Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося в суд з позовом до [PERSON], у якому просять стягнути з відповідача на користь Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 5 268,29 грн. боргу з безпідставно набутої пенсії. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [PERSON], призначено пенсію за віком згідно поданої заяви. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15.08.2011 р. позов [PERSON] про проведення перерахунку пенсії задоволено та зобовёязано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії починаючи з 01.05.2011 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії - за 2010 рік з врахуванням виплачених сум. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15.08.2011 року скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено. Дана постанова отримана об'єднаним управлінням лише 20.07.2018 р. за запитом об'єднаного управління, оскільки не була надіслана Львівським апеляційним адміністративним судом. За період з моменту винесення постанови Львівським апеляційним адміністративним судом до моменту отримання її позивачем, а саме з 28.11.2013 р. по 31.08.2017 р., та у зв'язку із рахунковою помилкою з боку об'єднаного управління виникла переплата пенсії в сумі 5 268,29 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подавав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] призначено пенсію за віком у Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області, згідно поданої заяви. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2011 р. позов [PERSON] про проведення перерахунку пенсії задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії починаючи з 01.05.2011 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії - за 2010 рік з врахуванням виплачених сум. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2011 року скасовано та у задоволення позовних вимог відмовлено. Як вбачається із розпорядження №2, винесеного 03 серпня 2017 року начальником Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ВЗ 23 № п/с [NUMBER], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] і одержує пенсію за віком в розмірі 2 186 грн. 13 коп. на місяць, установлено, що сума переплати 5 268 грн. 29 коп. згідно з довідкою відділу з призначення, перерахунку та виплати пенсій утворилася за період з 28.11.2013 року по 31.08.2018 року, у зв'язку з виконанням рішення Львівського апеляційного адміністративного суду №54820/12 від 28.11.2013 року. Сума переплати 5 268 грн. 29 коп. взята на облік з 01.09.2018 р. [PERSON] відшкодування проводити в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року (справа 6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151цс13), які є обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій. Встановлено, що стаття 1215 ЦК України може застосовуватись лише при наявності підтвердженої доказами рахункової помилки, а безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки № 58, у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed