Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] 36006 грн. 71 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач 22.07.2013 року уклала з Банком договір б/н, згідно якого отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з неї підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, проценти, пеня, комісія та штрафи, а також судові витрати. В судове засідання представник Банку не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася та у відповідності з положеннями ч.11 ст.128 ЦПК України вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, так як оголошення про її виклик до суду 27.07.2018 року опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] 22.07.2013 року уклала з Банком договір б/н, за яким для неї було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконала свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором. За положеннями ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.1.1.1.50 цих Умов та Правил погашення заборгованості по кредиту визначено щомісячними платежами до закінчення строку дії картки. На підставі п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не виконала свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором. Даний договір ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. На момент звернення з позовом заборгованість за кредитом не погашена і станом на 30.04.2018 року, за позицією позивача, складала 36006 грн. 71 коп., а саме: 1945 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом; 31570 грн. 83 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1690 грн. 80 коп. штраф (процентна складова). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Виходячи з викладеного та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, позовна вимога в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає. Згідно ст.141 ЦПК\~України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: partial