Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Фенікс»(далі СК) 23 листопада 2017 року звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 14 березня 2016 року 15 год. 20 хв. у м. Кремінна на вул. Шевченко відбулася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник: ПАТ «Рубіжанський картонно - тарний комбінат»), та автомобіля [NUMBER] під керуванням його власника [PERSON], за яке останню постановою Кремінського районного суду Луганської області від 01 квітня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП було нанесено механічні пошкодження автомобілю Mercedes- Benz Е-320 Matic, який застрахований у ПрАТ «СК «Фенікс». Вартість відновлювального ремонту у розмірі 25 761 грн. 40 коп. СК відшкодовано. Крім того, СК було оплачено вартість отримання розгорнутої довідки про ДТП у розмірі 150 грн. та вартість проведення оціночної експертизи у розмірі 500 грн. Таким чином, розмір фактичних затрат СК, пов'язаних із урегулюванням страхового випадку, що стався з вини [PERSON] складає 26 411 грн. 41 коп. Претензія від 31 травня 2016 року № 123 залишилася відповідачем без задоволення. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», полісом якого передбачена обовязкова франшиза в розмірі 1 000 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва від 09 листопада 2016 року з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь СК стягнуто страхове відшкодування у розмірі 24 761 грн. 40 коп. Різниця збитків у 1 650 грн. 01 коп. та сплачені судові витрати просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, у заяві на імя суду просить розглянути справу без участі представника, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали з підстав їх не обґрунтованості, оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення вказаних позивачем збитків. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників відповідачів, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 цього Кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року №85/96-ВР зі змінами /далі Закон №85/96-ВР/, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів страхових внесків, страхових премій)та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно до ч. 2 ст. 8 вказаного Законустраховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Частиною 18 статті 9 Закону №85/96-ВР встановлено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 27 вказаного Закону до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV/далі Закон № 1961 - IY/ страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Пунктом 12.1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Пунктом 38.1 ст. 38 Закону №1961-IVвстановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в)якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Докази, які були надані суду, свідчать про наступне. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 17 червня 2015 року (а.с. 8) ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» застрахував майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, у тому числі причепу до нього. Але у договорі не зазначено, який саме транспортний засіб застраховано; суду надано першу та останню сторінку договору, хоча згідно помітки у нижньому правому куті, договір складається з 10 аркушів, отже суд не має змоги дослідити усі умови зазначеного договору. Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 01 квітня 2016 року (а.с. 7) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення 14 березня 2016 року о 15-30 годині в м. Кремінна на вул. Шевченко ДТП з автомобілем марки MERCEDES BENZ E320 під керуванням [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до звіту №01/04 про оцінку транспортного засобу від 25 квітня 2016 року (а.с. 10-11) вартість матеріальних збитків, спричинених володільцю автомобілю MERCEDES BENZ E320 складає 25 761 грн. ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» 28 квітня 2016 року звернувся до ПрАТ «СК «Фенікс» із заявою про виплату страхового відшкодування по договору майнового страхування (а.с. 12), на підставі якою позивачем 05 травня 2016 року складено страховий акт №01/05-2016, відповідно до якого зазначена подія визнана страховим випадком (а.с. 14-15). Згідно копій квитанцій, рахунку-фактури (а.с. 17, 19-20) СК сплатила 300 грн. ФОП [PERSON] за організацію отримання довідки ДАІ згідно розрахунку-фактури №1 від 04 квітня 2016 року, але замовником вказаної послуги є ПрАТ «СК АСКО ДС» (а.с. 18) та 500 грн. ФОП [PERSON] за отримання послуг з оцінки майна згідно рахунку фактури № 01/04 від 25 квітня 2016 року. СК на адресу відповідача 31 травня 2016 року було направлено претензію про відшкодування шкоди у розмірі 1 650 грн. 01 коп. в порядку регресу, яка складається з: 1 000 грн. франшизи, 150 грн. за отримання розгорнутої довідки ДАІ про ДТП та 500 грн. за проведення оціночної експертизи (а.с. 23-24), а 31 жовтня 2016 року також була направлена претензія про стягнення з відповідача в порядку регресу про відшкодування тільки франшизи у розмірі 1 000 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 березня 2016 року (а.с. 25) з ТДВ СК «Домінанта» на користь ПАТ СК «Фенікс» на підставі наказу №910/17937/16, виданого 29 листопада 2016 року Господарським судом м. Києва, стягнуто борг у розмірі 26 139 грн. 41 коп. Але в позовній заяві СК зазначає відшкодовану суму збитків на підставі зазначеного наказу у розмірі 24 761 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 березня 2016 року не зрозуміло, які саме збитки були стягнуті Господарським судом м. Києва на користь позивача з ТДВ СК «Домінанта», хоча сама сума боргу у розмірі 26 139 грн. 41 коп. значно перевищує суму збитків, зазначену у позові. Згідно розрахунку-фактури №1 від 04 квітня 2016 року замовником організації отримання довідки ДАІ є ПрАТ «СК АСКО ДС» Крім того, дві претензії, направлені позивачем на адресу відповідача містять різні суми шкоди, які підлягають сплаті останньою. З огляду на вказані докази та їх суперечність, правове обґрунтування правовідносин, що виникли між сторонами, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed