Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № DNH4KP89990426 від 14.09.2006 року у розмірі 33532 грн. 72 коп.; з [PERSON] на свою користь стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNH4KP89990426 від 14.09.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3562 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.09.2008 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснювалося у наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача відповідно до заяви від 27.03.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відповідно до заяви від 27.03.2015 року просила суд розглядати справу за її відсутності. З позовними вимогами згодна в повному обсязі. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DNH4KP89990426 від 14.09.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3562 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.09.2008 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № DNH4KP89990426 від 14.09.2006 року заборгованість за нею станом на 23.10.2013 року склала 33532 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 502 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом; 9019 грн. 47 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 21937 грн. 73 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1572 грн. 99 коп. штраф (процентна складова). Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 9019 грн. 47 коп. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 21937 грн. 73 коп. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що нарахований розмір пені в 44 рази перевищує заборгованість за тілом кредиту, та враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідача [PERSON] пеню в розмірі 500 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися вимоги про стягнення штрафів: 500 грн. (фіксована частина) і 1572,99 грн. (процентна складова), що передбачено п. 5.3 Договору № DNH4KP89990426 від 14.09.2006, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до якого при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафів законні та підлягають стягненню із [PERSON] Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial