Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач у грудні 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 01.10.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 125. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.27, 34, 42). Відповідач у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, повідомила, що не проживають разом з позивачем з січня 2019 року (а.с. 44). Ухвалою судді від 20.12.2018 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.01.2019 сторонам надано строк на примирення 6 місяців та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 09.12.2019 поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 01.10.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 125, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 9). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з січня 2019 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач та відповідач проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітня дитина зараз та після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 1, 24 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх дитини, що має істотне значення, в зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати слід віднести на рахунок позивача. Відповідно до ст. ст. 105, 112-114 СК України,

Outcome: approved