Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач, ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON]., про стягнення суми боргу в розмірі 10713 грн. 93 коп. та судового збору в розмірі 1\~378 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 21.02.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Економтеплоком» було укладено договір про надання послуг №03 та Додаткова угода №016592 від 21.02.2014 року та надання косметичних засобів. Відповідно до п.1.1. Основного договору та Акту приймання-передачі до нього №СМ1012 від 21.02.2014 року ТОВ продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити виготовлення меблів на умовах визначених розділом 1. Відповідно до угоди Відповідач мав сплатити за товар суму 8400 грн., з яких 2100 грн. до моменту отримання, 6300 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі, що підтверджується підписом відповідача під Актом приймання передачі. Між ТОВ та Позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2023726 від 17.10.2013 року за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступити право вимоги боргу до Боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалася на умовах відстрочки ТОВ з метою забезпечення отримання оплати за товар запропонувало, а відповідач погодився та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг» за яким позивач сплатив Товариству борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу. Позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 6300 грн. 3-ма платежами по 2100 грн. в період з 25.02.2014 по 25.04.2014 року включно. Відповідач не здійснив жодного платежу. У звязку з невиконанням взятих не себе зобовязань від подач має сплатити штрафні санкції: 1200 грн. штраф; 1534 грн. - інфляційні збитки ; 299.25 грн. 3% річних. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення). Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Економтеплоком» було укладено договір про надання послуг №03 та Додаткова угода №016592 від 21.02.2014 року та надання косметичних засобів. Відповідно до п.1.1. Основного договору та Акту приймання-передачі до нього №СМ1012 від 21.02.2014 року ТОВ продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити виготовлення меблів на умовах визначених розділом 1. Відповідно до угоди Відповідач мав сплатити за товар суму 8400 грн., з яких 2100 грн. до моменту отримання, 6300 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі, що підтверджується підписом відповідача під Актом приймання передачі. Між ТОВ та Позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2023726 від 17.10.2013 року за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступити право вимоги боргу до Боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалася на умовах відстрочки ТОВ з метою забезпечення отримання оплати за товар запропонувало, а відповідач погодився та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг» за яким позивач сплатив Товариству борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу. Позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 6300 грн. 3-ма платежами по 2100 грн. в період з 25.02.2014 по 25.04.2014 року включно. Відповідач не здійснив жодного платежу. У звязку з невиконанням взятих не себе зобовязань відповідач має заборгованість у сумі 10713.93 грн., яка складається з 6300 грн. основна сума боргу; штрафні санкції: 1200 грн. штраф; 1534 грн. - інфляційні збитки; 299.25 грн. 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач у строк встановлений договором не приступив до виконання зобовязання та не виконав у встановлений строк його взагалі, чим порушив взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання , має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Сучасний Факторинг» є законними та обґрунтованими а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved