Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Посилаючись на те, що 06.02.2012 року відбулася ДТП, яка сталося з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] і не мав договору обовязкового страхування цивільної правової відповідальності власників транспортних засобів чинного на дату пригоди. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «СУБАРУ» з державним номерним знаком ВВ 4030ВВ, страховиком якого є ПАТ Страхова Компанія « ВУСО» і яким керував по довіреності [PERSON], власником якого є [PERSON] Заподіяна шкода транспортному засобу « СУБАРУ» в результаті даної події, відповідно до встановленого п. 9.2 ст . 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміту відповідальності, становить - 37186 гривень 96 копійок без ПДВ, яку позивач виплатив [PERSON] за його заявою від 29.05.2012 року про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу і яку просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь в порядку регресу. Крім того просив стягнути з відповідача 880 грн. за послуги аварійних комісарів, понесені судові витрати за надання правової допомоги у сумі 2000,00 гривень, а також витрати понесені при сплаті судового збору у сумі 380 грн. 69 копійок та витрати понесені за розміщення оголошення в газеті « Урядовий курєр» в сумі- 420,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з,явився, просив розглянути справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував, про що надав суду заяву. Відповідач до суду не зявився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» та шляхом розміщення оголошень на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER] застрахований в ТОВ «Страхова компанія « ВУСО» , страховий Поліс № АА /3808484 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 07.07.2011 року до 06.07.2012 року. Страхувальником даного автомобілю є [PERSON] ( а.с. 5). 06.02.2012 року на перехресті рівнозначних доріг вул. Дзержинського- Лермонтова у м. Луганська сталося зіткнення автомобілю [NUMBER] , [NUMBER], яким керував [PERSON] Винним у даному ДТП визнано громадянина [PERSON], що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 01 березня 2012 року про притягнення останнього до адміністративного відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень ( а.с. 6). Автомобілем «СУБАРУ», д/н [NUMBER] керував громадян [PERSON] за довіреністю ( а.с. 15). 29 травня 2012 року громадянин [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу « СУБАРУ» ,д/н [NUMBER] під час ДТП 06.02.2012 року з вини [PERSON] в розмірі 44\~624 грн. 35 копійок. ( а.с.4). Згідно Наказу [PERSON] ( транспортного) страхового бюро України № 1969 від 25.06.2012 року та висновку про оцінку майна за № 16737 по визначення вартості матеріальної шкоди власнику автомобілю [NUMBER] , було вирішено сплатити [PERSON] розмір відшкодування шкоди без врахування ПДВ- 37186,96 гривень ( а.с., а.с 7-12). За даними платіжного доручення № 1/1-16737 від 25 червня 2012 року позивачем перераховано страхове відшкодування згідно Наказу № 1696 від 25.06.12 року [PERSON] в сумі - 37186,96 гривень та платіжним дорученням ( а.с. 16). Правовідносини сторін врегульовані нормами цивільного законодавства України про відшкодування шкоди і про страхування. Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пп. « а» п. 41.1 ст. 41 закону України від 01 липня 2004 року № 1961- IV «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( далі Закон № 1961-IV) , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння її транспортним засобом , власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність. Відповідно до статті 22 Закону № 1961-IV, МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП . Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оскілки МТСБУ відповідно до Закону № 1961-IV здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за відповідача [PERSON], то вимоги позивача є обгрунтованими , але підлягають частковому задоволенню. Сума 880,00 гривень за послуги аварійних комісарів , яку позивач просить стягнути з відповідача, не підтверджена ніякими доказами, а том у суду відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Розмір заборгованості відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати , які складаються з: судового збору в сумі- 380,69 гривен, витрат сплачених за надання правової допомоги в сумі- 2000,00 гривень підлягають стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача, а саме в сумі- 2325 ( дві тисячі триста двадцять пять ) гривень 70 копійок (37186,96 грн.+880 грн.=38066,96 грн.; 38066,96 грн./100%=380,67 грн; 880грн./380,67 грн.=2,31%; 2380,69 грн.-2,31%=2325,70 грн.). Клопотання позивача про стягнення з відповідача на його користь понесені ним судові витрати повязані з публікацією оголошення про судовий виклик в газеті «Урядовий курєр» в сумі 420,00 гривень не підлягає задоволенню, оскільки документально ці витрати не підтверджені. На підставі ст..ст. 993, 1166 Цивільного Кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29, пп. « а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ « Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961-IV , ст. ст.10, 11, 60,88, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial