Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач, ФГ «[PERSON]В.» звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Сокальського району та просить стягнути з відповідача в його користь 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди спричиненої в результаті незаконних дій посадових осіб [PERSON] сільської ради при розгляді його запиту на інформацію від 17.11.2016р. та 08.12.2016р., що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації. В обґрунтування зазначив, що 18.11.2016р. ним направлено голові [PERSON] сільської ради запит на інформацію за №874 від 17.11.2016р. та 08.12.2016р. повторно за №931 направлено запит на інформацію. Листом від 07.03.2017р. [PERSON] сільська рада зокрема повідомила, що звернення позивача отримано 20.11.2016р. та 25.11.2016р. надано відповідь. Запит фермерського господарства від 08.12.2016р. сільська рада не отримувала. В цей час позивач зазначає, що листом від 13.04.2017р. начальник ЦВПЗ Сокаль-1 повідомив, що рекомендований лист поступив у ВПЗ Поториця 08.12.2016р. та вручений 10.12.2016р. уповноваженій [PERSON] та вручений особисто під розписку. Позивач стверджує, що в листі від 07.03.2017р. сільський голова [PERSON] сільської ради вносить завідомо неправду інформацію, так як фермерське господарство не отримувало відповіді [PERSON] сільської ради від 25.11.2016р. за вих. №300 та навіть листом від 07.03.2017р. за вих. №71 дану відповідь не було скеровано позивачу. Стверджує, що в порушення вимог ст. 40 Конституції України, ст. 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» посадові особи [PERSON] сільської ради не надали обґрунтованої відповіді на його запит на інформацію. В запереченні на позовну заяву представник відповідача [PERSON] сільської ради вказав, що на запит позивача від 17.11.2016р. сільською радою 25.11.2016р. за №300 надано відповідь ФГ «[PERSON]В.» та голові Сокакльської РДА. Відносно запиту від 08.12.2016р., повідомив, що такий був відправлений рекомендованим листом голові [PERSON] сільської ради і вручений працівниками пошти 10.12.2016р., в суботу, коли сільська рада не працює, спеціалісту із ведення військового обліку [PERSON], яка не уповноважена на отримання кореспонденції, адресованої голові сільської ради. Зазначив, що вказаний лист не був переданий секретареві сільської ради, який згідно посадових обовязків займається реєстрацією вхідної та вихідної кореспонденції. Вказує на те, що позивачем нічим не підтверджено нанесення йому моральної шкоди, фактів приниження ділової репутації тощо. В судове засідання представник позивача ФГ «[PERSON]В.» - [PERSON] не прибув, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Із змісту позову та доданих до нього матеріалів, встановлено, що позивачем 18.11.2016р. направлено голові [PERSON] сільської ради запит на інформацію за №874 від 17.11.2016р. та 08.12.2016р. повторно за №931. Листом від 07.03.2017р. за №71 [PERSON] сільська рада повідомила позивача, що його звернення отримано 20.11.2016р. та 25.11.2016р. надано відповідь. Запит фермерського господарства від 08.12.2016р. сільська рада не отримувала. Згідно копії листа від 13.04.2017р. начальник ЦВПЗ Сокаль-1 повідомив позивача, що рекомендований лист поступив у ВПЗ Поториця 08.12.2016р. та вручений 10.12.2016р. уповноваженій [PERSON] особисто під розписку. Згідно приписів ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В ході розгляду справи встановлено, що підставою звернення в суд із даним позовом позивач наводить ненадання йому посадовими особами [PERSON] сільської ради в термін визначений законом відповіді на його запити та ненадання обґрунтованої відповіді на такі запити. В цей час, дослідженим листом [PERSON] сільської ради №71 від 07.03.2017р. , що адресований зокрема позивачу, встановлено, що йому повідомлено, що звернення позивача отримано 20.11.2016р. та 25.11.2016р. надано відповідь. Запит фермерського господарства від 08.12.2016р. сільська рада не отримувала. Повторно скеровано надану відповідь. Вказаний факт стверджується дослідженою копією відповіді на запит наданої [PERSON] сільською радою голові Сокальської РДА та ФГ «[PERSON]В.» за №300 від 25.11.2016р. та копією аркуша із журналу кореспонденції сільської ради, де під номером 300 від 25.11.2016р. значиться відповідь на запит [PERSON] та голові РДА. Разом з тим, що стосується не вручення уповноваженій посадовій особі сільської ради запиту позивача від 08.12.2016р., такі обставини викладені у письмовому запереченні відповідача. Досліджуючи обставини щодо тверджень позивача про спричинення йому відповідачем такими діями моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Однак, в ході розгляду справи з представлених представником позивача доказів не встановлено, в чому полягає спричинена на його думку моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Також, представник позивача в судове засідання не прибув та не надав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув. З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed