Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі - ТОВ «ФК «Фангарант Груп») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 37 400,28 грн. за Договором № 60090130325 від 21.01.2018 року про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] 21 січня 2018 року був укладений договір № 60090130325 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 7 32GB Black»із встановленою вартістю 20 807,06 грн. та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 3 467,84 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 5 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. Відповідач не виконав у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, сплативши 21.01.2018 року - 3 467,84 грн., 27.07.2018 року - 250,00 грн., 01.10.2018 року - 286,00 грн., 11.10.2018 року - 210,00 грн., тому станом на 01.04.2019 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 37 400,28 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару - 17 339,22 грн.; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору - 20 061,06 грн., що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 11 квітня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення боргу з договором, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 11 квітня 2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» , відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 806 Кодексу, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та Фізична особа-підприємець [PERSON] уклали Договір про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) № 2017081801, за п.п. 1.1, 1.3 якого постачальник постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами, процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов. На яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідно Договору з клієнтом. (а.с. 13) 21 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та [PERSON] був укладений Договір № 60090130325 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 7 32GB Black»із встановленою вартістю 20 807,06 грн. та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 3 467,84 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 5 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. (а.с. 6-12) Згідно п. 8.1 Договору відповідач отримує товар від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру. Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу № 1 від 13.03.2015 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Згідно п. 9.1 договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено часткове виконання умов Договору № 60090130325 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 21.01.2018 року, сплативши 21.01.2018 року - 3 467,84 грн., 27.07.2018 року - 250,00 грн., 01.10.2018 року - 286,00 грн., 11.10.2018 року - 210,00 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 01.04.2019 року заборгованість відповідача за Договором № 60090130325 від 21 січня 2018 року становить 37 400,28 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару - 17 339,22 грн.; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору - 20 061,06 грн., - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача. (а.с. 16-17) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення боргу з договором, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved