Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є сином [PERSON], 1947 року народження, який з 05.01.1969 року по 29.08.2008 року працював в ПАТ «Сумське НВО», а 29.08.2008 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. За життя батько позивача отримав звання ветерана праці. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 64 від 09.07.2008 року батьку позивача - [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ змішаної етіології (пил+токсичні речовини+інфекція) ІІІ ст. в фазі загострення. Трахеобронхоалгія. Дискенезія бронхів ІІ ст. Стан після сегментарної резекції нижньої долі правої легені з приводу бронхоектатичної хвороби. Емфізема легень ІІ ст. ЛН ІІІ ст. Хронічне некомпенсоване легеневе серце. НК ІІ ст. (захворювання професійне). Нейросенсорна туговухість с помірним степенем ІІІ ст. зниження слуху професійного характеру (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензивне серце (гіпертрофія міокарда лівого шлуночка, гіпертонічна ангіопатія сітківки). ІХС. Дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, СН ІІ А ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка ІІІ ф.кл. Варикозна хвороба правої кінцівки, вени лівої нижньої кінцівки, ХЛВФ І ст. Дискинезія жовчного міхура. Хронічний гепатоз. Гіперметропія слабкого ступеня обох очей. Початкова вікова катаракта обох очей. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Деформуючий остеоартроз правового гомілковостопного суглобу (супутній діагноз). Згідно акту освідчення фтизіатричної МСЕК від 08.10.2008 року про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності, ступінь втрати професійної працездатності у [PERSON] склала 75 % безтерміново та встановлено другу групу інвалідності й необхідність санаторного лікування, лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер від професійного захворювання. Відповідно до довідки про причину смерті № 51 від 04.02.2016 року він помер від хронічного обструктивного захворювання легень. 06.04.2016 р. Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Втрата батька спричинила позивачеві моральні страждання та переживання, які оцінюються у розмірі 100000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представниці відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.04.1972 року міськбюро ЗАГС м. Суми, за актовим записом №11119 (а.с.6). З 05.01.1969 року по 29.08.2008 року [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», що підтверджується копією його трудової книжки (а. с.7-9). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 64 від 09.07.2008 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ змішаної етіології (пил+токсичні речовини+інфекція) ІІІ ст. в фазі загострення. Трахеобронхоалгія. Дискенезія бронхів ІІ ст. Стан після сегментарної резекції нижньої долі правої легені з приводу бронхоектатичної хвороби. Емфізема легень ІІ ст. ЛН ІІІ ст. Хронічне некомпенсоване легеневе серце. НК ІІ ст. (захворювання професійне). Нейросенсорна туговухість с помірним степенем ІІІ ст. зниження слуху професійного характеру (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензивне серце (гіпертрофія міокарда лівого шлуночка, гіпертонічна ангіопатія сітківки). ІХС. Дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, СН ІІ А ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка ІІІ ф.кл. Варикозна хвороба правої кінцівки, вени лівої нижньої кінцівки, ХЛВФ І ст. Дискинезія жовчного міхура. Хронічний гепатоз. Гіперметропія слабкого ступеня обох очей. Початкова вікова катаракта обох очей. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилрному басейні. Деформуючий остеоартроз правового гомілковостопного суглобу (супутній діагноз) (а.с. 10). 08.10.2008 р. МСЕК встановила [PERSON] ІІ групу інвалідності та 75 відсотків втрати професійної працездатності безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.11). [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.02.2016 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, за актовим записом № 212 (а.с.13). 04.02.2016 року було видано довідку № 51 про причину смерті [PERSON], згідно з якою причиною смерті [PERSON] стало хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.15). 06.04.2016 року МСЕК видано довідку, серія 10 ААА, №001022, про причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням (а.с.16). З копії посмертного епікризу [PERSON] вбачається, що хворий періодично проходив амбулаторне та стаціонарне лікування. Приймав постійно інгалятор «Симбікорт», «Беродуал». В стаціонарі антибактеріальна терапія, муколітична НПВС, гіпотензивні, сечогінні препарати. Поступово стан хворого погіршувався. З 2008 року інвалід ІІ гр. + 45% по профзахворюванню. Регулярно проходив лікування: стаціонарне лікування в КУ «СМКЛ №4», амбулаторне - в дільничного терапевта. Регулярно приймав «Симбікорт», «Амброкосол», «Дігоксин», «Торсид», «Варфарин». Стан хворого був стабільний. Помер раптово, після втрати свідомості 02.02.2016 року приблизно 21 год. 45 хв. вдома. Швидка медична допомога зафіксувала смерть. 03.02.2016 року дільничний терапевт разом з працівником поліції оглядали труп - ознак насильницької смерті виявлено не було (а.с. 38). Таким чином, судом встановлено, що роботодавцем було порушено право батька позивача на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникло професійне захворювання, що спричинило смерть особи. Цей факт підтверджено медичними документами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд враховує характер професійного захворювання померлого [PERSON], пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, яка втратила близьку людину, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і відшкодування завданої моральної шкоди. На підставі викладеного, враховуючи характер та обсяг страждань позивача, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках і їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 25 000 грн. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial