Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року у них з відповідачем народилася донька [PERSON], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сімї і зовсім не надає на утримання доньки коштів. Крім того, зазначила, що їй відомо про те, що відповідач має нормальний стан здоровя, є працездатним та немає на утриманні інших осіб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві і доповнила, що вона з відповідачем разом не проживає і на даний момент останній проживає в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. В серпні 2014 року вона виїхала з АРК та проживає в м. Стрию, де числиться як особа, яка тимчасово переміщена з окупованої території. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона несе витрати на харчування, лікування, доньки, та одяг. Зазначила, що відповідач дитиною не цікавиться, коштів на її утримання не дає, а тому просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, на адресу суду 27.04.2015 року надійшли матеріали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про виконання судового доручення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, згідно яких відповідач [PERSON] згідний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) /а.с.24, 28/. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. З копії свідоцтва про народження, виданого 07.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції АРК, вбачається, що у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON], актовий запис № 121 /а.с.3/. З копії довідки від 05.01.2015р. № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS], разом з нею проживає донька [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з пояснень позивача в судовому засіданні та дослідженими судом доказами встановлено, що у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Донька проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, а відповідач дитиною не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча в силу закону зобовязаний це робити. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обовязок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивача на дитину, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити. Стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved