Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2013 року стягнуто з позичальника борг за кредитним договором. Разом з тим, 11 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг» на суму 53502,69 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус зазначив, що підлягає стягненню заборгованість поза межами трирічного строку стягнення, отже така заборгованість не є безспірною. В результаті відбулося подвійне стягнення однієї і тієї ж суми. Тому уточнивши свої вимоги, позивач просить повернути йому у власність квартиру [ADDRESS] , на яку було звернуто стягнення при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 11 липня 2013 року шляхом скасування запису про право власності №12044201 від 13.11.2015 року у реєстрі речових прав на нерухомість на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та поновити державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Судові витрати покласти на позивача. В судове засідання сторони не з`явилися, представники подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримав, представник [PERSON] позовні вимоги визнав, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» поклався на розсуд суду. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Прокудіної Н.Г. від 9 червня 2016 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 9 серпня 2016 року. Протокольною ухвалою головуючого від 09 серпня 2016 року відкладено розгляд справи до 2 вересня 2016 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 2 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 22 вересня 2019 року для витребування додаткових документів. Протокольною ухвалою головуючого від 22 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 11 жовтня 2016 року за клопотанням представника позивача. 11 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 листопада 2016 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 10 листопада 2016 року відкладено розгляд справи до 22 грудня 2016 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 22 грудня 2016 року відкладено розгляд справи до 27 лютого 2017 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 27 лютого 2017 року відкладено розгляд справи до 20 квітня 2017 року у зв`язку із залученням співвідповідача [PERSON] . Протокольною ухвалою головуючого від 20 квітня 2017 року відкладено розгляд справи до 20 червня 2017 року у зв`язку з неявкою позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 20 червня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 10 липня 2017 року у зв`язку з закінченням процесуального часу. Протокольною ухвалою головуючого від 10 липня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22 вересня 2017 року у зв`язку з неявкою позивача та його представника. 22 вересня 2017 року відкладено розгляд справи до 27 листопада 2017 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Згідно розпорядження №211 та протоколу повторного автоматизованого розподілу, справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 8 листопада 2017 року прийнято справу до розгляду, призначено судове засідання на 19 грудня 2017 року. Протокольною ухвалою головуючого від 19 грудня 2017 року відкладено за клопотанням представника відповідача до 19 січня 2018 року. 19 січня 2018 року відкладено розгляд справи до 5 лютого 2018 року у зв`язку зі знаходженням головуючого судді у відрядженні у м. Харків. Протокольною ухвалою головуючого від 5 лютого 2018 року відкладено розгляд справи до 2 березня 2018 року за клопотанням представника позивача для мирного врегулювання спору. Протокольною ухвалою головуючого від 2 березня 2018 року відкладено розгляд справи до 4 квітня 2018 року за клопотанням сторін для мирного врегулювання спору. 4 квітня 2018 року відкладено розгляд справи до 10 травня 2018 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді іншої справи. Протокольною ухвалою головуючого від 10 травня 2018 року відкладено розгляд справи до 12 червня 2018 року за клопотанням представника позивача. 12 червня 2018 року відкладено розгляд справи до 11 липня 2018 року у зв`язку зі знаходженням головуючого судді у відрядженні. 11 липня 2018 року розгляд справи відкладено до 22 серпня 2018 року за клопотанням представника позивача про надання часу для узгодження позиції. Протокольною ухвалою головуючого від 22 серпня 2018 року відкладено розгляд справи до 19 вересня 2018 року у зв`язку з неотриманням уточненої позовної заяви учасниками. Протокольною ухвалою головуючого від 19 вересня 2018 року відкладено розгляд справи до 9 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача. 09 жовтня 2018 року відкладено розгляд справи до 22 листопада 2018 року у зв`язку зі знаходженням головуючого судді у відрядженні у м. Харків. 22 листопада 2018 року відкладено слухання справи до 28 грудня 2018 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 28 грудня 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 28 грудня 2018 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою від 28 грудня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням №591/2535/16-ц. Ухвалою від 20 травня 2019 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 3 липня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 3 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 11 липня 2019 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 11 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 16 липня 2019 року за клопотанням представника позивача. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 18 грудня 2007 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №ML-C00/385/2007, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 60 600,00 грн зі строком повернення до 18 грудня 2016 року (Т.1а.с. 28-32). З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 18 грудня 2007 року між сторонами укладений договір іпотеки №PML-C00/385/2007, предметом якого є квартира [ADDRESS] , загальною площею34,9 кв.м, оціночною вартістю 162 850,00 грн., що за курсом НБУ на момент укладення договору становило 32248,00 доларів США (Т.1, а.с. 21-23) 18 березня 2011 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого до останнього перейшли всі вимоги за кредитним договором від 18 грудня 2007 року №ML-C00/385/2007. (Т.1 а.с. 89-104). 21 лютого 2013 року заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг» борг за кредитним договором №ML-C00/385/2007 від 18 грудня 2007 року в сумі 293460,10 грн. та 1425,96 грн. Судового збору (а.с.Т.1 а.с. 152-154). 11 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (Т.1 а.с.26). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2017 року заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 21 лютого 2013 року змінено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-C00/385/2007 від 18 грудня 2007 року станом на 19 грудня 2012 року у розмірі 103605,38 грн. в солідарному порядку, в тому числі 44979,24 грн. заборгованості за кредитним догоовром, 6823,45 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та пені в сумі 51802,69 грн. (Т.1 а.с.190-195). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку за виконавчим написом нотаріуса, затвердженого постановою КМУ №1172 серед переліку обов`язкових документів є зокрема оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно матеріалів справи, письмовий документ про надання послуг поштового зв`язку про направлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] відсутній. З матеріалів справи вбачається, що сторонами договору іпотеки є [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк». Однак, до приватного нотаріуса звернулося ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка не є стороною договору іпотеки. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у 5 денний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Договір про відступлення прав за іпотечним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» не укладався, копії відповідного договору суду не надано. З вищевказаного вбачається, що до нотаріуса з проханням вчинити виконавчий напис звернулася особа, яка не є стороною договору іпотеки. [PERSON] про укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю чи договору відступлення прав за іпотечним договором в порядку передбаченому ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» не повідомлявся. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За виконавчим написом стягненню підлягала сума 53502,69 грн. за період з 15.12.2007 року по 18.03.2011 року, яка складається з: 44979,24 грн. - залишок за кредитом; 6823,45 грн. - заборгованість по відсоткам; 1700,00 грн. - витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Позивач заперечував факт наявності боргу перед ТОВ «ОТП «Факторинг України», оскільки основний кредитний договір від 18 грудня 2007 року №ML-C00/385/2007 було укладено між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк». Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального міського округу Бондар І.М., б/н від 11 липня 2013 року вчинений з порушенням діючого законодавства. 12 листопада 2015 року при примусовому виконанні виконавчого напису в межах виконавчого провадження №39612815, в результаті проведення електронних торгів квартиру [ADDRESS] було продано [PERSON] . Вказаними діями були порушені права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса майна. Враховуючи вищевикладене та факт визнання відповідачем [PERSON] позову, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем на підставі його заяви.

Outcome: approved