Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким встановити порядок користування квартирою №13 в будинку №74 корпус 1 по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі відповідно до ідеальних часток співвласників цієї квартири, посилаючись на відсутність можливості спільно з відповідачами користуватися квартирою і відсутність бажання зі сторони відповідачів укласти договір щодо порядку користування квартирою. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив встановити порядок користування квартирою, за яким йому позивачу- виділити в користування дві житлові кімнати площею 17,1 кв.м. і 12,5 кв., лоджію площею 2,6 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м., у загальному користуванні сторін залишити приміщення коридору, кухні, ванної кімнати і вбиральні. Позивач також вимагає стягнути з відповідачів на його 0 [PERSON] користь витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2500 грн. Відповідачі до суду не з»явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, з позовом відповідачі ознайомлені, приймали участь у попередньому судовому засіданні. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду з тих підстав, що відповідачка за станом здоров»я з»явитися до суду не спроможна (до заяви будь-яких документів не додано). Відповідачка [PERSON] (її представник) причини неявки суду не повідомила. Оскільки відповідачі не з»явились до судових засідань і 27.01.2016 року (причину не сповістили) і 18.02.2016 року ([PERSON] надала заяву про відкладення розгляду посилаючись на стан здоров»я дочки [PERSON]Ю.), то суд не має правових підстав для відкладення розгляду справи. Суд вислухав позивачеву сторону, вивчив матеріали справи і встановив наступне: На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 грудня 2005 року Управління житлово-комунального господарства Одеської міськради, [PERSON] на праві власності належить 1\\3 частина квартири №13 в будинку №74 корпус 1 по вул..Ак.Вільямса в м.Одесі. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу належать 4\\9 частини вищевказаної квартири. Таким чином, [PERSON] є власником 7\\9 частин квартири №13 в будинку №74 корпус 1 по вул..Ак.Вільямса в м.Одесі. Квартира має 64,7 кв.м. загальної площі, в тому числі 38,6 кв.м. житлової і складається з 3-х житлових кімнат площею 17,1 кв.м., 12,5 кв.м., 9,0 кв.м., кухні площею 9,4 кв.м., коридору площею 9,9 кв.м.,ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., лоджії площею 2,6 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м. В квартирі проживають і мають реєстрацію [PERSON] і [PERSON] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] мають право на спадщину у вигляді 1\\3 частини квартири, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого 8 квітня 2010 року. Відповідачі право на спадщину не оформили (в попередньому судовому засіданні відповідачі підтвердили, що право на спадщину після смерті чоловіка і батька не оформили, тому як вважають, що заповіт, укладений дідом [PERSON] на користь сина [PERSON], є незаконним). Позивач пояснив, що між ним і відповідачками виник спір щодо порядку користування квартирою. Не можуть сторони дійти згоди щодо оплати витрат на утримання квартири, тому [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і просить встановити порядок користування квартирою і виділити йому позивачу в користування дві житлові кімнати площею 17,1 кв.м. і 12,5 кв.м., лоджію, балкон, в загальному користуванні залишити кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню. На обґрунтування своїх доводів позивач посилався на такі докази: свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, технічний паспорт на квартиру, довідку з місця проживання і реєстрації, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, висновок №166\\2015 будівельно-технічного експертного дослідження від 26.11.2015 року. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно з вимогами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння і користування майном, що є їхню спільною часткової власністю. Спосіб вираження такої згоди в законі не закріплено. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз»ясень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними входами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У даному випадку частина квартири, яка відповідає розміру частки [PERSON] у праві спільної часткової власності складає: у загальній площі 64,7 кв.м. х7\\9 = 50,32 кв.м., у житловій 38,6 х 7,9 = 30,02 кв.м. Судовий експерт [PERSON] у висновку №166\\2015 зазначила, що відсутня технічна можливість виділити 7\\9 частин квартири №13 в будинку №74 корп.1 по вул..Ак.Вільямса в м.Одесі з житловими та підсобними приміщеннями і самостійним входом для окремого користування і володіння власнику. У зв»язку з відсутністю можливості поділити квартиру між співвласниками, експерт запропонувала єдино можливий варіант порядку користування квартирою між співвласниками відповідно до ідеальних часток власників. Власнику з ідеальною часткою 7\\9 експерт пропонує виділити у користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м. і житлову кімнату площею 12,5 кв.м., лоджію площею 2.6 кв.м. і балкон площею 0,7 кв.м., що складає 32,9 кв.м.(без врахування площі приміщень загального користування) і на 0,32 кв.м. більше площі, що відповідає ідеальній частці. Відступлення від ідеальної частки на 0,32 кв.м. суд вважає не суттєвим. Підсобні приміщення у квартирі залишаються у загальному користуванні сторін. Житлові кімнати, які виділяються сторонам у користування є окремими і відповідають вимогам ст.63 ЖК України. Судові витрати у вигляді витрат на проведення експертного дослідження в сумі 2500 грн, що підтверджується відповідною квитанцією, підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках (2500 :2 = 1250 грн) на користь позивача відповідно до положень ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved