Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач у лютому 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] у віці 73 роки. На день смерті [PERSON] був зареєстрований у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані позивач, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За життя батько позивача заповіт не склав. Спадкова справа після смерті [PERSON] №52/2010 була відкрита у 2010 році за заявою позивача у приватного нотаріуса Кіровського районного нотаріального округу Автономної Республіки Крим Хмелевської Альони Петрівни. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина, мати позивача [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилася та не заперечувала проти отримання свідоцтва позивачем, про що написала відповідну заяву. Брат позивача [PERSON] та сестра [PERSON] , також відмовилися від спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на чотири земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Позивач одразу після прийняття спадщини через відсутність коштів не оформив свої спадкові права. На цей час через окупацію Автономної Республіки Крим, у тому числі і населеного пункту м.Старий Крим та село Золоте Поле Кіровського району у позивача не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька в нотаріальній конторі. Державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки для отримання свідоцтва необхідно звернутись до нотаріуса, який відкрив спадкову справу. Також було роз`яснено, що оформлення спадкових справ у випадку наявності заведеної справи на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя тимчасово обмежено. Документи нотаріального діловодства приватним нотаріусом Хмелевською Альоною Петрівною, яка продовжує здійснювати нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалися. Такі обставини, змушують позивача звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки без оформлення свідоцтв про право на спадщину після смерті батька не можу вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на: 1) земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, площею 2,3700 га кадастровий номер 582508240000:002:1485, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399859, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010963502075, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2008 року № 4796; 2) земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, площею 1,6703 га кадастровий номер 582508240000:003:00845, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399858, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010963502074, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2008 року № 4796; 3) земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, площею 0,6247 га кадастровий номер 582508240000:002:0915, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399860, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010963502076, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2008 року № 4796; 4) земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, площею 0,4086 га кадастровий номер 582508240000:003:0419, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399861, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010963502077, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2008 року № 4796. Ухвалою суду від 27.02.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 28.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив, що на момент смерті батька разом з ним були зареєстровані у селі Золоте Поле Кіровського району він, дружина та брат [PERSON] . Сестра [PERSON] була зареєстрована окремо і із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Мати позивача та брат [PERSON] до закінчення 6 місяців з дня смерті батька подали у 2010 році подали до приватного нотаріуса Кіровського районного нотаріального округу Автономної Республіки Крим Хмелевської Альони Петрівни заяви про відмову від спадщини на користь позивача. [PERSON] вказав, що через те, що оформлення спадкових справ у випадку наявності заведеної справи на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя тимчасово обмежено, він вимушений звернутись до суду. Також [PERSON] вказав, що приватний нотаріус Хмелевська А.П., яка продовжує діяльність в АРК, відмовилась видати копії матеріалів, заведеної нею спадкової справи. Представник відповідача Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області в судове не з`явився, подав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести без участі її представника, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 45). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с.Золоте Поле Кіровського району Автономної Республіки (а.с. 9, 10). [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня смерті разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на чотири земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Боромлянської (колишня Жигайлівська) сільської ради Тростянецького району Сумської області, площею 2,3700 га кадастровий номер 5925082400:00:002:1485, площею 1,6703 га кадастровий номер 5925082400:00:003:0084, площею 0,6247 га кадастровий номер 5925082400:00:002:0915 та площею 0,4086 га кадастровий номер 5925082400:00:003:0419, що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку від 26.11.2009 року серія ЯЗ № 399859, ЯЗ № 399858, ЯЗ № 399860, ЯЗ № 399861 (а.с.14-17, 72). На підставі Інформаційної довідки наданої державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори судом установлено, що після смерті [PERSON] 08.06.2010 року заведена спадкова справа за №52/2010 приватним нотаріусом Кіровського району Автономної Республіки Крим Хмелевською А.П. (а.с.12,13, 67, 68). Статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, особливий правовий режим на цій території, особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, регулюється Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII). Сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією (стаття 3 Закону № 1207). Відповідно до статті 11-1 Закону № 1207 у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Як установлено судом позивач відповідно до вимог ЦК України, будучи зареєстрованим разом із батьком станом на час відкриття спадщини [INFO] , прийняв спадщину та на підставі його заяви спадкова справа за №52/2010 була заведена приватним нотаріусом Кіровського району Автономної Республіки Крим Хмелевською А.П. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачу не видавалось. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року № 1087/5, у тому числі приватному нотаріусу Кіровського району Автономної Республіки Крим Хмелевській А .П., яка здійснювала приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим, і була призначена на посаду нотаріуса Російської Федерації, наказано припинити приватну нотаріальну діяльність по відповідному нотаріальному округу з 08.07.2014 року і протягом місяця передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, а також передати гербову печатку приватного нотаріуса для її знищення. На запит суду державний нотаріальний архів Херсонської області листом від 06.05.2020 року повідомив, що нотаріальні документи Автономної Республіки Крим до архіву на зберігання не передавалися (а.с.70). Позивачем на підтвердження факту подання заяв про відмову від спадщину дружиною померлого спадкодавця [PERSON] та сином [PERSON] 11 серпня 2010 року до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини (тобто до спливу 6 місяців з часу відкриття спадщини), подав їх заяви про визнання цього факту, засвідчені 23.12.2019 року Хмелевською А.П . Тобто позивач подав до суду документи, видані після окупації відповідної території України, особою, яка не має права здійснювати приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим. Копій самих заяв [PERSON] та [PERSON] від 11.08.2010 року позивач не надав, посилаючись на те, що з матеріалів спадкової справи, яка зберігається на території АРК він не має можливості їх отримати, будучи громадянином України, не відвідує окуповану територію і проживає у Київській області. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи, видані на окупованій території України, які підтверджують факт відмови [PERSON] та [PERSON] від спадщини після смерті [PERSON] і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації прав позивача як спадкоємця [PERSON] . Листом державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 19.02.2020 року представнику позивача за довіреністю роз`яснено, що спадкоємець має право отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, який відкрив спадкову справу (а.с.34). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивача, інші спадкоємці протягом строку, встановленого 1270 ЦК України, подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (частина 1 статті 1273 ЦК України у редакції на час відкриття спадщини). Відповідно до частини другої статті 1275 ЦК України у редакції на час відкриття спадщини якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька, набув право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, однак оскільки оформлення спадкових справ у випадку заведення справи на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя тимчасово обмежено, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, право власності позивача на земельні ділянки, які були набуті його батьком у встановленому законом порядку, в порядку спадкування слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved