Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи: Миколаївський районний сектор Головного управління ДМСУ в Одеській області та Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку предмета іпотеки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №771 від 22 березня 2007 року у розмірі 114\~932 гривень 64 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 квітня 2007 року за реєстровим №1186, а саме на: житловий будинок, житловою площею 18.9 кв.м. та загальною площею 56.3 кв.м., а також господарські споруди, які розташовані в смт. Миколаївка по вулиці Комсомольська №13 Миколаївського району Одеської області на земельній ділянці площею 1\~462 кв.м., що належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Виселити [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку, який розташований в смт. Миколаївка по вулиці Комсомольська №13 Миколаївського району Одеської області зі зняттям з реєстраційного обліку у Миколаївському районному секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позов не визнала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 22 березня 2007 року між ним та філією Миколаївське відділення №7285 ВАТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір №771, відповідно з яким банк надав йому кредит у розмірі 50\~000 гривень. 23 квітня 2007 року з метою забезпечення зобовязань про кредитному договору було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є житловий будинок по вулиці Комсомольська 13 в смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області. Однак при укладені договору іпотеки зазначений договір не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, завданням якого є захист неповнолітніх та малолітніх дітей. На момент підписання договору іпотеки в житловому будинку по вулиці Комсомольська 13 в смт. Миколаївка були зареєстровані неповнолітні діти: його дочка [PERSON] [INFO] та племінник [PERSON] [INFO], в звязку з чим вважає неможливим звернення стягнення на предмет іпотеки та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Крім того просив суд визнати договір іпотеки недійсним. Представник органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в Одеській області [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки в житловому будинку по вулиці Комсомольська 13 в смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON] [INFO]. Вислухавши сторони, вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №771 від 22 березня 2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №7285 АТ «Ощадбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 50 \~000 (пятдесят тисяч) гривень, строком до 21 березня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,5 % на рік (а.с.23-24). 12 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №7285 АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 кредитного договору №771 від 22 березня 2007 року відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 85\~000 (вісімдесят пять тисяч) гривень (а.с.25). 29 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське відділення №7285 АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 кредитного договору №771 від 22 березня 2007 року відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 100\~000 (сто тисяч) гривень (а.с.26). У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем і [PERSON], [PERSON] 23 квітня 2007 року укладено договір іпотеки , посвідчений 23 квітня 2007 року державним нотаріусом Ананьївської районної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1186. Згідно зазначеного договору банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, житловою площею 18.9 кв.м. та загальною площею 56.3 кв.м., а також господарські споруди, які розташовані в смт. Миколаївка вулиця Комсомольська 13 Миколаївського району Одеської області на земельній ділянці площею 1\~462 кв.м. (а.с.20-22). Предмет іпотеки (житловий будинок з господарськими будівлями) належить іпотекодавцю ( [PERSON] та [PERSON]В.) на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Ананьївською державною нотаріальною конторою Одеської області 15 травня 2006 року за реєстровим №1727 та зареєстрованого в ДП Миколаївське РБТІ в реєстрову книгу №2, номер запису №364, реєстраційний номер 12812266, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №13962411 від 21 березня 2007 року виданого ДП Миколаївське РБТІ (а.с.20-22). Згідно п.1 договору іпотеки цим договором забезпечується виконання Боржником зобовязань перед Іпотекодержателем, що випливають з укладеного між ними кредитного договору №771 від 22 березня 2007 року, а також усіх додаткових угод до нього (а.с.20). Згідно п.2.1.1 договору іпотеки предмет іпотеки на момент посвідчення цього договору нікому іншому не проданий, іншим способом не відчужений, під арештом, під заставою, у тому числі податковою, не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав третіх осіб як у межах, так і за межами України немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений, не обтяжений будь-якими зобовязаннями, крім тих, що передбачені цим договором, є правомірно набутим та є власністю Іпотекодавця. Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав [PERSON] кредит, шляхом видачі готівки з кредитного рахунку в сумі 50 \~000 гривень. Згідно п.п.3.3.1; 3.3.2; 3.3.3; 3.3.4; 3.3.5 зазначеного кредитного договору [PERSON] зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, а саме: повернути кредит в сумі 50 000 гривень та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по кредитному договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції; у разі порушення умов Договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами та пені, а у разі нецільового використання Кредиту також штраф у 10% від суми кредитних коштів, що використані не за цільовим призначенням; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях. В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобовязань по погашенню кредиту та сплаті відсотків не виконував. Таким чином [PERSON] порушив строки виконання платіжних зобовязань. 9 грудня 2014 року Миколаївським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 77 542 гривень 74 коп., а рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2015 року стягнуто заборгованість солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] у сумі 77\~542 гривень 74 коп. (а.с.121-123). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.02.2012 р., право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України). Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 29 липня 2015 року прострочена заборгованість по вищезазначеному кредиту склала 114 932 гривень 64 коп., з них: строковий основний борг по кредиту 11 633 гривень 74 коп.; прострочений основний борг по кредиту 53\~952 гривень 18 коп.; прострочені проценти за користування кредитом 12 658 гривень 90 коп.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 20 106 гривень 18 коп.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 3 882 гривень 63 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум по кредиту 8 860 гривень 54 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених відсотків по кредиту 1 816 гривень 03 коп.; 3% річних від прострочених сум по кредиту 2 022 гривень 44 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.10-19). Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. 7 березня 2014 року позивач надіслав відповідачам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про усунення порушення №28/01-19/2508 якою було їх попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання ними усунення порушень по сплаті кредитної заборгованості (а.с.6). Зазначені порушення відповідачами не були усуненні. 29 липня 2015 року позивач надіслав відповідачам [PERSON] про звільнення житлового приміщення (квартири) та зняття з реєстрації № 28/01-3/771/14686 та № 28/01-3/771/14637 (а.с.7,8). У відповідності до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON], треті особи: Миколаївський районний сектор Головного управління ДМСУ в Одеській області та Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved