Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

ПрАТ «ВФ Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 48 807, 37 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», та відповідачем було укладено договори про надання послуг мобільного зв`язку [NUMBER] від 29.11.2013 року, [NUMBER] від 29.11.2013 року, [NUMBER] від 29.11.2013 року. Відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем були виконані всі дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Відповідач, перебуваючи за межами України, користувався послугою мобільного Інтернету в роумінгу, за номером телефону [NUMBER] , який зареєстровано за відповідачем. Внаслідок чого виникла заборгованість. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 31.07.2018 року, за послуги, що були надані за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року у розмірі 48787, 37 грн., згідно рахунку [NUMBER] від 30.09.2018 року за послуги, що були надані за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року з урахуванням заборгованості станом на 01.09.2018 року на суму 48 797, 37 грн., та відповідно до рахунку№2284786329 від 31.10.2018 року за послуги, що були надані за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року з урахуванням заборгованості станом на 01.10.2018 року в сумі 48807, 37 грн. Проте, відповідач не оплатив за послуги зв`язку. Відповідачу було направлено претензію № 295371998546/11 від 23.11.2018 з вимогою погасити заборгованість. Однак, відповідач заборгованість не погасив, у зв`язку з чим номер було відключено від мережі. Зважаючи на вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги. Провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надав. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між позивачем ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 змінило назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ України», та відповідачем [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв`язку [NUMBER] від 29.11.2013 року, [NUMBER] від 29.11.2013 року, [NUMBER] від 29.11.2013 року, що підтверджується копіями Договорів(а.с.7-12). Відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем були виконані всі дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Відповідач, перебуваючи за межами України, користувався послугою мобільного Інтернету в роумінгу, за номером телефону [NUMBER] , який зареєстровано за відповідачем. Внаслідок чого виникла заборгованість. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 31.07.2018 року, за послуги, що були надані за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року у розмірі 48787, 37 грн., згідно рахунку [NUMBER] від 30.09.2018 року за послуги, що були надані за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року з урахуванням заборгованості станом на 01.09.2018 року на суму 48 797, 37 грн., та відповідно до рахунку№[NUMBER] від 31.10.2018 року за послуги, що були надані за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року з урахуванням заборгованості станом на 01.10.2018 року в сумі 48807, 37 грн., про що свідчать копії розрахунків(а.с.6, 14-16). Проте, відповідач не оплатив за послуги зв`язку, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду. Згідно з статті 5 Закону України «Про телекомунікації» цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Статтею 63 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Нарахування плати за послуги міжнародного роумінгу відбуваються згідно тарифів іноземних операторів, з урахуванням послуг ВФ України по забезпеченню роумінгу. Інформація надходить безпосередньо від оператора мобільного зв`язку (роумінг-партнера), в мережі якого обслуговувався абонент. Згідно з п. 9.9 Умов користування - кількість та вартість послуг, наданих Абоненту в розрахунковому періоді, визначаються відповідно до показників належних Оператору технічних засобів виміру тривалості, обсягу та вартості послуг, а також відповідно до інформації, наданої роумінг-операторами. Як вбачається з п.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету міністрів України за №295 від 11.04.2012, роумінг - послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора; роумінг - партнер - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, плату за надані телекомунікаційні послуги за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 48 807, 37 грн. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на вище викладене, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПрАТ «ВФ Україна» слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved