Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач у позовній заяві вказала, що 19 лютого 2011 року помер мій батько [PERSON]. Звернувшись до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 сі\-чня 2016 р., у якій зазначено, що «нотаріусом за відомостями з Єдиного ре єстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було встановлено, що: «на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 690599, 19.09.2005, Державна виконавча служба у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, реєстратором : П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.01.2007 за № 4397503, було накладено арешт на квартиру, 7/25 частини квартири, адреса: [ADDRESS].» Отже, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку зазначеної квартири відмовлено до зняття арешту із спадкового майна. Підставою арешту майна було рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.1999 р. про стягнення з мого батька [PERSON] на користь моєї матері [PERSON] аліменти на її утримання. У лютому 2016 року вона звернулися до відповідача з проханням про звільнення майна з під арешту, додавши до заяви необхідні документи у тому числі свідоцтво про смерть [PERSON] Однак, у відповіді Орджонікідзевський ВДВС зазначив, що «виконавчий документ, виданий судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на виконанні у Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ не знаходиться». У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову. Треті особи до суду надали заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечували проти задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи приходить до наступного висновку. 19 лютого 2011 року помер мій батько [PERSON]. Звернувшись до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 сі\-чня 2016 р., у якій зазначено, що «нотаріусом за відомостями з Єдиного ре єстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було встановлено, що: «на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 690599, 19.09.2005, Державна виконавча служба у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, реєстратором : П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.01.2007 за № 4397503, було накладено арешт на квартиру, 7/25 частини квартири, адреса: [ADDRESS].» Отже, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку зазначеної квартири відмовлено до зняття арешту із спадкового майна. Підставою арешту майна було рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.1999 р. про стягнення з мого батька [PERSON] на користь моєї матері [PERSON] аліменти на її утримання. У лютому 2016 року вона звернулися до відповідача з проханням про звільнення майна з під арешту, додавши до заяви необхідні документи у тому числі свідоцтво про смерть [PERSON] Однак, у відповіді Орджонікідзевський ВДВС зазначив, що «виконавчий документ, виданий судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на виконанні у Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ не знаходиться» Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути зняти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 19 цього ж Закону підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є наявність документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим Постановою КМУ 17.10.2013 р. за № 868, а саме п. 73 встановлено, що під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач). Відповідно до ч. 1 п. 75 цього Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, також є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Outcome: approved