Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Представник Акціонерного Товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним позовом. 26 квітня 2019 року представник позивача надав до суд заяву про збільшення позовних вимог, за якою просить стягнути з відповідача на користь відповідача суму заборгованості в розмірі 109192,90 грн. та суму судового збору, а також розірвати кредитний договір №19485-МПК від 21.09.2016 року укладений між сторонами. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між 21 вересня 2016 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК КОНКОРД», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної Позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексно обслуговування клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «АКБ «КОНКОРД» №19485-МПК та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч ) гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 37,0% річних. Однак, відповідачем порушено договірні зобов`язання, у зв`язку з чим з його боку наявна заборгованість, котра станом на 17.04.2019 року склала 109 192,90 грн., з яких: - прострочена заборгованість за основною заборгованістю - 40 000,00 (сорок тисяч гривень 00 коп.); - відсотки прострочені за кредитом 5 456,92 гривень; - плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 37 833, 60 гривень, - санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором 25 902,38 гривень. Тому, просять суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №19485-МПК від 21.09.2016 року в розмірі 109 192,90 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Крім того, представником позивача надано письмову заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Ухвалою суду від 19.10.2018 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Представник позивача у судове надала письмову заяву про можливий розгляд справи за їх відсутності та просили уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, у визначений судом термін, надав відповідний відзив на позовну заяву, згідно якого повністю заперечував проти пред`явлених позовних вимог у зв`язку з їх не доведеністю та необґрунтованістю, тому просив суд відмовити у задоволенні позов, у повному обсязі а також зазначив про можливий розгляд справи без їх участі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК КОНКОРД», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної Позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексно обслуговування клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «АКБ «КОНКОРД» №19485-МПК та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч ) гривень строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 37,00% річних. Згідно ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом, станом на 17.04.2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 109 192,90 грн., яка складається з наступного: - прострочена заборгованість за основною заборгованістю - 40 000,00 (сорок тисяч гривень 00 коп.); - відсотки прострочені за кредитом 5 456,92 гривень; - плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 37 833, 60 гривень, - санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором 25 902,38 гривень. Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, оскільки встановлено порушення відповідачем умов договору щодо неповернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, враховуючи суму отриманих коштів та розмір заборгованості, суд розцінює як істотне, та яке може бути підставою для розірвання договору згідно вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, слід задовольнити у повному обсязі. Що стосується заяви представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., суд, дослідивши матеріали справи, та

Outcome: approved