Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ, [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ про скасування постанов про накладення арешту на іпотечне майно. Під час розгляду справи в якості співвідповідача залучено [PERSON] примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області та в якості третіх осіб: ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Західінкомбанк». Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.11.2006р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML- F00/271/2006. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником зобов'язань перед банком за кредитним договором,- 07.11.2006 року між банком та [PERSON] укладений договір іпотеки №PCL-F00/271/2006, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№7096. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 07.11.2006 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 24.12.2010року між ПАТ «OTП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором іпотеки. Під час підготовки до продажу предмета іпотеки позивачем виявлено арешти, накладені [PERSON] та [PERSON] відділами ДВС, а також арешт, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, які унеможливлюють добровільну реалізацію предмета іпотеки. Так, 17.02.2010 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]; 13.04.2010 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 20.08.2010 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 12.12.2012 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]; При цьому, квартира №345, що по вул. Г.Дніпра, 81 в м. Черкаси, з 07.11.2006 року знаходиться в іпотеці банку згідно договору іпотеки № РСГ-Г00/271/2006, який був укладений між AT «ОТП Банк» та [PERSON], яка є власником та надала її в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором № МЬ-Б00/271/2006 від 07.11.2006 року. Таким чином, позивач просить суд, - скасувати арешт на все майно, що належить [PERSON], накладений постановою [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ від 17.02.2010 року; скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ від 13.04.2010 року; скасувати арешт на квартиру №345, що належить [PERSON], по вул.. Г.Дніпра, 81, в м. Черкаси, накладений постановою [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ від 20.08.2010 року; скасувати арешт на все майно, що належить [PERSON], накладений постановою [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ від 12.12.2012 року; скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою [PERSON] відділу ДВС ЧМУЮ від 10.03.2010 року. Ухвалою суду від 22.03.2016р. позовні вимоги в частині скасування арешту на вказану квартиру, належну [PERSON], накладеного ухвалою [PERSON] райсуду м. Черкаси від 02.10.2009р., залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та третьої особи ПАТ «ОТП Банк» за довіреністю Григор»єв В.В. повністю підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON], третя особа:ПАТ «Західінкомбанк» не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] відділ ДВС ЧМУЮ не з»явився, його представником за довіреністю [PERSON] надано письмові заперечення проти позову. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання відповідач [PERSON] відділ ДВС ЧМУЮ не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника і зазначено про необхідність відмови у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником за довіреністю [PERSON] надано заяву про розгляд справи за його відсутністю, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 07.11.2006р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-F00/271/2006. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником зобов'язань перед банком за кредитним договором,- 07.11.2006 року між банком та [PERSON] укладений договір іпотеки №PCL-F00/271/2006, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр.№7096. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 07.11.2006 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 24.12.2010року між ПАТ «OTП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором іпотеки. Крім того, встановлено, що: 17.02.2010 року [PERSON] відділом ДВС відкрито виконавче провадження №17572285 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» в розмірі 893500,79грн. за виконавчим листом №2-5467 від 29.01.2009р. і накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]; постановою державного виконавця від 26.11.2009р. відкрито виконавче провадження №16262988 про арешт та заборону на дії за виконавчим документом по ухвалі суду №2-2-3428 від 02.10.2009р. (стягувач КБ «Західінкомбанк», боржник [PERSON]О.) і 13.04.2010 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При цьому, постановою головного державного виконавця від 01.06.2010р. дане виконавче провадження закінчене з підстав повного фактичного виконання рішення за виконавчим документом; постановою від 20.08.2010 року за ВП б/н з виконання виконавчого листа №2-198, виданим [PERSON] райсудом м. Черкаси 02.08.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь КБ «Західінкомбанк» боргу в розмірі 1671811,81грн. [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; постановою державного виконавця від 04.10.2010р. відкрито виконавче провадження №21757189 за виконавчим листом №2-198 від 21.09.2010р. про солідарне стягнення з ПП «Лаккі-Плюс» та [PERSON] на користь КБ «Західінкомбанк» боргу в розмірі 1671811,81грн. і 12.12.2012 року [PERSON] відділом ДВС накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]; постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ЧМУЮ від 17.07.2009р. відкрито виконавче провадження №13848633 за виконавчим написом №1105 від 19.06.2009р. про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 901701,68грн. і 10.03.2010р. накладено арешту на майно - квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON] Постановою державного виконавця від 09.02.2012р. виконавчий документ виконавчий напис №1105 повернуто стягувачеві на підставі письмової заяви останнього. Крім того, вказані відомості про накладені арешти на майно [PERSON] в т.ч. щодо квартири №345, що по вул.. Г.Дніпра, 81 в м. Черкаси містяться в інформаційній довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 05.10.2015р. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Згідно із ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави. Відповідно до ст.ст. 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»- лише іпотекодержатель має першочергове право перед іншими кредиторами на задоволення за рахунок продажу предмету іпотеки своїх обґрунтованих майнових вимог. Згідно із ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а тому відповідно до Витягів про реєстрацію у державному реєстрі іпотек та про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07.11.2006 року, вищий пріоритет на заставне майно має позивач по даній справі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з божника коштів, або коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателя. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Також, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. За результатами розгляду справи встановлено, що єдиним іпотекодержателем нерухомого майна квартири №345, що по вул. Г.Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить на праві власності [PERSON], є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Дане положення закріплено і в договорі іпотеки, зокрем, - п. 6.4 «Позасудове врегулювання». Отже, судом встановлено обставини про те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позбавлений права в позасудовому порядку, відповідно до договору іпотеки від 07.11.2006р., вирішити питання про продаж/реалізацію предмету іпотеки вказаного нерухомого майна, оскільки маються арешти, накладені на це нерухоме майно органами державної виконавчої служби. Також, під час розгляду справи встановлено, що постановами державних виконавців органів ДВС від 17.02.2010р. та 12.12.2012р. накладено арешти на все майно боржника [PERSON], в т.ч. на квартиру №345, яка є предметом договору іпотеки від 07.11.2006р. На думку суду, безпідставними є позовні вимоги позивача про скасування даних постанов в частині накладених арештів на все майно, а не лише на спірну квартиру, оскільки, таким чином, - будуть порушені права інших стягувачів за відповідним виконавчими документами. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що порушені права позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» потребують захисту у спосіб, що ним обрано, який відповідає ст. 16 ЦК України, а тому його уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме необхідно скасувати: постанову державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 17.02.2010р. щодо накладення арешту на майно - квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON] (ВП №17572285); постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 13.04.2010р. щодо накладення арешту на майно квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON] (ВП №16262988); постанову державного виконавця Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 20.08.2010р. щодо накладення арешту на майно квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON]. (б/н, в/л №2-198); постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 12.12.2012р. щодо накладення арешту на майно - квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON] (ВП №21757189); постанову державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 10.03.2010р. щодо накладення арешту на майно - квартиру №345, що по вул. Героїв Дніпра, 81 в м. Черкаси, яка належить [PERSON]О.(ВП №13848633); в іншій частині позову слід відмовити. На підставі викладеного та,

Outcome: partial