Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач у серпні 2018 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини від заробітку [PERSON] щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач самоусунувся від виховання і утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Представник відповідача позов визнала частково і просила стягнути з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн щомісяця. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі - рішенням Малиновського райсуду м.Одеси від 25.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 09.11.2012 року. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитини залишилась проживати з матірю. Сторона позивача доводить, що [PERSON] самотужки виховує і утримує сина, але доходи матері не дозволяють у повному обсязі забезпечити усесторонній фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. Представник відповідача, визнаючи частково позовні вимоги [PERSON], пояснила, що [PERSON] не ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно сина [PERSON], [INFO], що він сплачує аліменти на утримання дитини щомісяця у розмірі 1000 грн, купує синові взуття, одяг, сплачує відповідні внески до дитячого садочку. З липня 2018 року [PERSON] чинить перешкоди у зустрічах з дитиною, тому він [PERSON]- сплачує аліменти шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позивача. Посилаючись на припинення підприємницької діяльності у вересні місяці 2018 року, відповідач доводить відсутність у нього постійного заробітку і тому просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Суд встановив і сторони визнали, що після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю і батько періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини сплачує аліменти у розмірі 1000 грн, купує деякі речі. Правові підстави для визначення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від заробітку батька відсутні, оскільки суд не отримав належних і допустимих доказів того, що відповідач має постійний дохід. Проаналізувавши надані квитанції про сплату аліментів (з липня місяця 2018 року), чеки на придбання дитячих речей, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога відповідача на утримання дитини останні місяці становить 1500 грн і тому в цьому розмірі суд стягує з [PERSON] аліменти на утримання сина. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial