Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. В квартирі крім неї зареєстрований відповідач, який тривалий час в квартирі не мешкає, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, не приймає участі у веденні спільного побуту. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. Тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, надали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав, просив задовольнити. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 січня 2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] (2/5 частки), [PERSON] (2/5 частки), [PERSON] (1/5 частки), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією витягу про реєстрацію права власності, копією договору про поділ майна, копією договору дарування (а.с.6-9) В спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], та її син - [PERSON], що підтверджується довідкою №14.03-08/22274 від 7 листопада 2018 року (а.с.15). В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач є громадянином Російської Федерації, зареєстрований на її території, що підтверджується копією паспорту, в спірній квартирі фактично не проживає, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, його особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає. Відповідач в письмовій заяві позов визнав, просив задовольнити. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач мешкає поза межами України. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved