Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

позивач фізична особа-підприємець « [PERSON] » звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу, посилаючись на те, що 27.03.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3947582-02-10-01 від 15.06.2017 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та відповідно до умов якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 12.08.2017 року в місті Києві, на південному мості, мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2017 року [PERSON] визнаний винним у вищевказаному ДТП. Згідно рахунку №01176 від 17.08.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 158 332, 56 гривень; згідно ремонтної калькуляції №1711 від 12.08.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 132 471,41 гривень. ПрАТ «СК «ВУСО» зроблений розрахунок страхового відшкодування та здійснена виплата страхового відшкодування на користь потерпілого, [PERSON] в розмірі 120 000.00 гривень. В подальшому, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «»СК «Альфа Гарант», тому він, позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа Гарант», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, яке в свою чергу здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом №АК/2428843 з вирахуванням вартості зносу деталей в рощзмірі 75 260,.12 гривень. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» у відшкодуванні збитків в межах різниці сплаченого страхового відшкодування та компенсацією ТДВ «СК «Альфа Гарант» в сумі 44 739.88 гривень. 14.01.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ним, фізичною особою - підприємцем « [PERSON] » укладений договір відступлення прав вимоги №14/01/2019, включаючи право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування №3947582-02-10-01 від 15.06.2017 року. Вимога позивача про досудове врегулювання спору, відповідачем залишена поза увагою, тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Позивач просить: - стягнути з [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі 44 739.88 гривень; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 768.40 гривень; витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 9 605.00 гривень. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.05.2019 року відкрито провадження в справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.7). Згідно договору №14/01/2019 про відступлення права вимоги від 14.01.2019 року та додатку №1 до нього, ПрАТ «СК «ВУСО» відступив право вимоги до боржників, включаючи і [PERSON] (а.с.9-14). Згідно акту прийому-передачі вимоги від 16.01.2019 року до договору №14/01/2019 про відступлення права вимоги від 14.01.2019 року, новий кредитор ФОП « [PERSON] » здійснив оплату ціни договору належним чином та у повному обсязі, згідно з умовами договору, з 16.01.2019 року право вимоги за всіма договорами, зазначеними в п.2.2 договору та додатку №1 договору у повному обсязі перейшло від первісного кредитора ПрАТ «СК «ВУСО» до нового кредитора згідно з умовами договору (а.с.15). Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3947582-02-10-01 від 15.06.2017 року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] , предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та відповідно до умов якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с.16-18). Згідно заяви від 15.08.2017 року [PERSON] звернулась до страховика ПрАТ «СК «ВУСО» про виплату страхового відшкодування (а.с.19). Згідно довідки №3017226397082699, учасниками дорожньо-транспортної пригоди 12.08.2017 року о 08.10 годині в місті Київ, Голосіївський район, міст Південний, окрім інших є [PERSON] та [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована в ТДВ «»СК «Альфа Гарант». ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п.2.3.б; 12.1; 13.1 ПДР України (а.с.22). Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2017 року по справі №752/17686/17, [PERSON] визнаний винним по факту ДТП, яка трапилася 12.08.2017 року о 08.10 годині на Південному мосту в місті Києві, а саме: керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував відповідно на її зміну, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки та швидкості автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривень (а.с.24). Згідно рахунку №01176 від 17.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 158 332.56 гривень (а.с.30). Згідно ремонтної калькуляції №1711 від 12.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сузукі», державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 132 471.41 гривень (а.с.31-33). Згідно страхового акту №7480-02 від 04.09.2017 року до договору страхування наземного транспортного засобу №3947582-02-10-01 від 15.06.2017 року, розмір страхового відшкодування становить 120000.00 гривень, яка згідно платіжному дорученню №19723 від 06.09.2017 року сплачена ПрАТ «СК «ВУСО» в повному обсязі [PERSON] (а.с.35-36). Згідно довідки підтвердження, ПрАТ «СК «ВУСО» підтверджує, що 04.05.2018 року на р/р від компанії ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надійшло 75 260.12 гривень з призначенням платежу: «Страх. Відшк. На вик. Ріш.. Господар суду м.Києва №910/956/18 від 17.04.2018 року ПрАТ СК «ВУСО» (31650052) зг. Акту №ЦВ/17/3845 за дог. №АК-2428843 від 27.02.17, без ПДВ;0.)» (а.с.37). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 44 739.88 гривень (120000.00 гривень - 75 260.12 гривень). Згідно договору №6 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2019 року, акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 19.02.2019 року, довідки №6/02/19 від 19.02.2019 року та квитанції до прибуткового касового ордера №6/02/19 витрати на правову допомогу становлять 9605.00 гривень (а.с.40-42). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.9,27 Закону України «Про страхування», ст.11, 22, 512, 514, 1191 ЦК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.139 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768.40 гривень та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 9 605.00 гривень.

Outcome: approved