Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що працювала у відповідача з 1991 року, а 31.01.2018 року була звільнена з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не була виплачена, у звязку з чим вона звернулася до суду, та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.03.2018р. стягнуто на її користь заробітну плату з відповідача у розмірі 34393,60грн., яка була виплачена товариством 06.04.2018р. Затримка по виплаті заробітної плати за період з 01.02.2018р. по 06.04.2018р. становить 27 робочих днів та складає 6852,87грн. Сума компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 1028,45грн. Також зазначає, що через такі дії роботодавця зазнала моральної шкоди, так як хворіла, хвилювалася. Моральну шкоду оцінює у 35000 грн., а тому просить стягнути з відповідача на її користь зазначені вище суми. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 1991 р., а 31.01.2018 р. звільнилася за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України( а.с. 7-10) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.03.2018р. стягнуто на її користь заробітну плату з відповідача у розмірі 34393,60грн. (а.с.12), яка була виплачена товариством 06.04.2018р., що підтверджується випискою з ПАТ « Приватбанк» (а.с.13). Затримка по виплаті заробітної плати за період з 01.02.2018р. по 06.04.2018р (день фактичного розрахунку) становить 27 робочих днів (лютий -12, березень 12, квітень - 3) та складає 6 852,87грн. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, який її не оспорював, на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Аналогічні норми закріплені в\~статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обовязок здійснити позивачу компенсацію, передбачену Законом. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджено\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159(надалі за текстом - Порядок). Відповідно до ст.1 Закону України«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати »підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати »компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідачем також не спростовано суму компенсації в розмірі 1028 грн. 45 коп., визначену позивачем, виходячи із таблиці коефіцієнту інфляції (дод. №6) для визначення суми компенсації за затримку заробітної плати за вересень - 94 грн. 11 коп. (1384,00 х 0,068 = 94,11), за жовтень - 198 грн. 06 коп. (3601,00 х 0,055 = 198,06), за листопад- 166 грн. 20 коп. (3613,00 х 0,046 =166,20), за грудень - 126 грн. 42 коп. (3612,00 х 0,035 = 126,42), за січень - 443 грн. 66 коп. (22183,00 х 0,020 = 443,66). Загальна сума - 1028 грн. 45 коп., з подальшим утриманням податків та обов'язкових платежів. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача вказані суми середнього заробітку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати Що ж стосується відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що з урахуванням наведеного та наданих позивачкою доказів, сума 1000 грн. буде достатньою для компенсації позивачу фізичних та душевних страждань, які вона зазнала в результаті неправомірних дій відповідача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial