Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] 14.06.2013 року було укладено кредитний договір №Л69.188.23057, за яким відповідачу було надано кредитні кошти на строк до 14.10.2016 року на суму 26944,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 25,25% річних від залишкової суми кредиту. Крім того, між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» 30.09.2015 року було укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно якого позивач набув право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належало первинному кредитору ПАТ «Ідея Банк». Відповідача було повідомлено про зміну кредитора та про добровільну сплату боргу, проте, відповідач не виконала зобов'язань згідно умов договору, внаслідок чого її заборгованість по сплаті кредиту становить 22211 грн. 78 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати, понесені ним. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак ним подана суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи двічі була повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.224 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. 14.06.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Л69.188.23057, за яким відповідачу було надано кредитні кошти на строк до 14.10.2016 року на суму 26944,00 грн.. зі сплатою відсотків в розмірі 25,25% річних від залишкової суми кредиту, а відповідач [PERSON] зобов'язалась щомісяця в строки, визначені договором, сплачувати кредит згідно з умовами договору та Графіком платежів. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] вищевказаний кредит, що підтверджено матеріалами справи. Згідно з вимогами\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідачем [PERSON] порушено терміни виконання грошового зобов'язання перед кредитором ПАТ «Ідея Банк», внаслідок чого станом на 30.03.2016 року утворилась заборгованість по простроченому кредиті в сумі 22211,79 грн., що підтверджено розрахунком, наданим позивачем, в тому числі 15477,51 грн. заборгованість за тілом кредиту та 6734,27 грн. заборгованість за відсотками. Між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» 30.09.2015 року було укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно якого ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» набула права вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON]. На підставі ч. 1\~ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Встановлено, що позивачем було повідомлено відповідача [PERSON] про відступлення права грошової вимоги факторові ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та зобов'язання сплатити суму боргу. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22211,78 грн, що підтверджено Витягом з Додатку №2 до Договору факторингу №30/09-1 від 30.09.2015 року ([PERSON] прийому передачі прав вимоги). Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» до [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Враховуючи вищенаведені обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» заборгованості за кредитним договором №Л69.188.23057 від 14.06.2013 року в сумі 22211,78 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь позивача 1378 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжне доручення №581 від 31.03.2016 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved