Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 січня 2016 року у розмірі 14222,66 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 29 січня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9753,95 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2,1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у сумі 353,87 гривень, яка складається з заборгованості, відсотків 1,5% на місяць (18% на рік) та інших платежів. Дата останнього погашення не повинна бути пізніше 31 січня 2019 року. Термін кредиту 36 місяців з 29 січня 2016 року по 31 січня 2019 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 06 вересня 2016 року має заборгованість у розмірі 14222,66 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що 29 січня 2016 року між публічним акціонерним товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, який складається із Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт підписана відповідачем [PERSON] 29 січня 2016 року особисто, і в цій Угоді зазначено, що позичальник [PERSON] ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 9753,95 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно п. 2,1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у сумі 353,87 гривень, яка складається з заборгованості, відсотків 1,5% на місяць (18% на рік) та інших платежів. Дата останнього погашення не повинна бути пізніше 31 січня 2019 року. Термін кредиту 36 місяців з 29 січня 2016 року по 31 січня 2019 року. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в генеральній угоді більше ніж на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення і з 32 дня заборгованість вважається простроченою і клієнт сплачує штраф Банку у розмірі 1067, 87 гривень. Разом із цим, пунктом 2.8 Генеральної угоди передбачено, що про порушенні зобовязань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню , згідно Умов та правил за кожен день прос рочки. Відповідно до Умов та правил п. 2.1.12.6.1. у разі виникнення заборгованості на суму від 100 гривень викликаючи просрочені зобовязання, згідно п.п. 2.1.12.6.2. та 2.1.12.8.1. Умов та правил позичальником сплачується пеня: пеня нараховується в день начислення процентів по кредиту. Також пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Остання і єдина оплата відповідачем коштів на погашення заборгованості відбулася 04 березня 2016 року у сумі 15 гривень. Статтею 550 ЦК України встановлено, що незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Станом на 06 вересня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 14222,66 гривень, яка складається з: 9748,71 гривень заборгованість за кредитом; 1072,44 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 2333,64 заборгованість за пенею; 1067,87 штраф, що стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором №б/н від 29 січня 2016 року підписаного уповноваженою особою ПАТ КБ ПриватБанк, скріпленого печаткою, в якому детально зазначено дату операції за рахунками обліку заборгованості, кількість днів, за які нарахована заборгованість, сальдо поточної заборгованості за кредитом, пільговий період, сальдо простроченої заборгованості за кредитом, поточна заборгованість, прострочена заборгованість, ставка пені, нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти, погашені проценти, загальна заборгованість за процентами, сума комісії та пені, сума погашення за наданим кредитом. При цьому, за нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобовязувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів погашення заборгованості. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ПАТ КБ ПриватБанк підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 січня 2016 року в розмірі 14222,66 гривень, яка складається з: 9748,71 гривень заборгованість за кредитом; 1072,44 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 2333,64 заборгованість за пенею; 1067,87 штраф. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 554, 610 - 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved