Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач ставить питання про визнання за нею право власності на земельну ділянку площею 0,04 га у Сумському міському громадському садівничому товаристві «Залізничник-2» під №44, надану для садівництва, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що є донькою померлого. У 1983 році останній отримав у користування спірну земельну ділянку, у 1993 році вона була передана йому у власність. Однак з невідомих причин акт на земельну ділянку ним отриманий не був, а при складанні списку громадян для передачі земельних ділянок у приватну власність, було помилково зазначено по-батькові власника «[PERSON]» замість «[PERSON]». Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми встановлено, що [PERSON] та зазначений в списку [PERSON] є однією особою. Однак, отримати позивачем свідоцтво про право власності на земельну ділянку на ім'я батька не є можливим, оскільки він є померлим. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача надав письмовий відзив (а. с. 49), в якому просив слухати справу у його відсутність. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, актовий запис №2025, прізвище заявника до шлюбу «[PERSON]» (а.с.10) Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, [PERSON] до шлюбу мала прізвище «[PERSON]». (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Єдиною спадкоємицею після померлого є його донька [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи №5/2012 . Згідно довідки садівничого товариства «Залізничник - 2» від 23.06.2017 року, за життя [PERSON] користувався земельною ділянкою «44 (289) в Сумському громадському садівничому товаристві «Залізничник-2» в період з 1983 року по 2011 рік (а.с.12). Вказана обставина також підтверджується копією чекової книжки садовода та копією свідоцтва про реєстрацію об'єднання громадян (а.с.13-14). Згідно листа Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі, станом на 1 січня 2013 року право власності та право користування на земельну ділянку, розташованої за адресою м. Суми, садівниче товариство «Залізничник», діл. 44 за громадянином [PERSON] не зареєстровано (державний акт на право власності на земельну ділянку на даного громадянина не видавався) (а.с.16). Як вбачається з додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №723 про передачу в приватну власність земель (п. 54), земельна ділянка площею 0,04 га у Сумському міському громадському садівничому товаристві «Залізничник-2» під № 289, передана у приватну власність [PERSON]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року встановлено, що померлий [PERSON], та вказаний під №54 у додатку до рішення Сумського міськвиконкому №723 від 16 грудня 1993 року як [PERSON], є однією і тією ж особою (а.с.17). Таким чином встановлено, що [PERSON] була передана у приватну власність спірна земельна ділянка, однак за життя ним не були оформлені документи на право власності, що унеможливлює оформлення права власності на вказану земельну ділянку спадкоємцями. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред'явити позов про його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності. Згідно ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майного права та інтересу. Отже позивач по справі, як спадкоємиця за законом, має право на спірну земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючих документів позбавлена можливості оформити спадщину в установленому законом порядку. Іншого порядку визнати за позивачем права власності на спірну земельну ділянку чинним законодавством не передбачено. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved