Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 5489,35 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] не повідомила Управління праці, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності є договір купівлі-продажу, виданий 05.10.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірією Ю.О. Запис про право власності до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено 05.10.2015, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 01.11.2016 № 671938264. У зв'язку з чим незаконно отримала за період з 01.11.2015 року по 15.01.2016 р. яка склала 5489 грн. 35 коп. Розпорядженням Управління від 03.11.2016 виплату допомоги гр. [PERSON] закрито з 01.11.2015 р. у зв'язку з поданням недостовірних даних Представник позивача до суду надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просила винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 25-26, 37-38,42-43, 48-49), заперечень на позов не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.. Дослідивши надані докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в статті 1 надає поняття внутрішньо переміщеної особи «Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру». 17 грудня 2014 року гр. [PERSON], [INFO], разом з чоловіком [PERSON], [INFO], та дочками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було взято на облік в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради як осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, що підтверджується довідками від 17.12.2014 р. № 6334004617, № 6334003629 /а.с. 5/. 05.10.2015 року [PERSON], [INFO], було взято на облік в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 05.10.2015 року за № 6334008124 /а.с. 6/. Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Порядком передбачений ряд обмежень щодо отримання допомоги. Так, допомога не призначається, якщо будь-хто з членів сім'ї внутрішньо переміщеної особи має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У цьому випадку внутрішньо переміщена особа на вимогу управління соціального захисту населення має повернути виплачену надміру грошову допомогу. У разі невиконання вимоги управління соцзахисту в добровільному порядку, грошові кошти підлягають стягненню в судовому порядку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок). -[PERSON] та членам її родини на підставі заяви від 16.01.2015 року /а.с. 7/, спеціалістами Управління праці рішенням від 22.01.2015 року /а.с. 8/ з 16.01.2015 по 15.03.2015 у розмірі 2400 грн. 00 коп.; з 16.03.2015 по 15.05.2015 у розмірі 2179 грн. 00 коп.; з 16.05.2015 по 15.07.2015 у розмірі 1958 грн. 00 коп. Відповідно до п. З Порядку для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Рішенням спеціалістів Управління від 11 серпня 2015 року, на підставі заяви гр. [PERSON] від 06.08.2015, заявниці та членам її родини було призначено грошову допомогу на наступний період, а саме: з 16.07.2015 по 15.01.2016 у розмірі 2210 грн. 00 коп. Відповідно до п. 10 Порядка уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. 1 листопада 2016 року було перевірено справу гр. [PERSON] За результатами перевірки встановлено, що гр. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності є договір купівлі-продажу, виданий 05.10.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірією Ю.О. Запис про право власності до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено 05.10.2015, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 01.11.2016 № 671938264. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що - житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції у володінні дії будь-кого із членів сім'ї заявниці не має; - у володінні всіх членів сім'ї транспортний засіб не має; - на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у будь-кого із членів сім*ї заявниці відсутні. 06.08.2015 року до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради надійшла заява про призначення грошової допомоги на наступний період. Відповідно до п. 10 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, встановлено, що [PERSON] на праві власності, згідно договору купівлі-продажу, виданого 05.10.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кірією Ю.О., запис про право власності до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено 05.10.2015., належить квартира [ADDRESS] /а.с. 12/. Відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У результаті надання недостовірної інформації [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради були надміру нараховані кошти за період з 01.11.2015 р. по 15.01,2016 р. у розмірі 5489 грн. 35 коп. Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради на адресу відповідача направлялась вимога про повернення коштів /а.с. 14/, проте загальна сума надміру виплачених коштів у розмірі 5489 грн. 35 коп грн. відповідачем не відшкодована. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1 214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не повернув суму грошової допомоги, виплачену надміру, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану та виплачену допомогу за період з 01.11.2015 р. по 15.01,2016 року у розмірі 5489 грн. 35 коп. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved