Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позиція сторін у справі В квітні 2021 року [PERSON] , громадянин Республіки Молдова, звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою до Старокозацької сільської ради та просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] , з померлим [INFO] [PERSON] за однією адресою з 2009 року та по день смерті; в порядку спадкування за заповітом визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120883800:01:001:0397, площею 2,1235 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076630 виданого 14.10.2004 року. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] посилається на те, що вказана земельна ділянка за життя належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] та в 2017 році склав заповіт яким все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON] . До дня смерті позивач проживав з батьком, проте через відсутність відповідного штаспу в паспорті нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав. Процесуальні дії Ухвалою суду від 12.04.2021 року провадження по справі було відкрито та визначено загальний порядок її розгляду з призначенням підготовчого судового засідання. Одночасно судом було витребувано копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] . 19 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява [PERSON] . 21.04.2021 року до суду надійшла відповідь від Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори інформація про відсутність заведеної спадкової справи до майна [PERSON] . Ухвалою суду від 17.05.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 24.05.2021 року сторони не з`явились. В матеріалах справи наявна заява позивача з проханням справу розглянути без нього та задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 06.03.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 291. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 10.01.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , номер [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в Україні, Крутоярівка. Головне Управління ДФС в Одеській області 24.01.2019 року присвоїв [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . За даними Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. 16 березня 2021 року державний нотаріус Мельниченко М.М. відмовив позивачу в оформленні спадкових прав через пропущення строку на звернення до нотаріусу. 14.04.2021 року Старокозацька сільська рада видала Довідку за № 08/01-08/144 згідно з якою позивач доглядав та провів поховання свого батька [PERSON] . [INFO] [PERSON] склав Заповіт яким все належне йому на день смерті майно заповідає сина [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Берегой С.М., реєстровий номер 120. Згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку № [NUMBER] , Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району вказана ділянка належить на праві власності [PERSON] , державна реєстрація була проведена 14.10.2004 року відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 2,1235 га, кадастровий номер 5120883800:01:001:0397. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно з статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з\~частинами 1-2\~ст.\~1236\~ЦК України,\~заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. На підставі ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з\~п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України\~та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до пункту «в» частини 3 статті 81 Земельного кодексу України,\~іноземці та\~особи без\~громадянства можуть\~набувати права\~власності на\~земельні ділянки\~відповідно до\~частини другої\~цієї статті\~у разі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] та тим самим захистити його спадкові права. Щодо судових витрат Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивачем не заявлено вимоги про відшкодування сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved