Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим, що з 20.12.1979 р. по 20.09.1982 р. та з 31.12.1982 р. по 11.04.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 11.04.2014 р. його було звільнено за угодою сторін. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 34 від 19.03.2003 р., - о 10 год. 30 хв. 10.03.2003 р. при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. Нещасний випадок стався за наступних обставин: за завданням майстра [PERSON] бригадир електрозварювальників аргонно-дугової зварки [PERSON] повинен був встановити направляючий апарат, масою 80 кг, для ремонту на маніпулятор М-ІІ020. Для цього [PERSON] використовував електромостовий кран, вантажопідйомністю 100/20 т. Із-за відсутності спеціальних чалочних засобів і відповідних методів строповки [PERSON] двовітєвим ланцюговим стропом застропив деталь і дав команду кранівниці [PERSON] на підйом вантажу. При підйомі вантажу на висоту один з гаків вийшов з зачеплення отвору деталі, із-за чого апарат перемістився вниз по нахилу поверхні аналогічної деталі (на якій знаходився). Не дивлячись на те, що [PERSON] відійшов від місця строповки вантажу на відстані 1 м, вантаж, що переміщувався, наніс йому травму правої ступні. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачеві було поставлено такий діагноз: закритий перелом основної і нігтьової фаланги 1-го пальця правої ступні. Без зміщення. Осадження шкіри (п. 9 [PERSON]). Відповідно до довідки, виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 23.09.2003 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 10% у зв'язку з трудовим каліцтвом. Крім того, о 14 год. 00 хв. 25.01.2006 р. при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. 30.01.2006 р. було складено акт про нещасний випадок на виробництві № 18. Нещасний випадок стався за наступних обставин: [PERSON] отримав завдання від старшого майстра ділянки [PERSON] передати з місця виробництва робіт за допомогою передавального візка, масою близько 150 кг, для подальшої його обробки в цеху № 22. Для цього [PERSON] за допомогою електро-мостового крану установив корпус насоса на дерев'яні підкладки і звільнив чалочний ланцюг. Так як патрубок насоса був встановлений щільно з кришкою, яка лежала на передавальному візку, [PERSON], для того, щоб уникнути механічних пошкоджень виробу при транспортуванні, вирішив вручну повернути корпус насосу навколо своєї осі. При повороті виріб зіскочив з дерев'яної підкладки і права рука, яка знаходилась на патрубку корпуса насоса, була притиснута до кришки. В результаті чого потерпілий [PERSON] отримав травму другого пальця правої руки. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачеві було поставлено такий діагноз: закритий перелом нігтьової фаланги ІІ-кільця правої кістки. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: Пневмоконіоз І ст. р/р, 2/1. ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійні. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології. Захворювання професійне від тривалої дії токсичних речовин на виробництві. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба І ст. Наслідки перенесеної виробничої травми у формі посттравматичної нейропатії середнього нерва та артроза міжфалангових суглобів ІІ-го пальця правої кисті зі стійким больовим синдромом та порушенням функції захвату та утримання правої кисті. Посттравматичний остеоартроз 1-го - ІІ-го пальців (міжфалангових суглобів І ст.), НФС І ст. Консолідовані переломи основної та нігтьової фаланг 1-го пальця, нігтьової фаланги ІІ-го пальця правої стопи. Посттравматична нейропатія поверхневих гілок правого малогомілкового нерва у виді помірних сенсорних порушень. Вазомоторна енцефалопатія І ст. з вестибуло-атактичним та астено-невротичним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним та алгічним синдромами. Скривлення носової перетинки. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 147 від 08.12.2014 р. є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості. Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК від 15.01.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 55 % (первинно 45 %, в т.ч. 5% за виробничу травму 2006 року) та встановлено ІІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 55000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що згідно пункту 10 акту № 18 від 30.01.2006 р. про нещасний випадок на виробництві, - єдиною причиною нещасного випадку, який трапився з [PERSON] 25.01.2006 р., стало не виконання потерпілим вимог інструкції з охорони праці №161. Відповідно до даного акту шкідливим або небезпечним фактором є вплив предмету, що рухається, який не є механізмом чи устаткуванням, тобто джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений акт про нещасний випадок на виробництві позивач отримував, але не оскаржував його. Таким чином, в настанні нещасного випадку, що стався з [PERSON], вини товариства немає, спричинення шкоди позивачеві відбулося в результаті неправомірних дій самого потерпілого [PERSON], а не під дією джерел підвищеної небезпеки, а саме устаткування чи механізму. Також вважає, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 147 від 08.12.2014 р., складеного комісією з розслідування професійного захворювання, відносно позивача, не встановлено осіб товариства, які допустили такі порушення. Доказів спричинення позивачеві товариством моральної шкоди, розміру, порядку її оцінки не надано. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що з 20.12.1979 р. по 20.09.1982 р. та з 31.12.1982 р. по 11.04.2014 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 11.04.2014 р. його було звільнено за угодою сторін (а.с. 6-7). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 147 від 08.12.2014 р. (а.с. 8). Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК від 15.01.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 55 %, первинно 45% та встановлено ІІІ групу інвалідності (а. с. 9). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 55% (первинно 45 %, в т.ч. 5% за виробничу травму 2006 року) втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності, безтерміново, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Також суд враховує те, що згідно пункту 10 акту № 18 від 30.01.2006 р. про нещасний випадок на виробництві, - єдиною причиною нещасного випадку, який трапився з [PERSON] 25.01.2006 р., стало не виконання потерпілим вимог інструкції з охорони праці №161. Відповідно до даного акту шкідливим або небезпечним фактором є вплив предмету, що рухається, який не є механізмом чи устаткуванням, тобто джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений акт про нещасний випадок на виробництві позивач отримував, але не оскаржував його. Таким чином, в настанні нещасного випадку, що стався з [PERSON], вини товариства немає, спричинення шкоди позивачеві відбулося в результаті неправомірних дій самого потерпілого [PERSON], а не під дією джерел підвищеної небезпеки, а саме устаткування чи механізму. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Частина друга даної статті зазначає, в яких саме випадках моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини її заподіювача. Одним із таких випадків, - є спричинення такої моральної шкоди, що пов'язане з дією джерела підвищеної небезпеки. Отже, враховуючи положення ст. 1167 ЦК України, не вбачається підстав для настання відповідальності Товариства за спричинення [PERSON] моральної шкоди в результаті нещасного випадку на виробництві, що стався з ним у 2006 р., оскільки в його настанні немає вини товариства та він не пов'язаний з дією джерела підвищеної небезпеки. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial