Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Представник АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 26 квітня 2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір приєднання №1357725 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 60 місяців. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 10.09.2019 року має заборгованість у розмірі 8434,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4917,26 грн.; заборгованість за процентами 2250,32 грн.; заборгованість по пені 1089,76 грн.; комісія 85,00 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 53,73 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 38,69 грн. В зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Позивач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання на його адресу копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлена про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання № 1357725 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п.3.4.1 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ». Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачу встановлено кредит в розмірі 5000,00 гривень на 60 місяців. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.7 розділу XXII ДКБО датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.9.1 ДКБО розділу IX за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.ст. 549-551 ЦК України передбачена відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Станом на 10.09.2019 року розмір заборгованості відповідача перед Банком становить 8434,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4917,26 грн.; заборгованість за процентами 2250,32 грн.; заборгованість по пені 1089,76 грн.; комісія 85,00 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 53,73 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 38,69 грн. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 8434,76 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved