Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач - ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків. В обгрунтування позову зазначено, що між позивачем, як фінансовою установою, та відповідачем 16.12.2014 року було укладено договір № КВ05-00092 про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 600 грн., а відповідач зобов'язався в строк 21 день - до 06.01.2015 року - їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування ним. Сукупна процентна ставка складає 52,5 %. Відповідно до п. 2.2 Договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, мали бути повернені відповідачем в касу позивача 06.01.2015 року єдиним платежем у сумі не менше 915 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів у сумі 600 грн. та нарахованих процентів в сумі 315 грн. за відповідний період. Умовами договору передбачено, якщо зазначений платіж здійснюється поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту. Відповідно до п. 4.2. Договору у разі несвоєчасної сплати єдиного платежу більше ніж на 1 день сплачується штраф у розмірі 100 грн. за несвоєчасну повну чи часткову сплату єдиного платежу сплачується пеня в розмірі 4% за кожен день прострочення, термін нарахування пені не може перевищувати 30 днів. Таким чином, згідно укладеного договору відповідач [PERSON] був зобов'язаний в строк до 06.01.2015 року повернути позивачу грошові кошти в сумі 915 грн., а у разі прострочення платежу - сплатити штраф у розмірі 100 грн. та пеню у розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше 30 календарних днів. У визначений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, тобто прострочив свої зобов'язання за договором. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 2446 грн. 76 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений через оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр» від 11 листопада 2015 року, і тому в силу положень ч.9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи з виконанням вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином і ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 16 грудня 2014 року між ТОВ «Українська мікрофінансова група» та [PERSON] було укладено договір № КВ05-00092 про надання фінансового кредиту (а.с.6-8), та узгоджено сторонами графік платежів (а.с.9). Позивач свої зобовязання відповідно до укладеного договору виконав, а саме - надав відповідачу кошти в сумі 600 грн. відповідно до копії видаткового касового ордеру від 16.12.2014 року (а.с.16). Відповідач [PERSON] свої зобовязання відповідно до умов договору не виконує, що підтверджується копією довідки ТОВ «Українська мікрофінансова група», згідно якої від [PERSON] за договором від 16.12.2014 року платежів не надходило (а.с.17). Судом на підставі встановлених фактів визначені відповідні правовідносини, які регулюються чинним законодавством. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У статтях 625, 1050, 1054 ЦК України закріплено, що відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і повинен сплатити грошову суму кредитору. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги ТОВ «Українська мікрофінансова група» до [PERSON] про відшкодування збитків задовольнити в повному обсязі. Крім того, статтею 215 ЦПК України передбачено при винесенні рішення вирішення питання судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, і із судового збору. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., який документально підтверджений платіжним дорученням від 27.08.2015 року. І тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: approved