Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач ТОВ «Український лізингвий фонд» звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 6.11.2013р. уклало з відповідачем [PERSON] договір фінансового лізингу, на виконання якого позивач придбав автоомобільта передав його у власність відповідача на підставі акту приймання-передачі, а останній був зобов'язаний сплачувати лізингові платежі за встановленим графіком, з урахуванням суми курсової різниці. Відповідач оплатив авансовий платіж та частково сплатив лізингові платежі, а з вересня 2015р. припинив їх сплачувати взагалі. У зв'язку з тим, що [PERSON]не виконує зобов'язання за договором фінансового лізингу належним чином, у нього утворилася заборгованість станом за період з 15.09.2015 року по 18.03.2016р. в розмірі 196823,39 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивачадо суду не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також подав заяву про уточнення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] 441196,28 грн. Представник відповідача до суду повторно не явився. 6.05.2016р. подав заяву про перенесення розгляду справи (а.с.57), що було призначено на 11.05.2016р. яка була задоволена судом. В судове засідання на 27.06.2016р. представник відповідача [PERSON] знову не явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи (а.с.78), заяви про слухання справи у його відсутність не надходило. В судове засідання на 30.08.2016р. представник позивача знову не явився. До суду надійшла заява позивача який просив перенести розгляд справи у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання його представника (а.с.123). Відповідно до ст.169ч.2,4 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи, а у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг-це вид цивільно - правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. Положення Закону застосовується до відносин, які випливають із договору фінансового лізингу, за яким лізингодавець зобов'язується придбати у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі), а відповідно до ст.2 за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізінгоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 6.11.2013р. укладено договір фінансового лізингу №2178/11/13-в, згідно п.1.1 якого позивач придбав автомобіль OPEL INSIGNIA 2013 року випуску, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований органом 8006 від 13.11.2013р. свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та передав його відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 15.11.2013р. Відповідач зобов'язався сплачувати лізингові платежі до 14 числа щомісяця по 14.11.2016р. рівними частками по 9357,20 грн. включно згідно графіку (а.с.6 об.). В подальшому, в порушення вимог ст.2 Договору та п.2.6, відповідач з жовтня 2015р. не виконує взяті зобов'язання щодо сплати лізингових платежів у строки передбачені договором. Відповідно до п.11.2.1 Генерального договору та п.п.3,4ст.10ч.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» позивач 23.06.2016р. спрямував на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу (а.с.119-121). Згідно з розрахунками, заборгованість відповідача за період з 15.10.2015р. становить 441196,28 грн., яка складається з заборгованості по сплаті лізингових платежів 250328,21 грн., пені 38753,66 грн., штрафу 37549,81 грн., 3% річних 2970,75 грн., інфляційного збільшення 7471,56 грн. та додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса 104122,29 грн. Вказана заборгованість підтверджується відповідними розрахунками. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач не виконує зобов'язань за договором фінансового лізингу, заборгованість не погашено, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за період з 15.10.2015р. становить 441196,28 грн., яка складається з заборгованості, відповідно до п.2.6 Договору, по сплаті лізингових платежів 250328,21 грн.; відповідно до умов п.п.7.1.1 - 7.1.2 Договору пені 38753,66 грн., відповідно до умов п.п.2.1,2.9 Договору штрафу 37549,81 грн., 3% річних, згідно ст.625 ЦК України, у сумі 2970,75 грн., інфляційного збільшення, відповідно до ст.625 ЦК України у сумі 7471,56 грн. та додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса, відповідно до п.7.8 та 2.6 Договору, 104122,29 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 6617,94 грн. На викладеного,

Outcome: approved