Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів та просивзвернути стягнення на підставі Договору іпотеки (майнова порука) № PМL-005/044/2008 від 17.03.2008 на заставлене майно - квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить на праві власності 4/5 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 19 серпня 1997 року згідно розпорядження № 876 від 19 серпня 1997 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 29 серпня 1997 року, записаного в реєстрову книгу за № 729, що належить в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1/5 частина квартири належить [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Кошти отримані від реалізації заставленого майна направити на погашення заборгованості в сумі 146 124,54 долари США перед TOB «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором № ML-005/044/2008 від 17.03.2008. Також позивач просить виселити відповідачів з квартири, шо знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 17 березня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язку є AT «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 131 120,75 доларів США зі сплатою процентів. 17 березня 2008 року між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та банком укладено Договір іпотеки, згідно з яким в якості забезпечення виконання боргових зобов`язань перед банком за Кредитним договором відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 16.08.2011 стягнуто з [PERSON] на користь AT «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № ML-005/044/2008 від 17.03.2008 у розмірі 146 124,54 долари США, що станом на 28.10.2019 становить 3 660 697,36 грн, та суми не сплачених відсотків та пеня 265 122,32 грн, судовий збір 1 820,00 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги за кредитним договором № ML-019/036/2008 від 04 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] . Згідно з умовами Договору про відступлення права вимоги від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» також відступило, а позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги за Договором іпотеки № PML-005/044/2008 від 17.03.2008, у зв`язку з чим останній вважає необхідним звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів, оскільки вони проживають у спірній квартирі. 18 грудня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва по справі відкрито провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 березня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є AT «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № ML 005/044/2008/1, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 131 120,75 доларів США зі сплатою процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також 17.03.2008 між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено Договір іпотеки № PML-005/044/2008, згідно з яким в якості забезпечення виконання боргових зобов`язань перед банком за Кредитним договором відповідачі передали в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , загальна площа якої згідно з правовстановлюючими документами складає 70,60 кв.м., та належить іпотекодавцям на праві власності: 4/5 частини в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 19 серпня 1997 року згідно розпорядження № 876 від 19 серпня 1997 року, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва 29 серпня 1997 року, записаного в реєстрову книгу за № 729; та 1/5 частина квартири належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченим Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою 22 листопада 2007 року за зареєстрованим № 3-2247. Згідно з п. 6.1 Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки банк може задовольнити всі боргові зобов`язання, не сплачені позичальником, а також всі фактичні витрати, понесені банком у зв`язку з реалізацією його прав за Договором іпотеки. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 16.08.2011 стягнуто з [PERSON] на користь AT «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № ML-005/044/2008 від 17.03.2008 у розмірі 146 124,54 долари США, що станом на 28.10.2019 становить 3 660 697,36 грн, та суми не сплачених відсотків та пеня 265 122,32 грн, судовий збір 1 820,00 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги за кредитним договором № ML-019/036/2008 від 04 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] . Згідно з умовами Договору про відступлення права вимоги від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» також відступило, а позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги і за Договором іпотеки № PML-005/044/2008 від 17.03.2008. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленим іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При цьому, після прийняття рішення про стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, уквартирі [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання згідно Кредитного договору № ML 005/044/2008/1 від 17.03.2008, виконання якого забезпечено Договором іпотеки, суд доходить висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 320,17 грн з кожного. Враховуючи вищенаведене, ст. 525, 526, 527, 530, 549, 551, 599, 610, 612, 1048, 1049, 1050 та 1054, 1077 ЦК України, ст. 1, 7, 33, 40 Закону України «Про іпотеку», та

Outcome: approved