Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Харківський національний університет будівництва та архітектури звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання в сумі 7582, 44 гривень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до Наказу №345уч від 08.08.2018 [PERSON] (відповідача) було зараховано до магістратури будівельного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури (далі - Університет). З ним було укладено договір № 3 від 10 серпня 2018 року (далі - Договір) про надання освітніх послуг. Згідно з Договором Відповідач повинен був щомісячно вносити плату за навчання. Наказом №78уч від 01.03.2019 року Відповідач був відрахований з Університету за невиконання навчального плану. Але умови Договору Відповідач не виконав у повному обсязі і станом на 09.11.2020 року сума заборгованості за навчання перед Університетом складає 6777,00 грн. (шість тисяч сімсот сімдесят сім гривень). Позивачем на адресу відповідача надсилалася письмова претензія з вимогою про сплату заборгованості за навчання та з попередженням про застосування штрафних санкцій за невиконання зобов`язання в порядку, передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України. Оскільки відповідач до теперішнього часу свої зобов`язання за договором не виконав, позивач, посилаючись на норми ст.ст.525-526, 625 ЦК України, звертається до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за навчання в сумі 6777,00 гривень, інфляційних нарахувань в сумі 409,33 гривні та 3% річних від простроченої суми в розмірі 396,11 гривень, а разом 7582,44 гривні. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2020 року позовну заяву Харківського національного університету будівництва та архітектури прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. До початку судового розгляду від уповноваженої особи позивача в.о.ректора В.Бугай надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду через канцелярію суду подав заяву про визнання позову в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1\~статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: 09 липня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до ректора Харківського національного університету будівництва та архітектури з заявою про допуск до участі в конкурсному відборі на навчання за денною формою навчання для здобуття ступеня магістр (а.с.9) Відповідно до наказу № 345-уч від 08.08.2018, відповідач [PERSON] був зарахований з 01.09.2018 року на навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб для здобуття ступеня магістр (а.с.13-14) Відповідно до витягу з наказу № 78уч від 01.03.2019 року, відповідача [PERSON] було відраховано з особового складу студентів за невиконання навчального плану (а.с.15) Відповідно до Договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою № 3 (далі Договір), позивач Харківський національний університет будівництва та архітектури (виконавець за договором) зобов`язувався надати відповідачеві [PERSON] (замовнику за договором) освітні послуги в період з 01.09.2018 по 31.12.2019 року на денній формі навчання будівельного факультету, а відповідач, в свою чергу, зобов`язувався своєчасно оплатити освітню послугу в розміру та порядку, встановленому цим договором. Відповідно до п.9 Договору, вартість освітньої послуги за весь час навчання 1,5 року (18 місяців) становить 22950,00 гривень, яку відповідач повинен був вносити щомісячно рівними платежами Відповідно до п.12 Договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення(а.с.16) 22 жовтня 2019 року позивачем на адресу відповідача була направлена письмова претензія на суму 6777,00 гривень про сплату заборгованості за навчання (а.с.17) Позивачем наданий розрахунок заборгованості відповідача, яка складається з 6777,00 суми заборгованості за навчання, інфляційних нарахувань в сумі 409,33 гривні та 3% річних від простроченої суми в розмірі 396,11 гривень, а разом 7582,44 гривні. (а.с.19-22) Перевіривши доводи позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з ч.1\~статті 73 Закону України «Про вищу освіту»,\~заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч.6\~статті 73 Закону України «Про вищу освіту»,\~розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються\~главою 63 ЦК України. Статтею 901 ЦК України\~передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. За своїм змістом договір про надання послуг презюмується як оплатний. Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі\~ст. 615 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 2\~статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Надаючи оцінку вказаних доказів, а також аргументів, наведених у позові, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушені права позивача внаслідок невиконання умов укладеного між сторонами договору про надання освітніх послуг № 3. Суд приймає до уваги, що відповідач належним чином проінформований щодо вартості освітніх послуг та відповідальності, яка настає в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань та погодився із зазначеним, про що свідчить підпис останнього в Договорі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення суми заборгованості за надані освітні послуги, яка складається з 6777,00 суми заборгованості за навчання, інфляційних нарахувань в сумі 409,33 гривні та 3% річних від простроченої суми в розмірі 396,11 гривень, а разом 7582,44 гривні, з яким суд погоджується, тому стягує вказану суму з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2102,00 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved