Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, в якій зазначає, що 14.07.2015 року позивач в особі директора [PERSON] в телефонній розмові домовився з відповідачем про перевезення на його власному автомобілі вантажу з м. Дніпропетровськ до м. Балта Одеської області. Договір про перевезення вантажу було укладено в усній формі по телефону. Таким же чином було складно товарно-транспортні накладні. В зв'язку з тим, що товар до місця призначення не було доставлено, просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Крім того вказав , що договір було укладено по телефону в усній формі. Також по даному факту в м. Балта відкрито кримінальне провадження, в якому в якості свідка допитаний відповідач. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову, оскільки відсутні в справі будь-які докази причетності відповідача до завдання шкоди позивачу, крім того зауважив, що ніякі товарно-транспортні накладні його довіритель не підписував, а в кримінальній справі його дійсно допитували в якості свідка. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши представників, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторонами в судовому засіданні крім пояснень представників, не надано допустимих доказів, про те що між сторонами існували правовідносини з приводу надання послуг з перевезення вантажу. Представник позивача на запитання суду вказує на те , що він не може надати суду для огляду оригінал товарно- транспортної накладної, неякісна копія якої надано до позовної заяви. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про існування договірних відносин укладених між позивачем та відповідачем, суду всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України позивачем не подано, тому такі ствердження позову слід вважати недоведеними. Оскільки договір як вказує представник позивача було укладено між сторонами усно, в телефонній розмові, що не передбачено чинним ці вільно-процесуальним Кодексам України. Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги недоведеними і не вбачає передбачених законодавством підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, сума якої навіть не обґрунтовано стороною. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які свідчать про наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем, представником позивача не надано та відсутні в матеріалах справи, представник позивача обґрунтовує свої позивні вимоги лише на припущеннях не виконання умов договору між сторонами на підставі усної домовленності. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed