Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач у вересні 2020 року через свого представника звернулася до суду і просить визнати за нею майнові права на об`єкт інвестування, а саме квартиру [ADDRESS] згідно Договору № 52-02/С-3 від 10.11.2005 на участь у пайовому будівництві. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 березня 2001 року її батьком [PERSON] було укладено заповіт в разі його смерті, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер, а позивач прийняла спадщину. За час свого життя 10.11.2005 між [PERSON] та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» (відповідач) було укладено Договір № 52-02/С-3 на участь у пайовому будівництві. Відповідно до предмету даного договору [PERSON] вкладає кошти у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку, яке розташоване за адресою - [ADDRESS] відповідно до графіку: - 95% від планової загальної площі об`єкта вноситься з моменту початку фінансування за ціною 4 500,00 грн за 1 кв.м. до 15 листопада 2005 року. Залишок фінансування вноситься після кінцевого уточнення Бюро технічної інвентаризації загальної площі по ціні, що буде встановлена відповідачем на момент внесення коштів, а відповідач приймає [PERSON] у пайове будівництво даного будинку та протягом двадцяти робочих днів після закінчення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію зобов`язується передати останній і оформлення права власності на об`єкт вказаний в п. 1.2. «Довідка про фінансування у 100% загальної площі конкретної квартири за договором». Запланована дата введення будинку в експлуатацію - II квартал 2007 року. [PERSON] виконав свої договірні зобов`язання перед відповідачем стосовно фінансування об`єкту та сплатив на його користь грошові кошти в розмірі 223 753,50 грн. Проте відповідачем не виконано жодного зобов`язання згідно договору на участь у пайовому будівництві, а будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] на сьогоднішній день не закінчено, будівельні роботи припинені, зазначений будинок знаходиться на стадії незавершеного будівництва. Ухвалою від 15 жовтня 2020 року за вищевказаним позовом відкрито загальне позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 березня 2001 року її батьком [PERSON] було укладено заповіт в разі його смерті, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер, а позивач прийняла спадщину. Інших спадкоємців у [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 359/2019. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За час свого життя 10.11.2005 між [PERSON] та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» (відповідач) було укладено Договір № 52-02/С-3 на участь у пайовому будівництві. Відповідно до предмету даного договору [PERSON] вкладає кошти у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку, яке розташоване за адресою - [ADDRESS] відповідно до графіку: - 95% від планової загальної площі об`єкта вноситься з моменту початку фінансування за ціною 4 500,00 грн за 1 кв.м. до 15 листопада 2005 року. Залишок фінансування вноситься після кінцевого уточнення Бюро технічної інвентаризації загальної площі по ціні, що буде встановлена відповідачем на момент внесення коштів, а відповідач приймає [PERSON] у пайове будівництво даного будинку та протягом двадцяти робочих днів після закінчення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію зобов`язується передати останній і оформлення права власності на об`єкт вказаний в п. 1.2. «Довідка про фінансування у 100% загальної площі конкретної квартири за договором». Запланована дата введення будинку в експлуатацію - II квартал 2007 року. [PERSON] виконав свої договірні зобов`язання перед відповідачем стосовно фінансування об`єкту та сплатив на його користь грошові кошти в розмірі 223 753,50 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Проте відповідачем не виконано жодного зобов`язання згідно договору на участь у пайовому будівництві, а будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] на сьогоднішній день не закінчено, будівельні роботи припинені, зазначений будинок знаходиться на стадії незавершеного будівництва. Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Положеннями ст. 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно ч. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій й об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. На думку суду, оскільки зобов`язання [PERSON] за договором № 52-02/С-3 від 10 листопада 2015 року були виконані у повному обсязі, а саме профінансовано об`єкт інвестування (квартира [ADDRESS] ) у даному незавершеному будівництвом об`єкті, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача, як єдиного спадкоємця [PERSON] , необхідно задовольнити, скільки відповідачем АТЗК «ДВК» порушено умови договору та не виконано свої зобов`язання. Визнання майнового права за позивачем не надає їй права здійснювати оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомості у органах державної реєстрації нерухомого майна, а є лише встановленим судом фактом набуття нею речових прав у вигляді майнових прав на вказаний об`єкт інвестування. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з АТЗК «ДВК» на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 400,00 грн, що підтверджується квитанцією про його оплату. На підставі викладеного та

Outcome: approved