Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.12.2016 року [PERSON] отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідач [PERSON] погодився, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, при укладенні якого сторони застосували вимоги ст. 634 ч. 1 ЦК України.. Відповідач [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 17.06.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 11 772,59 грн. Дана сума складається з: 2 888,55 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2 200,85 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4 496,40 грн. - нараховано пені за прострочене зобов`язання; 1 150,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 536,79 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути борг з відповідача. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 33), зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що 08.12.2016 року він отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитний ліміт він використав, однак, вчасно не повернув кошти банку, тому утворилась сума заборгованості, нарахована пеня та штрафи. Просив суд врахувати його майновий стан, а саме, що він працює, однак, його дохід після відрахування податку складає лише 3 359,59 грн. на місяць, він є багатодітним батьком і має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружина не працює, про що надав відповідні докази. Просив зменшити суму неустойки. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви б/н від 08.12.2016 року [PERSON] отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, зобов`язалась слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-6) заборгованість [PERSON] за договором від 08.12.2016 року №б/н станом на 17.06.2019 року становить 11 772,59 грн. Дана сума складається з: 2 888,55 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2 200,85 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4 496,40 грн. - пені за прострочене зобов`язання; 1 150,00 грн. - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 536,79 грн. - штраф (процентна складова). Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача. Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальна сума неустойки (пеня, штрафи), заявлена позивачем, складає 6 683,19 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту. Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, те що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, а саме майновий стан відповідача, те, що він отримує дохід у виді заробітної плати в сумі 3 359,26 грн., є багатодітним батьком, оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружина [PERSON] не працює, також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за тілом кредиту. Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 17.06.2019 року і складається з: 2 888,55 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2 200,85 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2 888,55 грн. - пені, а всього - 7 977,95 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 921 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved