грн. Відповідно підлягає виключенню сплачена за цей період і сума заборгованості з комісії - на суму 562,08 грн. з 1194 грн.42 коп. до 632 грн.34 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені, яка нарахована позивачем в сумі 25882грн.02 коп., суд враховує наступне. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сума пені в 13,5 разів перевищує суму тіла кредиту, яка погашена відповідачем, ще 28.03.2012 року. Крім того, суд враховує, що несвоєчасність сплати кредиту пов'язана з тим, що відповідач з липня 2008 року знаходився в місцях обмеження волі, не працював, мав заборгованість з аліментів, тобто знаходився в дуже скрутному матеріальному становищі, та об'єктивно не мав можливості своєчасно погасити заборгованість. Ці обставини суд враховує, як такі, що мають істотне значення, а тому вважає за можливе зменшити суму пені до 500,00 грн. Отже, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідач на користь позивача сума заборгованості в розмірі 11235 грн.73 коп., в тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом - 9092 гривні 16 копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом - 632 гривні 34 копійки, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 500,00 гривень, штраф (процентна складова- 5% від суми заборгованості 10224,50грн.) - 511 гривень 23 копійки, та штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень. За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобов'язань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки мінімальний судовий збір за майновими вимогами стягується у розмірі 243 грн.60 коп., то стягненню з відповідача підлягає саме ця сума судового збору.

Outcome: partial