Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з метою придбання пральної машини позивач 02 грудня 2016 року взяв споживчий кредит в сумі 11399,80 грн. шляхом підписання заяви №300742899301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування. Вважає, що працівник банку, який оформляв вищезазначену заяву, ввів його в оману, незрозуміло надав інформацію, з договором його не ознайомили, в заяві містяться двозначні формулювання надруковані дрібним шрифтом. Умови заяви є несправедливими та суперечать принципу добросовісності. Вказав, що договір ним був укладений внаслідок помилки. Тому просить визнати недійсним з дати укладення [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» кредитного договору у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування банківського обслуговування фізичних осіб №300742899301 від 02.12.2016 року: пункт 7 Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування банківського обслуговування фізичних осіб №300742899301 від 02.12.2016 року в частині розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 05 жовтня 2017 року - 3,00%; пункт Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування банківського обслуговування фізичних осіб №300742899301 від 02.12.2016 року без номеру в частині: «У тому числі *: Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (грн.)**: 0; 341,99»; пункт Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування банківського обслуговування фізичних осіб №300742899301 від 02.12.2016 року без номеру у частині: «У тому числі*: проценти за користування, грн.» та застосувати наслідки такої недійсності. А також стягнути з відповідача на користь позивача сплачену комісію за переказ коштів в розмірі 28 гривень 80 копійок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача надав письмовий відзив, в якому в задоволенні позову просив відмовити. Свою позицію обгрунтував тим, що позивач був ознайомлений з текстом укладеного договору, виконав його в повному обсязі. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 11 січня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 11 січня 2018 року розгляд справи відкладено до 30 січня 2018 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 30 січня 2018 року відкладено розгляд справи до 22 лютого 2018 року за клопотанням представника позивача для ознайомлення позивача з відзивом. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 02 грудня 2016 року позивач отримав споживчий кредит в загальній сумі 11399 грн. 80 коп. шляхом підписання заяви №300742899301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 10). Погашення кредиту позивач здійснював щомісячними платежами: 17 грудня 2016 року - 1140,00 грн.; 23 січня 2017 року - 1140,00 грн.; 15 лютого 2017 року - 1140,00 грн.; 17 березня 2017 року - 1140,00 грн.; 14 квітня 2017 року - 1140,00 грн.; 23 травня 2017 року - 1140,00 грн.; 17 червня 2017 року - 1140,00 грн.; 7 липня 2017 року - 1140,00 грн.; 23 серпня 2017 року - 1140,00 грн.; 16 вересня 2017 року - 1140,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.13-22). У зв'язку з тим, що позивачу у відділенні банку у м. Суми повідомили, що на жовтень 2017 року у нього наявна заборгованість у розмірі 0,25 коп., у зв'язку з чим, ним було перераховано кошти в сумі 1 грн. для погашення заборгованості, що підтверджується копією квитанції (а. с. 23). Згідно копії розрахунку станом на 13 листопада 2017 року банком була нарахована [PERSON] заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості та неустойка за прострочення комісії в розмірі 717 гривень 33 копійки (а. с. 11). Вказана сума 16 листопада 2017 року була перерахована позивачем на рахунок банку для погашення заборгованості, що підтверджується копією квитанції (а. с. 24). 16 листопада 2017 року позивач звернувся з письмовою скаргою на адресу відповідача щодо проведення перевірки з питання виниклої заборгованості та незаконно стягнутої комісії за переказ коштів (а.с.12). Однак відповідь йому надана не була. Позивач посилається на те, що при підписанні заяви, з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб його ніхто не ознайомлював, на сайті за посиланням, зазначеним в заяві, договір відсутній. Відповідачем вказані обставини не спростовані, ані договір, ані докази на підтвердження того, що позивач був з ним ознайомлений суду не надані. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Натомість зазначений договір не містить підпису відповідача. Суду не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме цей договір є складовою частиною укладеного між сторонами договору споживчого кредиту. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2017 року у справі у справі № 6-2320цс16. Позивач посилається на несправедливість умов заяви та введення його в оману, вказуючи на двозначність формулювань в заяві та дрібний шрифт. Проаналізувавши зміст заяви суд приходить до наступного висновку. В п.7 заяви зазначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 05.12.2016р. по 04.10.2017 р. - 0,00%, з 05.10.2017 - 3%. Однак не зрозуміло за який період вона нараховується - рік, місяць чи день. В нижній частині заяви вказано: У тому числі*: Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (грн.)** - становить 0 та становить 341,99 грн. З чого неможливо однозначно встановити який же дійсний розмір комісії необхідно сплачувати позичальнику за умовами заяви. В нижній частині заяви встановлені проценти за користування кредитом (зокрема 1місяць - 0,09 грн. 2 міс. - 0,08 грн. і т.д.) В той час як в п. 6 заяви встановлена інша процентна ставка: з 05.12.2006 по 04.10.2017 - 0,01%, з 05.10.2017 - 0,01%. Такі суперечності заплутують та вводять в оману позичальника щодо дійсного розміру процентів. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому порушеними, якщо при реалізації продукції, принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, будь-яким чином обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, та ціну продукції визначено неналежним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що умови заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування є несправедливими, оскільки є нечіткими та двозначними. Крім цього, банком було нараховано позивачу комісію за послуги, що супроводжують кредит. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16. Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність стягнення з [PERSON] комісії за переказ коштів в розмірі 28 грн. 80 коп. А тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved