Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позиція сторін у справі У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про стягнення заробітної плати в сумі 306 812, 61 грн, трьох процентів річних в розмірі 17 890, 00 грн, інфляційних втрат в розмірі 71 800, 52 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що [PERSON] працювала у ПАТ КБ «Правекс-Банк» з 21 серпня 2012 року по 16 квітня 2018 року. В лютому 2016 року позивач отримала пропозицію від відповідача перейти на посаду Начальника відділу із окладом згідно з штатним розкладом, а саме 42 560, 00 грн. З 01 липня 2016 року вона займала посаду начальника відділу забезпечення головного фінансового управління. Після переведення на посаду Начальника відділу, позивачу в усному порядку з боку адміністрації відповідача повідомлено про те, що заробітна плата не буде виплачуватися у погодженому розмірі. В порушення досягнутих домовленостей відповідач почав виплачувати заробітну плату двічі меншу ніж ту, яку попередньо їй було запропоновано та на яку вона погодилась. На переконання позивача, відповідач затвердив її на посаді начальника відділу в той період часу, коли розмір посадового окладу начальника відділу складав 42 560, 00 грн, що підтверджується протоколом Спостережної ради ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 22.02.2016 № 4_16; рішенням Голови Правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 29.02.2016р. № 31; штатним розкладом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» станом на 01.01.2016; заявою про переведення на посаду Начальника відділу, яка подана 29.06.2016, тобто коли розмір посадового окладу Начальника відділу складав 42 560, 00 грн. З 02.11.2015 на позивача покладено виконання обов`язків Начальника відділу. За виконання зазначених обов`язків вона отримувала доплату у розмірі 4 255, 00 грн. Таким чином, протягом періоду виконання обов`язків начальника відділу вона отримувала заробітну плату на загальну суму 23 950, 00 грн до утримання податків (19 695, 00 грн оклад Керівника групи + 4 255, 00 грн доплати). Абсурдність ситуації підкреслює той факт, що починаючи з 01.11.2016 року головний спеціаліст (тобто посада із меншою відповідальністю та функціональними обов`язками) у відділі, начальником якого з 01.07.2016 була позивач, має посадовий оклад майже в півтора рази більший ніж її. Позивач вказує, що переведення на посаду Начальника відділу пов`язане з значно ширшими посадовими обов`язками та вищою відповідальністю, тому вона б ніколи не погодилася зайняти цю посаду без відповідного підвищення заробітної плати. Наказ відповідача від 01.07.2016 за № 6-шр позивач вважає сфальсифікованим, таким що взагалі не видавався та який не може створювати юридичні наслідки. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що Спостережною радою банку прийнято рішення № 4_16.20 від 22.02.2016р. про переведення позивача на посаду начальника відділу забезпечення головного управління фінансового управління. В рішенні Спостережної ради банку не зазначено про підвищення посадового окладу позивачу. 01.07.2016р. видано Наказ № 2107-к про переведення працівника на посаду начальника відділу зі збереженням посадового окладу. Працівник був запрошений для ознайомлення з Наказом про переведення, але протягом майже 2 тижнів з дати переведення позивач відмовлявся ознайомлюватися з наказом. 11.07.2016 банком складено Акт фіксації відмови працівника від ознайомлення з цим наказом. Тому твердження позивача про те, що банк умисно не ознайомлював його з наказом про переведення і надав лише на адвокатський запит не відповідає дійсності. Позивач не надає до суду доказів того, що пропозиція з посадовим окладом у розмірі 42 560, 00 грн була їй надана - відсутні будь-які документи, в яких би було вказано такий посадовий оклад. Представник відповідача зазначив, що в банку діє індивідуальний підхід до визначення розміру заробітної плати. З урахуванням положень чинного законодавства України банк визначає розмір заробітної плати кожному працівнику, виходячи з його професійно-ділових якостей працівника, а також складності та умов виконуваної роботи. Також в даному випадку необхідно врахувати те, що чинне законодавство України не містить вимоги чи зобов`язання роботодавця збільшувати розмір заробітної плати працівнику при переведенні на іншу посаду, в тому числі керівну. У зв`язку з тим, що наказом про переведення позивача встановлено, що переведення на посаду начальника відділу відбувається зі збереженням посадового окладу, відповідні зміни були внесені у штатний розпис, яким встановлено перелік посад, які підлягають виведенню зі штатного розпису та посади з посадовими окладами, які вводяться в штатний розпис. Серед таких посад була посада начальника відділу забезпечення з посадовим окладом 42 560, 00 грн, посадовий оклад за цією посадою встановлено на рівні 19 695, 00 грн. Посилання позивача на те, що заробітна плата підпорядкованого працівника була в 1,5 рази більша ніж в неї свідчить про абсурдність спростовується, адже жодним нормативним документом не встановлено, що розмір посадового окладу керівника повинен бути більшим ніж посадовий оклад працівника. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З 21 серпня 2012 року по 16 квітня 2018 року сторони перебували у трудових правовідносинах. Наказом ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 01 липня 2016 року № 2107-к [PERSON] , керівника групи забезпечення загальних послуг відділу забезпечення головного фінансового управління, переведено на посаду начальника відділу забезпечення головного фінансового управління, зі збереженням посадового окладу, з 01 липня 2016 року, на підставі заяви [PERSON] від 29 червня 2016 року. 11 липня 2016 року складено акт про те, що 11 липня 2016 року [PERSON] не з`явилася до відділу кадрового адміністрування і розрахунків із персоналом ДУПтаОЗ для ознайомлення під підпис з наказом від 01 липня 2016 року № 2107-к щодо переведення на посаду начальника відділу забезпечення головного фінансового управління. [PERSON] неодноразово повідомлялася [PERSON] та [PERSON] щодо обов`язковості ознайомлення з вищевказаним документом. Наказом ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 01 липня 2016 року № 6-ШР у зв`язку зі змінами у організаційно-штатній структурі ПАТ КБ «Правекс-Банк» внесено зміни до штатного розпису, зокрема, відповідно до рішення Голови Правління ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 15 липня 2016 року № 120 виведено зі штатного розпису банку посаду начальника відділу забезпечення із посадовим окладом із посадовим окладом 42 560, 00 грн та введено посаду начальника відділу забезпечення із посадовим окладом 19 695, 00 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У статті 94 КЗпП України надано визначення заробітної платні - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до статті 21 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. За пунктом 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до статті 29 Закону № 108/95-ВР при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Відповідно до вимог статті 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці, якими є зміна систем та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, працівника необхідно повідомити не пізніше ніж за два місяці. Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що наказом ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 01 липня 2016 року № 6-ШР змінено істотні умови праці без її волі на те, оскільки судом встановлено, що до 01 липня 2016 року вона перебувала на посаді керівника групи забезпечення загальних послуг відділу забезпечення головного фінансового управління, а переведено її на посаду начальника відділу забезпечення головного фінансового управління, зі збереженням посадового окладу, на підставі власноруч написаної заяви від 29 червня 2016 року, тобто за її згодою, що відповідає вимогам частини першої статті 32 КЗпП України. Суд враховує ту обставину, що у своєму позові позивач зазначає, що отримала наказ ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 01 липня 2016 року № 6-ШР лише у березні 2018 року, проте вона не надала доказів оскарження таких змін до суду в подальшому. Одночасно спростовує наведену позицію сторони позивача та обставина, що з 01 липня 2016 року вона отримувала заробітну плату з посадовим окладом у розмірі 19 695, 00 грн, а не 42 560, 00 грн, тобто усвідомлювала її реальний розмір. Будь-яких фактичних даних про те, що наказ ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 01 липня 2016 року № 6-ШР є фальшивим матеріали справи не містять. Доводи про абсурдність розміру посадового окладу начальника відділу по відношенню до посадового окладу підлеглих не заслуговують на увагу, оскільки трудовим законодавством не встановлено, що розмір посадового окладу керівника повинен бути більшим ніж посадовий оклад працівника.

Outcome: dismissed