Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що у 2014 році відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про включення його до складу засновників товариства, при цьому надав копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 2014 року, виданого нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №675 (спадкова справа № 338/2004). За змістом свідоцтва «[PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який помер 28.11.1995 року. Спадкове майно, на яке видано дане свідоцтво, складається із: простих іменних акцій Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк». Відповідач звернувся із заявою про включення його до складу засновників, оскільки вважає, що спірне свідоцтво про право на спадкування за законом (щодо успадкованих акцій) дає йому право на отримання частки. Рішенням загальних зборів від 22.11.2014 року відповідача не було прийнято до учасників товариства. Ураховуючи те, що позивач є представником інтересів учасників товариства, та самого товариства наявність документів, виданих з порушенням чинного законодавства впливають на права та обовязки останнього. Оскільки емітентом акцій може бути лише акціонерне товариство, і законодавством України не передбачає випуску акцій товариством з додатковою відповідальністю, яким є позивач, статутний капітал якого поділений на частки визначених установчими документами розмірів. Учасники такого товариства відповідають за його боргами своїми внесками до статутного капіталу, а при недостатності цих сум додатково належним їм майном в однаковому для всіх учасників кратному розмірі до внеску кожного учасника. Позивач вважає, що свідоцтво про право на спадщину,виданедержавним нотаріусом відповідачу є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки останній не міг успадкувати акції товариства з додатковою відповідальністю, оскільки це не передбачено Законом, крім того до складу спадщини можуть входити тільки ті права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились на момент його смерті. Посилаючись на указані обставини, Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» на підставі статті 1301 ЦК України просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.03.2014 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] на спадкове майно, що складається з простих іменних акцій Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» в кількості 270 штук, 0,1403 % у статутному капіталі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача пояснював, що внаслідок видачі нотаріусом спірного свідоцтва порушуються права позивача, у тому числі у звязку з тим, що відповідач посилаючись на указане свідоцтво вже поставив у судовому порядку питання про стягнення вартості належної на його думку частки у статутному капіталі товариства з додатковою відповідальністю «Маяк». Також [PERSON] додатково пояснив, що поряд з тим, що державний нотаріус безпідставно видав свідоцтво на прості іменні акції не акціонерного товариства, а товариства з додатковою відповідальністю, він також порушив правила ведення нотаріального діловодства, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, відповідно до яких формування спадкової справи передбачає групування документів, на підставі яких було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину, у спадкову справу підшиваються всі документи, повязані з оформленням спадкових прав. Натомість всупереч указаним вимогам в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті батька відповідача відсутні будь-які правовстановлюючі документи, на підставі яких видане спірне свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на її думку дії нотаріуса відповідають законодавству, який видав свідоцтво про право на спадщину відповідачу на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів, яка була видана позивачем [PERSON], що не спростовано відповідними доказами позивачем. Реєстрація випуску акцій сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк» відбулася 06.07.1998 року, тобто після смерті батька [PERSON], який помер у 1995 році. Про те, що батько мав акції сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк» [PERSON] дізнався в грудні 2013 року від секретаря товариства з додатковою відповідальністю «Маяк». Прості іменні акції відповідачу не передавалися, і де вони знаходяться на цей час, йому невідомо. Представник відповідача також вважала, що ураховуючи те, що відбулось перетворення сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк» у товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції 2011 року) акції, які належали померлому батьку відповідача конвертувались у частку у статутному капіталі товариства, а тому [PERSON] успадкував фактично не акції, а частку у статутному капіталі. Представник Тростянецької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про розгляд справи указаний відповідач повідомлений належним чином, державний нотаріус надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заперечив проти позову не надав (а.с.2, 26,131). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Сторонами визнано, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON], який помер 28 листопада 1995 року. На підставі оригіналу спадкової справи № 338/2004, копія якої в повному обсязі приєднана до матеріалів справи (а.с.159-163), установлено, що 05.08.2004 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] за заявою [PERSON] від 05.08.2004 року була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] та цього ж дня 05.08.2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за № 2404, на спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Маяк», а також на грошовий вклад з належними процентами, що знаходиться в Ощадбанку № 3237/01 на рахунку № 8360, що належав померлому на підставі ощадної книжки, виданої 05.02.1985 року. В подальшому 20.03.2014 року [PERSON] знову подав до державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] заяву, в якій вказав, що на момент смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається із простих іменних акцій Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» в кількості 270 штук номінальною вартістю 10,00 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403 % у статутному капіталі, що належали померлому на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 27.12.2013 року, виданої ТДВ «Маяк», і посилаючись на викладене відповідач просив нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на указане спадкове майно (а.с.161 зворотній бік аркуша). Державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] 20.03.2014 року за указаною заявою відповідача було видано останньому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається із простих іменних акцій Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» в кількості 270 штук номінальною вартістю 10,00 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403 % у статутному капіталі, що належали померлому на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 27.12.2013 року, виданої ТДВ «Маяк» 27.12.2017 за № 102. Указане свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] зареєстровано державним нотаріусом у реєстрі за № 675, крім того, у Спадковому реєстрі внесено реєстраційний запис про видачу указаного свідоцтва, яке у Спадковому реєстрі зареєстроване за № 55874143, бланк ВТТ 244336 (а.с.6,162,163). Будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно, на яке [PERSON] видане спірне свідоцтво про право на спадщину, у тому числі виписка з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 27.12.2013 року, виданої ТДВ «Маяк», на яку є посилання у спірному свідоцтві про право на спадщину, у спадковій справі наданій до суду Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою відсутні. Вирішуючи питання про наявність правових підстав визнання недійсним спірного свідоцтва про право на спадщину за законом, суд виходить з таких мотивів. Свідоцтво про право на спадщину це документ, який, будучи вираженим у нотаріальному правозастосовному акті, підтверджує перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до пунктів 4.12, 4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (у редакції станом на час видачі спірного свідоцтва) (далі - Порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Отже, виходячи з вимог Глави 10 Порядку нотаріус видає спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину лише за умови надання нотаріусу правовстановлюючого документу, яке посвідчує право спадкодавця на відповідне майно (майнові права). Відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Виходячи з приписів указаної норми перелік підстав для підстав визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не є вичерпним. Зокрема, згідно роз'яснень, викладених у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Поряд з указаним іншими випадками, установленими законом для визнання свідоцтва про право на спадщину слід назвати і випадок включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тобто з неправильним визначенням її складу. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. У спірному свідоцтві про право на спадщину від 20.03.2014 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] спадкове майно визначено як «прості іменні акції Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» в кількості 270 штук номінальною вартістю 10,00 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403 % у статутному капіталі». Отже, указаним свідоцтвом про право на спадщину посвідчено перехід прав [PERSON] до відповідача [PERSON] на цінні папери у виді простих іменних акцій, емітентом яких указано товариство з додатковою відповідальністю. При цьому у якості правовстановлюючого документу, яке як зазначено нотаріусом у свідоцтві підтверджує належність указаного спадкового майна [PERSON], зазначено виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 27.12.2013 року, яка була видана ТДВ «Маяк» - позивачем у справі 27.12.2013 за №102. Ураховуючи викладені вище відомості зазначені у спірному свідоцтві про склад спадкового майна та дані про правовстановлюючий документ, суд дійшов висновку, що державний нотаріус неправильно визначив склад спадкового майно, на яке видав спірне свідоцтво від 20.03.2014 року та безпідставно видав спірне свідоцтво на підставі документу (виписки, виданої ТДВ «Маяк»), який не має силу правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на цінні папери, що обґрунтовується наступним. Згідно з випискою з реєстру кодів цінних паперів Національного депозитарія України, складеною 04.05.2006 року, емітентом простих іменних акцій номінальною вартістю 10,00 грн., загальною кількістю 203093, є сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Маяк» (код 03779142). Форма випуску цінних паперів документарна. Свідоцтво про реєстрацію випуску цінних паперів № 96/18/1/98 від 06.07.1998 року видано Сумським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с.169). Указана виписка Національного депозитарія України засвідчує, що емітентом цінних паперів є сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Маяк» (код 03779142), а не як указано у нотаріусом у спірному свідоцтві про право на спадщину Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк». Реєстрації випуску цінних паперів відбулась 06.07.1998 року, тобто після смерті батька відповідача [PERSON], який помер 28.11.1995 року. Зазначення позивача (ТДВ «Маяк») у справі як емітента простих іменних акцій, на яке видане спірне свідоцтво очевидно зачіпає права останнього та суперечить положенням статей 4 9 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу» від 18.06.1991 року, який був чинним на момент реєстрації випуску цінних паперів СЗАТ «Маяк» та який втратив чинність 12.05.2006 року на підставі Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006 року № 3480, що є чинним на цей час, які передбачали та передбачають, що емітентом акцій може бути лише акціонерне товариство. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 28 листопада 1995 року, то відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року та Прикінцевих положень ЦК України відносини спадкування після смерті останнього регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом, складу спадщини. Відповідно до статті 9 ЦК УРСР здатність особи мати цивільні права припиняється зі смертю. На момент смерті батька відповідача [PERSON] сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Маяк», яке здійснило після смерті останнього емісію простих іменних акцій ще не було утворено і відомості про нього не було внесено до ЄДРПОУ. Це підтверджується повним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 14.09.2016 року, відповідно до якого державна реєстрація Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк» була здійснена 26.05.1998 року (а.с.37), а 26.01.2011 року указане акціонерне товариство було перетворено у Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк». У списку засновників товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» прізвище [PERSON] відсутнє (а.с.35-122). Указане свідчить про те, що померлий [PERSON] за життя не був учасником Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк». Таким чином, оскільки зі смертю батька відповідача останній відповідно до статті 9 ЦК УРСР втратив здатність мати та відповідно набувати цивільні права, то ураховуючи, дату реєстрацію випуску простих іменних акцій Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Маяк», [PERSON] не міг набути право власності на 270 простих іменних акцій емітованих указаним товариством. Указаний висновок узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду України від 23.03.2011 року у справі №6-28256св09. Крім того, пунктом 2.1.5 розділу 2 частини 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року передбачено, що при спадкуванні цінних паперів нотаріус надсилає письмовий запит реєстратору про надання виписки з реєстру власників іменних цінних паперів, виписки з рахунку у цінних паперах. Реєстр власників іменних цінних паперів ведеться при документарній формі випуску. Як установлено судом на підставі виписки Національного депозитарію України випуск акцій СЗАТ «Маяк» відбувся в документарній формі (а.с.169). Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Згідно із частиною 1 статті 14 указаного Закону депозитарною установою є юридична особа, що утворюється та функціонує у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю і яка в установленому порядку отримала ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи. З урахуванням викладеного, ТДВ «Маяк» у розумінні частини 1 статті 14 Закону України «Про депозитарну систему України» не є депозитарною установою, оскільки функціонує не у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю та не має ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи, що підтверджується даними Східного територіального управління Національної комісії цінних паперів та фондового ринку (а.с.152). Як визнано сторонами у справі і не заперечувалось у ході судового розгляду депозитарною установою, яка мала право видати нотаріусу виписку з реєстру власників іменних цінних паперів СЗАТ «Маяк» є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», з яким емітентом акцій було укладено відповідний договір. Принагідно відмітити, що у спадковій справі оригінал якої досліджувався судом, відсутній будь-який письмовий запит державного нотаріуса до депозитарної установи про надання виписки з реєстру власників іменних цінних паперів СЗАТ «Маяк», який мав би бути направлений з метою отримання належного документального підтвердження прав [PERSON] на прості іменні акції указаного акціонерного товариства. Таким чином, нотаріус не мав права видати відповідачу спірне свідоцтво про право на спадщину на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку станом на 27.12.2013 року, яка була видана не депозитарною установою, а позивачем у цій справі, а тому не могла бути документальним підтвердженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» наявності на певний момент часу прав на цінні папери. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане [PERSON] 20.03.2014 року нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] на спадкове майно, яке складається із простих іменних акцій Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» в кількості 270 штук номінальною вартістю 10,00 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403 % у статутному капіталі, зареєстроване у реєстрі за № 675, підлягає визнанню недійсним, а позов ТДВ «Маяк» - задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved