Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 26.12.1977 р. по 19.05.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 19.05.2014 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступінь, ризик високий. СН І ст. Дисциркуляторна енцефалопатія І-ІІ ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХНМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Простий міопічний астигматизм обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний фарингіт. (Супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 106 від 18.09.2014 р. є недосконалість технологій, не ефективне використання засобів індивідуального захисту, довготривала робота у шкідливих умовах праці. Відповідно до Акту огляду МСЕК від 05.11.2014 р. ступінь втрати професійної здатності становить 40%. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 106 від 18.09.2014 р., складеного комісією з розслідування професійного захворювання, відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці та не визначено осіб товариства, які допустили такі порушення. Доказів спричинення позивачеві товариством моральної шкоди, розміру, порядку її оцінки не надано. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що з 26.12.1977 р. по 19.05.2014 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 19.05.2014 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 5-6). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 106 від 18.09.2014 р. (а.с. 7). Відповідно до Акту огляду МСЕК від 05.11.2014 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 40 % (а. с. 8). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого та те, що йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 6000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial