Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартир за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні її власністю, не впускає до квартир, відмовляється надати ключі. Тому просить вселити її в спірні квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. суми від 11 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 серпня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 серпня 2018 року відкладено підготовче судове засідання до 4 вересня 2018 року у звязку з неявкою сторін, відсутністю доказів сповіщення. Протокольною ухвалою головуючого від 4 вересня 2018 року відкладено засідання до 2 жовтня 2018 року у звязку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 2 жовтня 2018 року призначено справу до судового розгляду на 21 листопада 2018 року. 21 листопада 2018 року відкладено розгляд справи у звязку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 26 грудня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 26 грудня 2018 року відкладено розгляд справи до 21 січня 2019 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 21 січня 2019 року відкладено розгляд справи до 15 лютого 2019 року у звязку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 15 лютого 2019 року розгляд справи відкладено до 4 березня 2019 року у звязку з неявкою сторін. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 4 вересня 2007 року, квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Суми належить [PERSON] (а.с.12-14). 7 липня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивач являється донькою [PERSON] (а.с.16). Після смерті останнього [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.99-109) Згідно договору дарування квартири від 8 жовтня 2004 року, квартира [ADDRESS] ([PERSON]) належить [PERSON] (а.с.127 звор.) 31 січня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.120). Як вбачається з копії спадкової справи, спадкоємцями після її смерті є син [PERSON] та чоловік [PERSON]. [PERSON] у звязку зі смертю не встиг прийняти спадщину. 22 серпня 2017 року [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини, після померлої [PERSON], як спадкоємиця першої черги після смерті її батька [PERSON] (а.с.118-128). На даний момент позивач не оформив право власності на спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 61-2811св18 та в ухвалі ВССУ від 13 грудня 2017 у справі № 589/4268/16-ц. Таким чином встановлено, що позивач є співвласником спірних квартир. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що в серпні 2017 року ходила з позивачем до спірних квартир, однак за однією адресою двері в квартиру взагалі ніхто не відчинив, в іншій - проживає брат відповідача, який до житла їх не впустив. Через тиждень позивач зателефонувала [PERSON], однак на телефонний дзвінок останній не відповів. На стук в двері, відкрити квартиру відмовився. Згідно ст. 317 ЦК України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Кожна особа, відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Така ж за змістом норма закріплена в ст. 16 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, вселивши [PERSON], як співвласника, до квартир, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна)[ADDRESS] та за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна)[ADDRESS]. [PERSON] того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved