Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач у липні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 12.12.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Свердбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0304/1207/98-007 з подальшим внесенням змін та доповнень, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 750 000,00 дол. США, з розрахунку 13,5% річних за користування кредитом на строк з 12.12.2007 року до 11.12.2030 року, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Посилається на те, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 330/2262/14-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено факт видачі кредитних коштів, факт переходу прав кредитора та факт невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань, згідно умов кредитного договору. Таким чином, станом на 13.06.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором, що складається з 59475,27 дол. США сума заборгованості по відсоткам та 228844,98 грн. пеня. Просить суд, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що складається з 59475,27 дол. США сума заборгованості по відсоткам та 228844,98 грн. пеня, а також стягнути судові витрати по справі у розмірі 26989,57 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 05 серпня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2019 року постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засіданні по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що \~ 12.12.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Свердбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0304/1207/98-007, з подальшим внесенням змін та доповнень.\~\~Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 750 000.00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 12.12.2007 року по 20.09.2030 року. 19.11.2009 року та 18.05.2012 року були внесені зміни та доповнення до кредитного договору № 0304/1207/98-007 від 12.12.2007 року в частині строку повернення кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором кредиту 0304/1207/98-007 від 12.12.2007 року, у [PERSON] виникла заборгованість за відсотками (період з 13.06.2016 року до 13.06.2019 року) у розмірі 59475,27 дол. США та пеня у розмірі 228\~844,998 грн. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 330/2262/14-ц встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Також встановлено, що [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим, станом на 11.09.2014 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 9024692, 90 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 7 514 297, 09 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 510 395, 81 грн , що підтверджується графіком погашення кредиту, розрахунком заборгованості за кредитом. 09.09.2014 року позивач направив відповідачу лист вимогу погашення кредиту, де звернув увагу на той факт, що в разі непогашення кредиту банк задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна . У пункті 9.1 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначених у пункті 2.1 цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, установлених пунктами 3.1, 3.3 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов`язаний виконати зазначені зобов`язання в порядку, передбаченому пунктами 9.2, 9.3 цього договору. Згідно з пунктом 9.2 кредитного договору вимога про дострокове повернення кредиту та процентів за користування ним направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника. Сторони досягли згоди, що датою, якою починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення. Відповідно до пункту 9.3 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником зазначеної у пункті 9.2 цього договору письмової вимоги банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений у пункті 9.2 договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов`язаньза цим договором та/або пред`явити позов до позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають із цього договору, з будь-якого майна позичальника. Отже, з 09.09.2014 року, Банком, в односторонньому порядку, були змінені умови договору та зобов`язання щодо строку його дії, шляхом направлення відповідачу листа-вимоги погашення кредиту та в подальшому звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Після чого, згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Дельтабанк», використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в іпотеку майна. Як результат, рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 330/2262/14-ц, що набрало чинності, задоволено позовні вимоги до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 9 024 692, 90 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 7 514 297 гривень 09 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 1 510 395 гривень 81 копійка, за кредитним договором № 0304/1207/98-007 від 12.12.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 0304/1207/98-007-Z від 12.12.2007 року з [PERSON] , шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнати за іпотекодержателем AT «Дельта банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: комплекс, базу відпочінок «Амбер», разом з усіма його приналежностями, який складається: з літера А-2- корпус для лікування та відпочинку, житловою площею 613 кв.м., загальною площею 993,4 кв.м., літера Б-1- корпус для дозвілля, загальною площею 239 кв.м., літера Г-1- кафе-бар,загальною площею 225, 4 кв.м., літера Д-3 будинок мисливця, загальною площею 185, 6 кв.м., 1- огорожа, загальною площею 267 кв.м., 2- водогін, 3-замощення, загальною площею 1000 кв.м., та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу бази відпочинку «Амбер» від 08.05.2003 p., посвідченого приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Онищук Н.С. 08.05.2003 p., та зареєстрованого в реєстрі за № 1316, і рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 23.08.2007 p., по справі № 2- 898/2007, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Якимівське БТІ» 26.10.2007 року в реєстровій книзі №1, номер запису 114 за реєстровим № 529400; земельну ділянку, з цільовим призначенням - розміщення готелю «Амбер», загальною площею 0,3325 га, право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05.10.2006 року виданого Кирилівською селищною радою, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010626400237. Предметом розгляду вищевказаної справи був договір іпотеки 0304/1217/98-007-Z від 12.12.2007 року та кредитний договір від 12.12.2007 року № 0304/1207/98-007, за яким Договором купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Такими діями, кредитор\~на власний розсуд\~змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк». У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою\~статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 59475,27 доларів США (1\~570\~259 грн. 71 коп.), починаючи з 13.06.2016 року як відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеному в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, у справі № №\~310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18 Щодо стягнення пені за кредитним договором, суд зазначає наступне. Звертаючись з позовом до суду, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором кредиту 0304/1207/98-007 від 12.12.2007 року, згідно якого зазначений розрахунок пені з 14.06.2018 року до 12.06.2019 року. Разом з тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 330/2262/14-ц засвідчує про настання строку виконання договору в повному обсязі, а тому твердження позивача про необхідність стягнення з відповідача пені за кредитним договором з 14.06.2018 року до 12.06.2019 року, тобто поза межами строку дії договору, є безпідставним та не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення заборгованості поза межами строку дії договору. За таких обставин суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. Крім того, суд звертає увагу, якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, про які банк у цій справі не заявляв. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed