Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «АНСУ» заборгованість за кредитним договором № 14856524 від 21 квітня 2012 року в розмірі 335 092,82 гривень та заборгованість по пені, що становить 27 560,22 гривень; стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача судовий збір у розмірі 3 626,54 гривні. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5482626 від 21 червня 2007 року, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 173 290 доларів США, а відповідач [PERSON] зобов'язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки обумовлені кредитним договором. 24 квітня 2012 року між банком та відповідач [PERSON] була укладена додаткова угода № 14856524 до кредитного договору, відповідно до якої її сторони прийшли до згоди про додаткове надання відповідно до умов кредитного договору відповідачу 2-го траншу кредиту у розмірі 379 933 гривень 66 копійок, що еквівалентно частині заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті в розмірі 47 255 доларів США 43 центи, за курсом 8,04 гривень за 1 долар США. Відповідно 2-й транш видавався на погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. ІІ додаткової угоди, за користування другим траншем кредиту встановлюється процента ставка в розмірі 19 відсотків річних. Зобов'язання щодо видачі 2-го траншу банком виконано в повному обсязі, що вбачається з доданих копій заяви на видачу готівки № 6 від 24 квітня 2012 року та прибуткового касового ордеру № 36 від 24 квітня 2012 року. 24 квітня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода № 14968562 до кредитного договору, відповідно до якої її сторони прийшли до згоди, що незважаючи на положення п. ІІ додаткової угоди 1 № 14856524 від 24 квітня 2013 року до кредитного договору, за умови належного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором, на період з 24 квітня 2012 року по 23 травня 2013 року включно процента ставка за користування другим траншем кредиту встановлюється 0,01 % процентів річних. З 24 травня 2013 року процента ставка за користування другим траншем кредиту встановлюється в розмірі 19,00 % річних. 24 квітня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода про часткове припинення зобов'язань погашенням боргу до кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року, відповідно до якої сторони домовились про те, що сума заборгованості відповідача [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на дату підписання цієї угоди становить 379 933 гривень 66 копійок. Додатковою угодою 3 банк та відповідач [PERSON] дійшли згоди, що враховуючи скрутне фінансове становища відповідача [PERSON], банк застосовує відносно відповідача [PERSON] процедуру часткового прощення боргу за кредитним договором відповідно до ст. 605 ЦК України та за умов виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання по сплаті частини боргу за кредитним договором, протягом 12 місяців в розмірі 15 830 гривень 57 копійок, в порядку встановленому додатковою угодою 2. У разі повного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання по сплаті частини заборгованості у розмірі та у строк, передбачений п. 3 цієї угоди, сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором, яка становить різницю між сумою, зазначеної у п. 1 та сумою, зазначеною у п. 3 цієї угоди, включаючи нараховані проценти на день сплати частини боргу вказані у п. 3 цієї угоди, підлягає частковому прощенню банком, шляхом припинення зобов'язання відповідача [PERSON] прощенням боргу. З метою забезпечення виконання зобов'язання відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором було укладено договір забезпечення з наступними параметрами: між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 5482683 від 21 червня 2007 року. 24 квітня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладена додаткова угода № 5482683/20120424 до договору поруки № 5482683 від 21 червня 2007 року. 24 квітня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 14958336 до кредитного договору № 14856524 від 24 квітня 2012 року. Відповідач [PERSON] свої обов'язки за додатковою угодою не виконує, чим порушує умови додаткової угоди № 1 до кредитного договору. Станом на 19 липня 2013 року заборгованість відповідача [PERSON] за додатковою угодою 1, відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 14856524 від 24 квітня 2012 року, становить - 335 092,82 гривень, що включає в себе: заборгованість про кредиту - 253 728,89 гривень, несплачені проценти - 81 363,93 гривень. 16 липня 2013 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «АНСУ» відповідно до чинного законодавства був укладений договір відступлення права вимоги № 1034/44. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 14856524 від 24 квітня 2012 року, що був укладений між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже розмір пені, становить 27 560,22 гривень (335 092,82 гривень (розмір заборгованості) * розмір подвійної облікової ставки НБУ : 365 * кількість днів прострочення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти двома траншами, у відповідності до додаткових угод. Після другого траншу 24 квітня 2012 року було укладено договір про прощення частини боргу. Строк виконання другої додаткової угоди становив до 23 травня 2013 року. Зазначив, що 16 липня 2013 року між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «ПУМБ» було укладено договір відступлення права вимоги, в тому числі і по кредитному договору, укладеного з [PERSON] В той час, позивачу вже був відомий факт невиконання договору з боку [PERSON] Також зазначив, що вимога про виконання умов договору була направлена поручителю [PERSON] 06 лютого 2014 року, в той же час позивачем не були пред'явлені вимоги до поручителя на протязі шестимісячного строку після вручення вимоги, оскільки працівниками було допущено недогляд. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову в частині стягнення заборгованості з [PERSON] заперечувала, з підстав викладених у запереченнях, просила відмовити в позові в частині стягнення боргу з [PERSON]. Пояснила суду, що всі вимоги направлені [PERSON] як поручителі з боку банку були до 24 травня 2013 року. В той же час, норами ЦК України передбачено шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя після направлення відповідної вимоги, у зв'язку з чим позивачем пропущено строк звернення з вимогами до поручителя в частині стягнення з неї кредитної заборгованості. . За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5482626, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 173 290,00 доларів США на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Згідно п.п. 1.2., 1.3., 1.4. ст. 1 кредитного договору, цільове призначення кредиту: кредит надається позичальнику для придбання нерухомості: трикімнатна квартира розташована на 7 поверсі 16 поверхового будинку, загальна площа 68,30 кв.м., жила 43,90 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проценти за користування кредитом: процента ставка за користування кредитом становить 11,50 % річних. Проценти сплачуються позичальником в порядку, визначеному цим договором. Строк кредиту: кредит надається позичальникові строком по 21 червня 2027 року. Протягом цього строку позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим договором. В подальшому, 15 січня 2009 року, 05 лютого 2009 року, 07 серпня 2009 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] були укладені додаткові угоди: додаткова угода № 1 від 15 січня 2009 року, додаткова угода № 7392627 від 05 лютого 2009 року та додаткова угода № 7901547 від 07 серпня 2009 року, якими між сторонами було досягнуто згоди про зміну графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. 24 квітня 2012 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 14856524 до кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року, згідно якої сторони прийшли до згоди про додаткове надання відповідно до умов кредитного договору позичальнику 2-го траншу (частини) кредиту у розмірі 379 933,66 гривень, що в еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті в розмірі 47 255,43 доларів США, за курсом 8,4 гривень за 1 долар США. Виключне цільове призначення 2-го траншу кредиту - погашення частини заборгованості позичальника за раніше наданим 1-м траншем кредиту. За користування другим траншем кредиту процента ставка становить 19,00 %. процентів річних. 24 квітня 2012 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 14968562 до кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року, згідно якої сторони обумовили, що за умови належного виконання позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, на період з 24 квітня 2012 року по 23 травня 2013 року включно процента ставка за користування другим траншем кредиту встановлюється в розмірі 0,01% процентів річних. У випадку порушення позичальником зобов'язань з повернення кредиту чи сплати процентів або інших зобов'язань, встановлених кредитним договором, процентна ставка за користування другим траншем кредиту за рішенням банку (з наступним письмовим повідомленням про це позичальника) повертається до розміру, встановленого в п. ІІ попередньої угоди, на період з дня, наступного за днем такого порушення, і до 23 травня 2013 року включно. З 24 травня 2013 року процента ставка за користування другим траншем кредиту встановлюється в розмірі 19,00 процентів річних. Крім того, 24 квітня 2012 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду про часткове припинення зобов'язань прощенням боргу до кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року. Згідно даної угоди, банк та позичальник визнають, що сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором станом на дату підписання цієї угоди 24 квітня 2012 року становить 379933,66 гривень. Цією угодою банк та позичальник дійшли згоди, що враховуючи скрутне фінансове становищ позичальника, банк застосовує відносно позичальника процедуру часткового прощення боргу за кредитним договором відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України та за умови виконання позичальником зобов'язання по сплаті частини боргу за кредитним договором, протягом 12 місяців в розмірі 15 830,57 гривень, в порядку встановленою додатковою угодою № 14968562 від 24 квітня 2012 року (відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом). В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 5482626 від 21 червня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 21 червня 2007 року було укладено договір іпотеки № 5482636, відповідно до умов якого іпотекою за цим договором забезпечується виконання всіх зобов'язань [PERSON] перед іпотеко держателем, що випливають з укладеного між ними кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року. Предметом іпотеки за цим договором є трикімнатна квартира розташована на 7 поверсі 16 поверхового будинку, загальна площа 68,30 кв.м., жила 43,90 кв.м., адреса місцезнаходження: [ADDRESS]. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 5482626 від 21 червня 2007 року, 21 червня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 5482683, відповідно до умов якого [PERSON] поручається перед кредитором за виконання боржником [PERSON] кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року. В подальшому, 05 лютого 2009 року, 07 серпня 2009 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] були укладені додаткові угоди до договору поруки: додаткова угода № 5482683/20090205 від 05 лютого 2009 року та додаткова угода № 5482683/20090807 від 07 серпня 2009 року, якими між сторонами було досягнуто згоди про зміну графіку повернення кредиту з боку позичальника та сплати процентів за користування кредитом. 24 квітня 2012 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 5482683/20120424 до договору поруки, якою між сторонами було обмовлено умови надання позичальнику другого траншу та розмір відсоткової ставки. 24 квітня 2012 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 14958336, відповідно до умов якого сторонами обумовлено графік погашення позичальником другого траншу. . Судом також встановлено, що 16 липня 2013 року між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, згідно якого за цим договором, протягом строку його дії та у відповідності до Генерального Реєстру боржників, ПАТ «ПУМБ» зобов'язується відступити ТОВ «АНСУ» свої права грошової вимоги за кредитними договорами, які укладені між ПАТ «ПУМБ» та фізичними особами, а ТОВ «АНСУ» зобов'язується сплатити ПАТ «ПУМБ» грошові кошти за відступлені останнім права. Згідно додаткової угоди № 3 до договору відступлення прав вимоги № 1034/44 від 16 липня 2013 року, ТОВ «АНСУ» та ПАТ «ПУМБ» погодили передачу прав вимоги по кредитному договору № 14856524, укладеного з [PERSON] Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Пунктом 1 ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, з боку відповідача [PERSON] порушуються умови кредитного договору та додаткових угодо до нього, у зв'язку з чим позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором. Згідно з п. 5 додаткової угоди про часткове припинення зобов'язань прощенням боргу до кредитного договору № 5482626 від 21 червня 2007 року, у разі невиконання позичальником перед банком умов цієї угоди салити частину боргу у сумі 189 966,84 гривень та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту вказаного в додатковій годі № 14968562 від 24 квітня 2012 року, банк звільняється від своїх зобов'язань перед позичальником щодо припинення зобов'язань позичальника прощенням боргу. У цьому випадку банк має право застосувати процедуру примусового стягнення заборгованості з позичальника у судовому порядку із застосуванням усіх санкцій, що застосовуються відповідно до кредитного договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 19 липня 2013 року, перед відповідачем [PERSON] за додатковою угодою 1 за кредитним договором № 14856524 віл 24 квітня 2012 року наявна заборгованість у розмірі 335 092,82 гривень, що включає в себе: заборгованість про кредиту - 253 728,89 гривень, несплачені проценти - 81 363,93 гривень. Крім того, позивачем до сплати відповідача [PERSON] також розраховано 27 560,22 гривні пені за несвоєчасну сплату кредиту. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання. Право на неустойку виникає незалежно він наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. (ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України) За вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до п. 5.2. ст. 2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Так, згідно наданого розрахунку пені, сума заборгованості за кредитним договором становить 335 092,82 гривень, період прострочення - з 19 липня 2013 року по 27 лютого 2014 року, при цьому розмір подвійної облікової ставки НБУ з 19 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року становить 14%, з 13 серпня 2013 року - по 31 грудня 2013 року - 13 %, з 01 січня 2014 року по 04 березня 2014 року - 13%. Таким чином, розмір пені складає 27 560,22 гривні (335 092,82 гривень * розмір подвійної ставки НБУ : 365 8 кількість днів прострочення). Аналізуючи вищевикладене, враховуючи наявну заборгованість за кредитним договором № 5482626 від 21 червня 2007 року, відсутність будь-яких заперечень щодо пред'явлених позовних вимог з боку відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «АНСУ» пред'явлених до [PERSON] Щодо заявлених позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 5482626 від 21 червня 2007 року з поручителя [PERSON] то суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Відповідно до п. 3.1. ст. 3 договору поруки, у разі порушення зобов'язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або ту чи інші його частину). Кредитор не зобов'язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов'язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов'язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів. Як встановлено в судовому засідання не заперечувалось стороною позивача, вимога щодо сплати заборгованості за кредитним договором з боку позивача поручителю [PERSON] була направлена 24 травня 2013 року. В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз'яснено в 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, загальний строк пред'явлення кредитодавцем вимог до поручителя [PERSON] сплинув. В той же час, як встановлено судом, жодних позовних вимог про погашення заборгованості за кредитним договором з боку ТОВ «АНСУ» до [PERSON] до настання строку звернення, пред'явлено не було. У зв'язку з вищевикладеним, позивачем було пропущено строк звернення з вимогами до поручителя [PERSON], таким чином до останнього не може бути пред'явлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку як з поручителя. Аналізуючи вищевикладене, судом не вбачається підстав для солідарної відповідальності [PERSON] за зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Таким чином, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «АНСУ», а саме: вважає за можливе стягнути з позичальника [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 362 653 гривні 04 копійки, та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «АНСУ» в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] У відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 3626 гривень 54 копійки. Враховуючи наведене та

Outcome: partial