Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

ПрАТ СК «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги обгрунтовують тим, що 13.05.2014 року між [PERSON] та ПрАТ СК «Альфа Страхування» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1027094. Цим договором був забезпечений транспортний засіб марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER]. 26.12.2014 року в с. Горонда Мукачівського району сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів марки «Audi А6» д.н.з. [NUMBER] та марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] В подальшому 31.01.2015 року Мукачівським міськрайонним судом було прийнято постанову, відповідно до якої водій транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ СК «Альфа Страхування», то потерпілий звернувся до стархової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування за завдану шкоду. ПрАТ СК «Альфа Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4292,17 грн., що підтверджується страховим актом та розрахунком страхового відшкодування. Поряд з тим, оскільки ні водій транспортний засіб марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], який був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ні власник такого транспортного засобу, відповідач у справі, не виконали свого обов'язку, передбаченого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не повідомили про дорожньо-транспортну пригоду страховика у строки і за умов, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просять стягнути в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування з відповідача в розмірі 4292,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьоу подав суду клопотання в якому просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляла, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2014 року між ПрАТ СК «Альфа Страхування» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посвідчує укладення такого договору страховий поліс АІ/1027094 від 13.05.2014 року. Відповідно до зазначеного полісу, був забезпечений транспортний засіб марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), згідно з полісом становить 50,000 грн. Полісом також встановлений розмір франшизи в розмірі 1000 грн. Також судом встановлено, що 26.12.2014 року в с. Горонда Мукачівського району сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів марки «Audi А6» д.н.з. [NUMBER] та марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] У зв'язку з цим, 31.01.2015 року Мукачівським міськрайонним судом було прийнято постанову, відповідно до якої водій транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідні Відомості про дорожньо-транспортну пригоду № 9481681, сформовані АІПС ДТП, містяться в матеріалах справи в яких зокрема зафіксовано наявність страхового полісу АІ/1027094 з терміном дії до 13.05.2015 року, який виданий ПрАТ СК «Альфа Страхування». 30.12.2014 року [PERSON], власник автомобіля марки «Audi А6» д.н.з. [NUMBER], який постраждав в результаті дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до ПрАТ СК «Альфа Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Розглянувши подані документи, 18.02.2015 року ПрАТ СК «Альфа Страхування» було складено страховий акт № 2068.609.14.01.01 та прийнято рішення виплату страхового відшкодування у розмірі 4292,17 грн. потерпілому [PERSON] Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки, і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17.02.2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди був викладений уже в підпункті 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст. 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі № 6-284цс15. Крім того в постанові Верховний Суд України також вказав на те, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Частинами 1-3 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, визначених ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилом ч. 1 ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на зазначене вище судом встановлено також наступне. Факт настання страхового випадку в цій справі ніким не оспорюється. Такий зафіксований правоохоронними органами у встановленому порядку. Водій транспортного засобу, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, притягнутий до адміністративної відповідальності. При цьому безпосередньо позивач визнав такі факти, сплативши страхове відшкодування. Додатково судом також встановлено, що ПрАТ СК «Альфа Страхування» було повідомлено про страховий випадок телефоном у день дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується інформацією в заяві про настання страхового випадку від 30.12.2014 року (а.с. 6-7). Крім того, 30.12.2014 року, тобто протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди аварійним комісаром був складений акт огляду колісного транспортного засобу З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, що позивачем не доведено належними й допустимими доказами факту заподіяння йому збитків, які полягають у необґрунтованій виплаті страхового відшкодування потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем про цю дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування з відповідача в розмірі 4292,17 грн., у зв'язку з чим в задоволення позову слід відмовити.

Outcome: dismissed