Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем був укладенийкредитний договір № SUGІGК00140117, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 29 150, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком користування до 18 грудня 2021 року. Оскільки відповідачем не було своєчасно надано банку грошові кошти для погашення боргу за кредитом, станом на 13 серпня 2015 року заборгованість складає 96045, 58 доларів США, що за курсом 21,38 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13 серпня 2015 року складає 2 053454 грн. 50 коп., а тому просить стягнути борг по договору на свою користь та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні Представник відповідач Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до кредитного договору № SUGІGК00140117 від 20.12.2006 року, відповідач отримав кредит у розмірі 29 150, 00 доларів США: на купівлю квартири та на сплату страхових платежів у розмірі 4826, 25 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0, 84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту відсотки за дострокове погашення кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 1.1 договору. ( а. с.11). Умови договору (розміри, порядок оплати, строки тощо) були погоджені між сторонами, відповідач діяв свідомо, без стороннього впливу та примусу. Протягом дії договору відповідач з угодою погоджувався, її умови ніколи не оспорювалися. Відповідно до п. п. 1.1 кредитного договору відповідач в період з «20» по «25» число кожного місяця зобов'язаний сплачувати позивачу щомісячний платіж у сумі 375, 48 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді ( комісії). Згідно з п. п. 4.1, відповідач за порушення термінів погашення заборгованості по кредиту зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Відповідачем умови договору не виконуються. Загальний розмір заборгованості станом на 13 серпня 2015 року складає 96045,58 доларів США. з них: - 28004, 55 доларів США - заборгованість за кредитом; - 22219, 16 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4314, 20 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 41507, 67 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; Вказана заборгованість за курсом 21,38 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.08.2015 року складає 2053454,50 грн. У звязку з невиконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором банк надіслав позивачу ряд претензій від 26.11.2009 року, 10.12.2009 року, 10.03.2010 року, 17.02.2013 року про дострокове виконання зобовязань за кредитом (а. с. 74-79). Відповідно до ст.ст. 1054, 1050 ЦК України та умов договору, скориставшись своїм правом, банк звернувся до Зарічного районного суду м. Суми та 12.08.2010 року, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з [PERSON] 1.Б. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість за кредитом в повному обсязі (заборговатсть по основному боргу, заборгованість по простроченому кредиту, заборгованість по нарахованим відсоткам, заборгованість по простроченим відсоткам, заборгованість по комісії, заборгованість по простроченій комісії, пеня за несвоєчасне погашения відсотків). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми вщ 28.12.2010 року було стягнуто з [PERSON] 1.Б. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 32803, 90 дол. США. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01.06.2011 року вказане рішення було скасовано (у зв'язку з нововиявленими обставинами). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2011 року по цій справі справу (позов) залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили 15.06.2011 року. Відповідно до ст. 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, не перериває його. Початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права (ст. 263 ЦК). Таким чином, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як обєктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх субєктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало відомо про порушення своїх прав, покладається на позивача. Оскільки на вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільному кодексі України не встановлені спеціальні строки позовної давності, тому застосуванню підлягають норми ст. 257 ЦК України про загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позивач використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, надіславши йому претензії та звернувшись 12.08.2010 року до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості. Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Той факт, що позивачем позов ПАК КБ «Приватбанк» залишений без розгляду ухвалою суду від 07.06.2011 року ніяким чином не впливає на перебіг строку позовної давності. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор змінив строк виконання основного зобовязання. Саме з цього моменту почався перебіг строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного, є підстави для ухвалення рішення про відмову позивачу в задоволенні позову у звязку з спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed