Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що згідно з розпорядженням Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області № 01-23/257 від 03.08.2007 р. про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), було виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 10,51 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя (рілля) - 10,50 га., землі лісогосподарського призначення - 0,01 га. 02.07.2008 р. між [PERSON] та Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області було укладено договір оренди землі б/н, за умовами якого орендарю передано в оренду земельну ділянку, кадастровий номер 5321380700:00:037:0100 сільськогосподарського призначення, загальною площею 10,51 га, у т.ч. сільськогосподарські угіддя: рілля - 10,50 га, землі лісогосподарського призначення - 0,01 га, яка розташована на території Батьківської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області. Договір оренди землі було зареєстровано у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 02.07.2008 р. за № 040855500008. Згідно з п. 8 Договір укладений строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір скористатись переважним правом на поновлення строку дії договору оренди, на підставі п. 8 Договору, в лютому 2018 р. [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області як до розпорядника земель за межами населених пунктів із заявою про продовження строку дії договору, до якої додав проект додаткової угоди. Однак на час звернення до суду ( 07 червня 2019 року) відповіді не отримав. Враховуючи, що позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, яка була передана йому в оренду, обробляє її тому вважає, що відповідачем ГУ Держгеокадастру в Полтавській області порушується його право на поновлення договору оренди землі, а тому звернувся до суду з позовом в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати додаткову угоду від 20.02.2018 р. до Договору оренди землі б/н від 02.07.2008 року, укладеного між [PERSON] та Головним управлінням Державного земельного кадастру в Полтавській області укладеною в наступній редакції: «ДОДАТКОВА УГОДА до договору оренди землі б/н від 07.02.2008 р. м. Полтава , 20.02.2018 р. Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, далі - Орендодавець, в особі, який діє на підставі (далі Орендодавець) з однієї сторони, та [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: 38100, Полтавська область, Зіньківський район, с. Батьки), далі - Орендар, з другої сторони, уклали цю Додаткову угоду до Договору оренди землі б/н від 07.02.2008 р., на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано речове право Орендаря на земельну ділянку загальною площею 10,51 га, кадастровий номер 5321380700:00:037:0100, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, на умовах оренди строком на 10 (десять) років, до 02.07.2008 р., про таке: Сторони домовились поновити строк дії Договору оренди землі б/н від 02.07.2008 р. про оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 10,51 га, у т.ч. сільськогосподарські угіддя: рілля - 10,50 га, землі лісогосподарського призначення - 0,01 га, кадастровий номер 5321380700:00:037:0100, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, строком на 10 (десять) років. Усі інші пункти Договору оренди землі б/н від 02.07.2008 р. залишаться без змін. Ця Додаткова угода укладена у трьох автентичних примірниках - по одному примірнику для Орендодавця, Орендаря та державного реєстратора речових прав на нерухоме майно і є невід`ємною частиною Договору оренди землі б/н від 02.07.2008 р. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН ОРЕНДОДАВЕЦЬ Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області Код ЄДРПОУ 39767930 Місцезнаходження:36039, м. Полтава, вул. Уютна,23, ОРЕНДАР [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , Паспорт серії [NUMBER] , виданий Зіньківським РВ УМВС України 01.04.1999 р. Зареєстроване місце проживання: 38100, Полтавська область, Зіньківський район, с. Батьки [PERSON] . Ухвалою суду від 19.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання ( а.с.30); Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено по справі судове засідання ( а.с.119). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Полтавцева А.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, послалася на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача головного управління Держгеокадасту у Полтавській області в судове засідання в режимі відеоконференції з Полтавським окружним судом не з`явився, належним чином повідомлений, про причину неявки суд не повідомив (а.с.35-36). Суд, заслухавши пояснення представник позивача [PERSON] , адвоката Полтавцеву А.С., дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання договору оренди землі поновленим підлягають до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. За частиною другою\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Лазьки Зіньківського району, Полтавської області (а.с.16). У 2008 році без зазначення дати укладення договору між [PERSON] та Зіньківською районною державною адміністрацією, Полтавської області уклав Договір оренди земельної ділянки, загальною площею 10,51 га, строком на 10 років, яка знаходиться на території Батьківської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавського регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», 02.07.2008 року за № 040855500008 (а.с.17-18). Згідно п.8 укладеного договору оренди орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. До закінчення строку дії договору про оренду землі, позивач з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору у передбачений чинним законодавством строк письмово направив головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області пропозицію про намір поновити (продовжити) дію договору оренди на вищевказану земельну ділянку, до якої було надано проект додаткової угоди ( а.с.24-25), але відповіді не отримав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони (Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області в особі голови районної державної адміністрації Паламаренка Володимира Івановича та [PERSON] .) в належній формі уклали договір оренди землі, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі, щодо орендної плати (п. 9 Договору); умови договору погодили підписами. В договорі оренди землі сторони передбачили всі істотні умови у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на момент укладання договору. Судом встановлено, що оспорюваний договір оренди землі на час підписання відповідав вимогам Закону України «Про оренду землі» та Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року. За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства -\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Як встановлено в судовому засіданні при укладенні договору оренди, спірною земельною ділянкою розпоряджалася Зіньківська райдержадміністрація Полтавської області, з якою і був укладений договір оренди земельної ділянки, а нині вказаною земельною ділянкою розпоряджається Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області, як те передбачено ст. 122 ч.4 Земельного кодексу України,-- належним відповідачем по справі є Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає в позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, [PERSON] посилавсь на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Положення п. 8 цього договору оренди землі узгоджуються із загальною нормою частини 1\~статті 777 ЦК України\~та\~статтею 33 Закону України «Про оренду землі»\~за виключенням строку повідомлення, який\~ЦК України\~та ЗУ «Про оренду землі» передбачено в один місяць . Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Підстави поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки за умовами договору, визначені\~ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Частинами першою, п`ятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої\~статті 33 цього Закону\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною першою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність такого юридичного факту, як повідомлення до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, та подання разом з листом-повідомленням проекту додаткової угоди. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, у якій законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення орендаря щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, передбачене статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стреч проти об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» зазначено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може буди підставою для позбавлення цього майна іншою особою, яка жодних порушень не вчинила. [PERSON] належно виконував обов`язки за умовами договору, що підтверджується відсутністю скарг на нього зі сторони орендодавця на протязі 10 років, земельна ділянка використовувалася за цільовим призначенням, щорічно в повному обсязі, справно і своєчасно сплачувалася орендна плата, а тому [PERSON] мав переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). На виконання вимог ст. 33 Закону України Про оренду землі і п.8 спірного договору про оренду землі, 20.02.2018 року, раніше ніж за місяць до спливу строку дії договору оренди землі, направив орендодавцю -- Головному управлінню Держгеокадастру України в Полтавській області лист-повідомлення про поновлення вказаного договору оренди землі, з проектом додаткової угоди. З відзиву головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.07.2019 року, вбачається, що станом на 13.06.2019 року [PERSON] жодного разу не звертався до відповідача з листами - повідомленнями про поновлення зазначеного договору оренди земельної ділянки лише після звернення з позовом до суду [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області із заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 02.07.2008 року, а отже останнім днем розгляду заяви позивача є 14.07.2019 року. Проте строк дії договору закінчився 02.07.2018 року ( а.с.35-36). При таких обставинах справи суд критично оцінює відзив відповідача головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди лише 02.07.2008 року, оскільки цей факт спростовується матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні так як [PERSON] звертався до відповідача 20.02.2018 року, що підтверджується його заявою та проектом додаткової угоди які були направлені поштовим відправленням ( а.с. 24-25), та продовжує користуватися земельною ділянкою від 19.09.2018 року, що підтверджується актом голови Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та свідками ( а.с.26). Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.\~\~ Так, частинами першою п`ятою\~статті 33 цього Закону\~передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Отже, для застосування частини першої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди. Частинами восьмою, дев`ятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до\~статті 4 ЦПК України. Належність виконання орендарем своїх обов`язків за договором відповідачем не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною першою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність такого юридичного факту, як повідомлення до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, та подання разом з листом-повідомленням проекту додаткової угоди. Таку ж думку висловив Верховний суд України в постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16 про визнання договору оренди землі недійсним. Оскільки в матеріалах справи є докази своєчасного надання позивачем листа-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, разом із проектом додаткової угоди, на час розгляду справи позивач продовжує безперервно постійно і добросовісно користуватись вище вказаною земельною ділянкою, використовуючи її за цільовим призначенням, тобто в повному обсязі продовжує виконувати умови договору, що підтверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні, Таким чином Аналіз зазначених правових норм та доказів наданих сторонами, дає підстави для висновку про неправомірність доводів відповідача і відсутності підстав для відмови в поновленні зазначеного вище договору оренди землі, який зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавського регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», 02.07.2008 року за № 040855500008, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. ( а.с.12). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved