Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСББ «Соце правди» було створено співвласниками будинку [ADDRESS] проведено його державну реєстрацію. З 01.09.2014 р. позивач прийняв житовий будинок на баланс та набув статусу балансоутримувача будинку. Відповідач є власником квартири [NUMBER] за вказаною адресою, користується послугами, що надавались позивачем, проте належним чином комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. утворилась заборгованість, яка з урахуванням інфляційних втрат, 3 % річних становить 26 812,97 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 14.12.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 16.07.2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ОСББ «Сонце правди» на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 28.08.2014 р., прийняло на баланс житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). 18.09.2014 р. між позивачем та ПАТ «Київенерго» укладено договір №1030235 на постачання теплової енергії у гарячій воді. 25.11.2014 р. між позивачем та ПАТ «АК «Київводоканал» укладено договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (а.с.21-24). Відповідно до відомостей відділу обліку т моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 07.12.2017 р., відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно довідки про нарахування та оплату по особовому рахунку, станом на 16.07.2018 р., розмір боргу становить 18 38,13 грн., 3 % річних за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. становлять 1 497,78 грн., інфляційні нарахування за адний період - 6 977,06 грн. Загальна сума боргу становить 26 812,97 грн. (а.с. 44-45). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачами, у зв'язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг в розмірі 26 812,27 грн., а тому суд приходить до висновку, що позивачами, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved