Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач УДСО при ГУ МВС України в Київській області звернувся до Макарівського районного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що між Управлінням Державної служби охорони при ГУ MBC України в Київській області (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) був укладений договір на централізовану охорону майна в житлових приміщеннях громадян підрозділом ДСО при MBC України № 1375/11 від 11.07.2011 (далі - Договір). Об'єкт був прийнятий під охорону з 21.07.2011р. Розмір оплати Відповідача охоронних становить 450,00 грн. за кожний місяць. Відповідно до п. 3.2 Договору оплата по Договору проводиться Відповідачем в порядку передоплати, щомісячно, не пізніше 05 числа кожного поточного місяця за такий місяць, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позивача. Дія Договору була припинена з 01.11.2012р. В період дії Договору Позивач виконує свої договірні зобов'язання перед Відповідачем належним чином та в повному обсязі, на які відсутні скарги з боку Відповідача. В свою чергу, Відповідач оплату послуг охорони здійснював не своєчасно, а охоронні послуги за липень - жовтень 2012 року не оплатив, тим самим утворивши борг перед Позивачем в розмірі 1800,00 грн. (одна тисяча вісімсот грн. 00 коп.). Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1800,00 грн., штраф в сумі 90,00 грн та судові витрати - 243,60 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, надіслали письмову заяву, в якій просили розглядати справу у відсутності їх представника, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не прибула, подала заперечення на позов, в якому просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, так як до заяви додала квитанцію про сплату боргу, а щодо штрафу просила суд застосувати строки позовної давності. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між Управлінням Державної служби охорони при ГУ MBC України в Київській області та [PERSON] був укладений договір на централізовану охорону майна в житлових приміщеннях громадян підрозділом ДСО при MBC України № 1375/11 від 11.07.2011. Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору Позивач здійснює охорону майна Відповідача за адресою: [ADDRESS], шляхом спостереження встановленої на цьому Об'єкті сигналізації, яка контролює цілісність його будівельних конструкцій в період охорони та забезпечує виїзд до Об'єкту наряду міліції охорони у випадку спрацювання сигналізації. Об'єкт був прийнятий під охорону з 21.07.2011, що підтверджується наказом УДСО при ГУМВС України в Київській області від 22.07.2011 № 2595. Відповідно до п. 3.1 Договору ціна охоронних послуг є договірною і визначається сторонами в Розрахунку договірної ціни (додаток № 1 до Договору), який є невід'ємною частиною Договору. Таким чином, розмір оплати Відповідача охоронних становить 450,00 грн. за кожний місяць. Відповідно до п. 3.2 Договору оплата по Договору проводиться Відповідачем в порядку передоплати, щомісячно, не пізніше 05 числа кожного поточного місяця за такий місяць, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позивача. Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Дія Договору була припинена з 01.11.2012, що підтверджується наказом УДСО при ГУМВС України в Київській області від 29.11.2012 № 3517. В період дії Договору Позивач виконав свої договірні зобов'язання перед Відповідачем належним чином та в повному обсязі, на які відсутні скарги з боку Відповідача. В свою чергу, Відповідач оплату послуг охорони здійснював не своєчасно, а охоронні послуги за липень - жовтень 2012 року не оплатив, тим самим утворивши борг перед Позивачем в розмірі 1800,00 грн. (одна тисяча вісімсот грн. 00 коп.). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Несплата за надані охороні послуги погіршує фінансовий стан УДСО, так як відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 року № 615, Державна служба охорони здійснює свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних підрозділами ДСО за організацію і надання послуг з охорони за договорами. Несвоєчасне отримання коштів за надані охоронні послуги призводить до затримки сплати податків та інших обов'язкових платежів, що тягне за собою небажані для ДСО штрафні санкції. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачу було направлено претензію від 05.07.2013 № 13/1-1-1943, проте відповіді на адресу Позивача не надходило, а заборгованість залишається несплаченою. Згідно п. 7.3. Договору у разі систематичних порушень Відповідачем зобов'язань, визначених у п.3.2 Договору (умови оплати) Відповідач сплачує Позивачеві штраф у розмірі 50 відсотків від суми своєчасно не виконаного зобов'язання. Таким чином, сума штрафу складає 1800,00 грн.*50% =900,00 грн. (дев'ятсот грн. 00 коп.) Отже, сума позову становить 1800,00 грн.+900,00 грн. = 2700,00 грн. (дві тисячі сімсот грн. 00 коп.) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Коде ксу України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до квитанції № 20370633 від 11.06.2014 року [PERSON] борг за Договором на централізовану охорону майна за липень-жовтень 2012 р. №1375/11 від 11.07.2011 р. в сумі 1800,00 грн. сплатила, тому позов в частині стягнення заборгованості задоволенню не підлягає. Вирішуючи спір щодо вимоги позивача про стягнення штрафу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому позовна вимога щодо стягнення штрафу в сумі 900,00 грн. задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до п. 3.2. Договору, оплата по договору провадиться не пізніше 05 числа кожного поточного місяця за такий місяць. Перебіг строку позовної давності зі стягнення штрафу розпочався з 06 жовтня 2012 року - перший день прострочення виконання зобов'язання за останній місяць строку дії Договору. Відтак, строк позовної давності щодо вимог про сплату штрафу з прострочення виконання грошового зобов'язання сплив 05 жовтня 2013 року. Відповідно до п.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, позовні вимоги Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафу задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed