Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «АкцентБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №АВ10RX02730035 від 08.05.2008, відповідач отримав кредит у розмірі 1536,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (далі Умови) складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості мало здійснюватися у наступному порядку: щомісяця у період сплати відповідач у справі - [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Проте, відповідач належним чином не виконав зобов'язання за вказаним договором. У зв'язку з цим, станом на 20.02.2014, утворилась заборгованість у розмірі 18866,09 грн (1528,14 грн - заборгованість за кредитом; 102,66 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 248,88 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 15611,83 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 874,58 грн - штраф (процентна складова), тому позивач звернувся до суду та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «АкцентБанк» заборгованість за кредитним договором №АВ10RX02730035 від 08.05.2008, у розмірі 18866,09 грн та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача Сауляк Є.В., який діє на підставі довіреності №243-О від 14.10.2013 (а.с. 26), не з'явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує, просить задовольнити його у повному обсязі та розглянути справу у його відсутність, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується відміткою у розписці про одержання повістки (а.с. 38), а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Ураховуючи заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «АкцентБанк» підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до даних копії заяви Позичальника, Банк надав Позичальнику строковий кредит у сумі 1536,00 грн (одна тисяча п'ятсот тридцять шість гривень 00 коп.) на строк 12 місяців з 08.05.2008 по 06.05.2009 включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 256,00 грн та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 20,74 грн (а.с. 5). Згідно з даними копії розрахунку заборгованості за договором №АВ10RX02730035 від 08.05.2008, укладеного між АкцентБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 20.02.2014, заборгованість відповідача складає: 1528,14 грн - заборгованість за кредитом; 102,66 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 248,88 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 15611,83 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 874,58 грн - штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 4). Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. З огляду на викладене, судом було встановлено, що [PERSON] на підставі договору з ПАТ «АкцентБанк» №АВ10RX02730035 від 08.05.2008, було отримано кредит у розмірі 1536,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки у судовому засіданні не було подано доказів на спростування наявності заборгованості за кредитним договором, позов Публічного акціонерного товариства «АкцентБанк» до [PERSON] у частині стягнення заборгованості за кредитом - 1528,14 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 102,66 грн та заборгованості з комісії за користування кредитом - 248,88 грн є доведеним та підлягає задоволенню. Вирішуючи чи підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з [PERSON] штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 874,58 грн - штраф (процентна складова), суд виходить з наступного. По перше, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Неустойка є засобом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктами 3.2.2 та 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості. Оскільки положення пунктів 5.1 та 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, зміст позовної заяви та розрахунок заборгованості, не містять розмежувань за які порушення підлягає до сплати пеня, а за які - штраф, то, як вбачається з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, обидва види неустойки передбачені як відповідальність за порушення строків виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. По друге, у позовній заяві позивач вказує, що вимога про стягнення штрафів ґрунтується на положеннях п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, у сумі 500 грн - фіксована частина та 874,58 грн - процентна складова. Однак, у долучених до позовної заяви документах, Умови та правила надання банківських послуг відсутні взагалі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованою. Даний висновок суду кореспондується з правовою позицією ВСУ, висловленою у постанові у справі №6-116цс13, про те, що у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вирішуючи чи підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 15611,83 грн, суд виходить з наступного. Як вбачається із наданого суду розрахунку, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором №АВ10RX02730035 від 08.05.2008, складає 15611,83 грн. Суд вважає, що зазначена сума пені не відповідає принципу співмірності, оскільки більше ніж у десять разів перевищує розмір основного боргу (1536,00 грн), що, у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, є підставою для зменшення розміру неустойки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 3000 грн. Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом - 1528,14 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 102,66 грн, заборгованість з комісії за користування кредитом - 248,88 грн та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідача 18866,09 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову у розмірі 4879,68 грн, відтак, судовий збір, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, становить 62,92 грн (4879,68 грн : (18866,09 грн : 100) = 25,86%; 100% - 25,86% = 74,14%; 243,60 грн - (243,60 грн х 74,14%) = 62,92 грн). На підставі викладеного та ст. 61 Конституції України, ст.ст. 258, 261, 267, 536, 549, 551, 625, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial