Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( далі банк) звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № LGN0АК0128003S від 28.03.2005 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 6059,35 доларів США на наступні цілі: 4733,86 доларів США на купівлю автомобіля, 1325,49 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2010 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.08.2013 року має заборгованість 3630,73 доларів США, яка складається з наступного: 866,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 958,68 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 213,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1592,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.03.2005 року банк та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретного автомобілю покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця. Оскільки позивачем заявлено позов, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю-неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні позивача. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечення обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGN0АК0128003S від 28.03.2005 року в сумі 3630,73 доларів США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.08.2013 року складає 29009,53 грн. вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави автомобіль DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Звернути стягнення на предмет застави: DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України. Також просять стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.( а.с. 38) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, судом сповіщався про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно - судовими повістками, а також через оголошення у засобах масової інформації, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач (а.с. 28, 31,36, 37, 45). 25.03.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № LGN0АК0128003S від 28.03.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6059,35 доларів США на наступні цілі: 4733,86 доларів США на купівлю автомобіля, 1325,49 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2010 року (а.с. 11-12). Свої зобов'язання позивачем виконані в повному обсязі згідно до умов кредитного договору, що підтверджується копією квитанції про здійснення валютно-обмінної операції №24173180 від 29.03.2005 року та копією ордеру розпорядження №LGN0AK01280035 (а.с. 14). Станом на 16.08.2013 року [PERSON] має заборгованість 3630,73 доларів США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.08.2013 року складає 29009,53 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором № LGN0АК0128003S від 28.03.2005 року та довідкою про встановлення офіційного курсу гривні до іноземної валюти ( а.с. 5-7,8). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.03.2005 року банк та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Відповідно до договору застави рухомого майна в якому чітко вказано, що DAEWOO, модель Т13110, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого Краснолуцьким МРВ ДАІ УМВС України в Луганській області 24.03.2005 року. Щодо позовних вимог позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення, яке підтверджує сплату судового збору позивачем (а.с.1). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретного автомобілю покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця. Оскільки позивачем заявлено позов, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю-неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні позивача. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечення обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави,,, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved