Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач, яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , звернулась в суд з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на користь [PERSON] заборгованість по аліментам в розмірі 45 069,69 грн., неустойку (пеню) по сплаті аліментів за період з 09.08.2016 року по 30.11.2018 року в сумі 15 750,79 грн. та додаткові витрати на дитину в сумі 9 000 грн., а всього 69 820,48 грн. В рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, пені та додаткових витрат звернути стягнення на майно боржника [PERSON] , а саме Ѕ частину однокімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності згідно з договором купівлі-продажу від 11.02.2015 року та визнати право власності на вказану частку за [PERSON] , [INFO] , при цьому припинивши право власності боржника на цю частку однокімнатної квартири і стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2012 року по 02.11.2016 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2016 року по справі № 405/5923/16-ц шлюб з відповідачем розірвано та стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх заробітку (доходу) щомісячно, не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили і обов`язкове до виконання, але аліменти вона жодного разу не отримала у зв`язку зі злісним ухиленням відповідача від їх сплати. Станом на 30.11.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 45 069,69 грн. У зв`язку з невиплатою аліментів її матеріальне становище погіршилось і вона не може утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї та дитини, а тому, крім зазначеної заборгованості, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) відповідно до вимог ст. 196 СК України. Згідно з проведеним розрахунком неустойка (пеня) за період з 09.08.2016 року по 30.11.2018 року становить 15 750,79 грн. Крім того, вона несе і додаткові витрати на дитину, а саме: син відвідує дитячий садочок «Ягідка» щомісячна оплата становить 400 грн. і додатково на оплату дитячого садочка нею витрачаються кошти в розмірі 4 000 грн. щорічно. Дитина відвідує дитячий клуб «Жираф» з вивчення іноземних мов, навчання в якому є платним, за період навчального року 2017-2018 нею сплачено 4 500 грн. Син хворів та перебував на лікування в дитячій обласній лікарні на стаціонарному лікуванні, на лікування нею витрачено 5 000 грн. після вказаного лікування дитина потребувала оздоровлення в літній період часу в приватному санаторії Одеської області, на що також нею витрачались кошти без допомоги відповідача. Вказані витрати зазначені нею без урахування щоденних потреб дитини на харчування, одяг, належного навчання. В зв`язку з цим змушена звернутися до суду з вище вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивачем уточнено позовні вимоги, згідно з наданою заявою про збільшення позовних вимог від 13.03.2019 року, позивач зазначає, що з моменту подання позову заборгованість відповідача збільшується і станом на 13.03.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 51 258,88 грн., відповідно до проведеного розрахунку неустойки (пені) за кожен день прострочення, пеня становить 219 340,66 грн. та значно перевищує розмір несплачених аліментів, просить суд стягнути з урахуванням ч.1 ст. 196 СК України неустойку (пеню) за період з 09.08.2016 року по 01.03.2019 року в сумі 51 258,88 грн. на користь сина. У зв`язку з тим, що дитина тяжко хворіла восени та взимку, враховуючи постійний ріст цін на путівки на оздоровлення вона, маючи змогу придбати путівку для оздоровлення дитини за ціною нижчою ніж в період сезонних продаж, придбала її в лютому 2019 року витративши при цьому 11 700 грн. з врахуванням того, що вартість путівки розрахована на 2 особи, вважає за можливе просити суд стягнути 1/4 частину вартості вказаної путівки з відповідача в сумі 2 925 грн., як додаткові витрати на дитину, оплата яких передбачена ч.2 ст.185 СК України. Розмір заявлених в позовній заяві додаткових витрат збільшився на 2 925 грн. та станом на 13.03.2019 року становить 11 925 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь дитини [PERSON] заборгованість по аліментам в розмірі 51 258,88 грн., неустойку в мірі 51 258,88 грн. та додаткові витрати в сумі 11 925 грн., а всього 114 442,76 грн. Вимоги щодо звернення стягнення на майно відповідача залишає без змін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просила позов задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що станом на 30.04.2019 року заборгованість становить 53 822,18 грн. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, при цьому, надав відзив на позов, вказавши, що кошти на адресу позивача перераховував, але не зазначав, що кошти перераховуються як аліменти. Додаткові витрати позивачем не обґрунтовано, надано довідки, які не завірені, епікриз не підтверджує понесених витрат, а підтверджує лише хворобу дитини. Крім того, він проводить час з дитиною, відвідує дитячі розважальні заклади, що підтверджують письмом свідки, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що до відповідача приймались міри примусового виконання рішення суду, але відповідач не сплачує аліменти і заборгованість по сплаті аліментів становить 53 822,18 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2012 року по 02.11.2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2016 року по справі № 405/5923/16-ц шлюб між сторонами розірвано та стягнуто на користь позивача з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх заробітку (доходу) щомісячно, не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вказане рішення суду набрало законної сила і на його виконання видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 09.08.2016 року по 01.03.2019 року складає 51 258,88 грн., що підтверджується інформацією старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Брандальського Д.С. Згідно з вимогами ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховний Суд України у справі № 6-149 цс14 зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. В Постанові Судової палати у цивільних справах від 16 березня 2016 року (справи № 6-300цс16 та № 6-2589цс15) Верховний Суд України зазначив, що неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на один відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно розрахунку за період за період з 09.08.2016 року по 01.03.2019 року складає 219 340,66 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, з урахуванням вимог позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 51 258,88 грн. та суми неустойки (пені) в сумі 51 258,88 грн. на користь одержувача аліментів - позивача. Судом враховуються положення статті 182 Сімейного кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, виплат по іншим виконавчим документам не встановлено, на даний час заборгованість по сплаті аліментів ним не виплачується, заперечень проти позову та розрахунок заборгованості ним не спростовано. Підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат. Статтею185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Надані позивачем докази підтверджують понесення позивачем витрат щодо відвідування дитиною дитячого садочка «Ягідка», в якому щомісячна оплата становить 400 грн. та витрати на харчування за кожен день відвідування складають 13 грн. і додаткові кошти на оплату дитячого садочка в розмірі 4 000 грн. щорічно; дитячого клубу «Жираф» з вивчення іноземних мов, навчання в якому є платним, за період навчального року 2017-2018 сплачено 4 500 грн. та понесення витрат на оздоровлення дитини, перебування на відпочинку та понесення витрат на придбання путівки в розмірі 11 700 грн. Суд приходить до висновку, про задоволення вимог позивача по стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 11 925,00 грн. Щодо вимог позивача про звернення стягнення в рахунок заборгованості по аліментам, пені та додатковим витратам, суд відмовляє в задоволенні позову. Позивачем заявлена вимога про визнання права власності на частку квартири за [PERSON] , [INFO] , при цьому припинивши право власності боржника на цю частку однокімнатної квартири. Вказані вимоги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не може розглядатись при вирішення питання щодо наявної заборгованості по аліментам. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 144,43 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів. В частині судових витрат, які понесені позивачем в сумі 704,80 грн., суд відносить їх за її рахунок, так як в частині вимог щодо звернення стягнення суд відмовив в задоволенні позову.

Outcome: partial