Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 28 665,68 грн. за кредитним договором № б/н від 15.05.2006 року, судові витрати у розмірі 286, 66 грн. Представник позивача в судове засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитних відносин недійсними, проведення перерахунку по кредиту та відшкодування збитків (а.с. 36- 40). Свої вимоги обґрунтовує тим, що у травні 2006 р. вона звернулась до Кіровоградської філії «ПриватБанк» з метою отримання консультації відносно можливості швидкого оформлення кредиту. Консультант банку надав їй рекламну листівку відносно кредитної картки «Універсальна» і повідомив, що умови кредитування дуже прості і оскільки вона отримую через Приватбанк свою заробітню платню, можна швидко оформити кредит і на додачу надав заповнити спеціальну форму заяви на отримання банківської послуги у вигляді видачі банківської пластикової картки «Classic» (на сьогодні це пластикова кредитна картка «Універсальна» з сумою кредитного ліміту 1000 грн., базовою відсотковою ставкою 3% в місяць з розрахунку 360 днів на рік та щомісячним погашенням платежу у розмірі 7 % від суми заборгованості та терміном дії кредитного ліміту пропорційного терміну дії картки - до травня 2009 р. В заповненій нею заяві не зазначалось, що вона є складовою частиною кредитного договору; чи про те, що ще однією частиною цього договору є «Правила надання банківських послуг» які треба дивитись на сайті, ані про те, що підписуючи цю заяву, підписую договір приєднання згідно зі ст. 634 ЦК України, чи кредитний договір, як про це мені потім було вказано в листі-попередженні від 19.05.2009 р. Жодного подібного за змістом документу не підписувала також. У серпні 2006 р. на її ім'я було відкрито в Приватбанку рахунок та видано картку [NUMBER] з відповідним кредитним лімітом у 1 000 грн.00 коп. При отриманні картки вона була здивована тим, що може отримати кредит не підписуючи при цьому кредитного договору, про що перепитала у консультанта відповідача. Протягом 2006 р. вона безперешкодно користувалась кредитною карткою. Знімала кошти та справно вносила оплату по щомісячному платежу. Претензій зі сторони відповідача не було. Станом на 01.01.2007 р. кредитні кошти у розмірі 1 000 грн. 00 коп. були оплачені повністю, що підтверджується випискою по кредитній картці. В січні 2007 р. вона звернулась до банку з проханням збільшити суму кредитного ліміту до 2 000 грн. 00 коп. і 16.01.2007 р. сума кредитного ліміту дійсно збільшилась, але не до 2 000 грн. 00 коп., а на 2 000 грн.00 коп. Тобто відповідач, не повідомляючи її, самовільно збільшив суму кредитного ліміту на додаткову 1 000 грн. 00 коп. внаслідок чого сума кредитного ліміту по кредитній картці виданій на її ім'я склала 3000 грн. В послідуючому відповідачем без її на те згоди 27.07.2007 р. було збільшено суму кредитного ліміту до 4 000 грн. 00 коп., з 13.08.2007 р. - до 7 980 грн. 00 коп., і 11.02.2009 р. зменшено до 7 500 грн. 00 коп. Протягом 2007- квітня 2009 р.р. вона користувалась коштами в межах кредитного ліміту 3 000 грн. 00 коп. так як вважала, що саме ця сума ліміту їй доступна. Також, намагалась по можливості своєчасно вносити оплату за щомісячне користування кредитною карткою з розрахунку 7 % від загальної суми заборгованості. Нарікань зі сторони Приватбанку щодо неповного погашення щомісячного платежу за користування кредитним лімітом не було, а тому була вкрай здивована, коли зателефонували з Приватбанку з приводу наявності заборгованості, яка з врахуванням відсотків, комісій та пені складає 6 800 грн. 00 коп. і на цю суму нараховується підвищена відсоткова ставка та пеня. З цієї ж самої розмови представником відповідача зазначалось про наслідки невиконання умов кредитного договору, який ніби то укладений з нею у 2006 році. З метою з'ясування появи суми боргу та отримання копії кредитного договору, вона звернулась до Приватбанку з вимогою надати їй виписки руху коштів по основній картці (на яку вона отримувала заробітну плату) [NUMBER] за період з 02.09.2005 р. по 06.04.2009 р. та картковому кредитному рахунку [NUMBER] за період з 10.08.2006 р. по 31.01.2010 р. Отримавши виписки руху коштів по вищезазначених картках та підбивши суми внесення щомісячних платежів по квитанціях, що оплачувались через каси Приватбанку, з'ясувалось, що банк без її на те згоди підвищував та знижував кредитні ліміти, внаслідок чого відбувалась недоплата щомісячних платежів, окрім зазначеного, без її на те згоди було відкрито так звану послугу банку «овердрафт» до того ж у невідомих їй відсоткових ставках мова про які зовсім не велась в тексті заяви, що вкрай збільшило суму боргу. Також виявилось, що нібито нею знімались кошти з кредитної картки за адресами: Кіровоградська обл., Богданівка, вул. Перемоги. 225, пошта - у сумі 364 грн.; Кіровоградська обл., м. Знам'янка, вул.. Жовтневої перемоги, 24, Укртелеком у сумі 52 грн. Зняття суми коштів, про які їй стало відомо лише з виписки руху коштів по кредитному рахунку також значно погіршило її ситуацію. Вона зверталась неодноразово до відповідача з приводу надати обґрунтовані письмові роз'яснення щодо того, ким і за яких обставин знімались кредитні кошти з відкритого на нього кредитного рахунку. Консультанти банку пояснили, що іноді таке буває, що клієнт зняв кошти і забувся де знімав. Оскільки подібна ситуація була і із зарплатнею карткою 16.02.2010 р. вона офіційним листом звернулась до відповідача, у відповіді на який їй пояснили що це пов'язано з місцем знаходження банкомату, але доказів тому ніяких не надали і навіть не знайшли за необхідне показати документ який би підтвердив їх слова. Також, в листі - відповіді відповідача від 10.03.2010 р. наголошувалось про борг по кредитній картці [NUMBER] у сумі 10 551,09 грн. в тому числі прострочена сума боргу 5 710 грн. та нараховано штраф у розмірі 920 грн., але згадувань про кредитний договір не зазначалось. Жодного розрахунку суми боргу та інших санкцій їй не надали, та запропонували протягом 30 днів сплатити заборгованість у повному обсязі, що означало б фактично її визнати. Вона повідомила їх що допоки не надасться розрахунок суми боргу та копія кредитного договору, який нібито вона підписала, жодної проплати не буде. Це було останнім до 2013 року, що повідомлялось їй Приватбанком про існування суми боргу. В січні 2013 р. їй зателефонували з Приватбанку і повідомили, що сума боргу складає близько 25 000 грн. 26.02.2013 р. вона з метою все-таки хоч якось добитись від відповідача якоїсь інформації щодо нібито укладеного нею договору кредиту, звернулась письмово до Приватбанку з пропозицією переглянути суму боргу. 28.02.2013 р. за № 20.1.0.0./7-20130228/1549 вона отримала відповідного листа з відповіддю і дізналась, що здається у відповідача на її ім'я існує два кредитних договори, один з яких SAMDN 21000007193223, яким як потім з'ясувалось і є написана її заява на надання банківської послуги з відкриття рахунку. З'ясувавши всі юридичні аспекти вважає, що своїми діями Приватбанк навмисно ввів її в оману, оскільки оплата додаткових витрат правочином у формі підписаної заяви від 15.05.2006 р. не передбачалась, тому вважає твердження банку про наявність кредитного договору, а відтак, і кредитних відносин недійсними. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитних відносин недійсними, проведення перерахунку по кредиту та відшкодування збитків не підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 15.05.2006 р. уклали кредитний договір № б/н. Відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2006 р. [PERSON] 15.05.2006 р. отримала кредит у розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Розмір кредитного ліміту на картці був встановлений з 15.05.2006 р. - 1000 грн. В подальшому був збільшений з 16.01.2007 р. - 3000 грн., 28.07.2007 р. - 4000 грн., з 13.08.2007 р. - 7980 грн., з 11.02.2009 р. - 7500 грн. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін неї проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість в сумі 28 665,68 грн., яка складається з наступного: - 7387,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 19436,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1341,22 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 3.2. Умов зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач в судовому засіданні не надала суду жодного належного та допустимого доказу про те, що нею надавались будь які повідомлення позивачу про припинення дії договору. За таких обставин твердження відповідача про незаконність збільшення суми кредитного ліміту, що потягло недоплату щомісячних платежів є безпідставними, оскільки відповідач не провела остаточних розрахунків і не припинила дії даного договору. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені, вимоги по зустрічній позовній заяві [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитних відносин недійсними, проведення перерахунку по кредиту та відшкодування збитків не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача 286,66 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved