Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Сучасний факторинг» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та штрафних санкцій, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2012 року між ТОВ «ТІДІСІ Україна» та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу №128/2012 Ф на продаж автомобільних шин та дисків, відповідно до умов якого товариство продало, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити диски та шини на загальну суму 17588,00 грн., з яких: 5863,00 грн. необхідно було сплатити до моменту отримання товару; 11725,00 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачем у повному обсязі. 11.10.2011 року між ТОВ «ТІДІСІ Україна» та ТОВ «Сучасний факторинг» був укладений Генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011326, відповідно до умов якого Товариство у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, товариство з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач погодився та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за яким позивач сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за Основним договором. З урахуванням умов Генерального договору між Товариством та відповідачем було укладено додаткову угоду №004547 від 15.10.2012 року до Основного договору, відповідно до умов якої відповідач погодив новий порядок погашення боргу, а також умови відповідальності у випадку порушення погоджених домовленостей. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 11725,00 грн. Відповідач, згідно основного договору сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» 5863,00 грн. Решту суми 11725,00 грн., Товариство переуступило, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу укладеною Додатковою угодою до Основного договору. Згідно Додаткової угоди до Основного договору, позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 11725,00 грн. двома окремими платежами по 5862,50 грн. кожен в період з 17.11.2012 року по 17.12.2012 року включно. Проте, відповідач порушив визначений графік оплат, здійснив лише декілька платежів, які не відповідають визначеній сумі щомісячного платежу, а саме: 19.06.2014 року - 1025,00 грн.; 17.07.2014 року - 1000,00 грн.; 28.08.2014 року - 1700, 00 грн.; 25.05.2015 року - 1000,00 грн. Таким чином, залишок основного боргу, який не сплачено відповідачем становить 7000,00 грн. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7000,00 грн.; штраф в сумі 1200,00 грн.; збитки від інфляції в сумі 6600,00 грн.; 3% річних в сумі 560,00 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2012 року між ТОВ «ТІДІСІ Україна» та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу №128/2012 Ф на продаж автомобільних шин та дисків, відповідно до умов якого товариство продало, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити диски та шини на загальну суму 17588,00 грн., з яких: 5863,00 грн. необхідно було сплатити до моменту отримання товару; 11725,00 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачем у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №ЕСТ1019185 від 15.10.2012 року, будь-яких претензій або зауважень з боку відповідача були відсутні. 11.10.2011 року між ТОВ «ТІДІСІ Україна» та ТОВ «Сучасний факторинг» був укладений Генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011326, відповідно до умов якого Товариство у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, товариство з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач погодився та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за яким позивач сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за Основним договором. З урахуванням умов Генерального договору між Товариством та відповідачем було укладено додаткову угоду №004547 від 15.10.2012 року до Основного договору, відповідно до умов якої відповідач погодив новий порядок погашення боргу, а також умови відповідальності у випадку порушення погоджених домовленостей. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 11725,00 грн. Відповідач, згідно основного договору сплатив ТОВ «ТІДІСІ Україна» 5863,00 грн. Решту суми 11725,00 грн., Товариство переуступило, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу укладеною Додатковою угодою до Основного договору. Згідно Додаткової угоди до Основного договору, позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 11725,00 грн. двома окремими платежами по 5862,50 грн. кожен в період з 17.11.2012 року по 17.12.2012 року включно. Проте, відповідач порушив визначений графік оплат, здійснив лише декілька платежів, які не відповідають визначеній сумі щомісячного платежу, а саме: 19.06.2014 року - 1025,00 грн.; 17.07.2014 року - 1000,00 грн.; 28.08.2014 року - 1700, 00 грн.; 25.05.2015 року - 1000,00 грн. Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором, що складається з залишку основного боргу - 7000,00 грн.; 1200,00 грн. - штраф за 32 періодів (32 періодів коли він мав здійснити оплату до 17 числа кожного місяця до моменту повного погашення боргу); збитки від інфляції за період з 17.11.2012 року по 30.10.2015 року в розмірі - 6600,00 грн.; 3% річних за період з 17.11.2012 року по 30.10.2015 року в сумі 560,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 549 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але при розгляді справи було встановлено, що 10.03.2016 року відповідачем було здійснено сплату коштів у розмірі 7000,00 грн. на погашення заборгованості за договором, що підтверджується платіжним дорученням. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ у частині стягнення суми залишку основного боргу не підлягають задоволенню. При цьому підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ про стягнення штрафу за 32 періодів (32 періодів коли він мав здійснити оплату до 17 числа кожного місяця до моменту повного погашення боргу) у розмірі 1200,00 грн.; збитків від інфляції за період з 17.11.2012 року по 30.10.2015 року в розмірі - 6600,00 грн.; 3% річних за період з 17.11.2012 року по 30.10.2015 року в сумі 560,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial