Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.01.2013 року відповідач був прийнятий на роботу в ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаду водія автофургону та рефрижератора DAF ТЕ 86 NCA № [NUMBER], згідно Наказу №08 Ка-/к-п. Робота відповідача полягала у прийманні для доставки, доставці, перевезенні та передачі переданих йому матеріальних цінностей (м'ясопродукції), згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних та актів прийому-передачі. Відповідно до покладених на відповідача обов'язків, а також враховуючи те, що посада, яку займає відповідач, і роботи, які він виконував в ТОВ «Комплекс Агромарс» входять до Переліку посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженому Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24, з відповідачем були укладені Договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 374-В від 04.01.2013 року та № 374-Е від 04.01.2013 року. Згідно Наказу №66 КА/к-п-д від 08.01.2013 року, відповідача 18.01.2013 року було переведено водієм автофургону та рефрижератора DAF ТЕ 96 NT № [NUMBER] цієї ж автоколони. 01.02.2014 року з відповідачем було переукладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 85-В від 01.02.2014 року та №85-Е від 01.02.2014 року. Наказом № 329 КА/к-п-д від 20.08.2014 року, відповідача, 20.08.2014 року було переведено водієм автофургону та рефрижератора DAF FT 2F 85 № [NUMBER] цієї ж автоколони, та доручено, за його згодою, виконувати додаткові обов'язки в порядку суміщення посади експедитора. Відповідно до Договорів, відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Так, п. 1 кожного з Договорів передбачає обов'язки відповідача: а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей позивача і вживати заходів для попередження збитків; б) своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; в)вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Протягом всієї роботи відповідача па посаді водія-експедитора автоколони № 3 головного виробництва, відповідач неодноразово приймав під особисту матеріальну відповідальність м'ясо продукцію, для доставки її в пункт призначення, згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних, накладних на переміщення накладних, накладних на переміщення, але під час передачі продукції контрагентам Позивача, виявлялася її нестача, сам факт і розмір якої підтверджується складеними відповідно кожної недостачі Актами прийому-передачі та (або) Актами про розбіжності. Відповідно до Актів прийому-передачі, кількість продукції що зазначена в них, не відповідає фактичній кількості продукції, згідно товарно-транспортних накладних. На кожній видатковій (товарно-транспортній) накладній є підпис відповідача, який засвідчує факт прийняття товару (м'ясо продукції) до перевезення, в об'ємі та вигляді зазначеному в накладних, а відповідно до Актів прийому-передачі продукції, встановлено, що кількість привезеного контрагентами товару менша ніж у накладній. Отже, відповідач не виконав належним чином покладені на нього обов'язки, внаслідок чого позивач зазнав значних матеріальних збитків. Наказом від 22.10.2015 року № [NUMBER]/к-з відповідач був звільнений за власним бажанням. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач не погоджується. З урахуванням заяви представника позивача від 06.02.2017 року про зменшення позовних вимог, останній просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» суму завданих збитків у розмірі 7843,50 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Антоненко Н.В. заяву про зменшення розміру позовних вимог підтримала, просила суд про задоволення позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечила, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними. Зазначила, що позивач в позовній заяві вказує, що станом на день подання позову з відповідача з рахунок погашення так званої «заборгованості», було утримано 1671,96 грн., хоча це не відповідає дійсності і є необґрунтованим самим позивачем. Окрім того, не зрозуміло за який період часу було здійснено утримання з заробітної плати відповідача в розмірі 1671,96 грн. Звернула увагу суду на те, що з заробітної плати відповідача за час його роботи в ТОВ «Комплекс Агромарс» позивач здійснював утримання з заробітної плати, загальний розмір яких значно перевищує вказаний в позовній заяві. В сумі утримання склало 2804,69 грн. Отже, фактично та дійсно утримана сума за весь період роботи відповідача, позивачем в позовній заяві не вказана. Окрім того наказ або розпорядження про здійснене відрахування з заробітної плати відповідача суми в розмірі 1671,96 грн. до відома відповідача не доводився і під розпис не надавався. Накази про відшкодування збитків за період з 05.05.2014 року по 30.09.2015 року не підписані відповідачем, а отже останній в порядку передбаченому чинним законодавством України не був з ними ознайомлений належним чином та не мав права в разі не згоди їх оскаржувати. Позивач не конкретизує, якими винними протиправними діями або якою бездіяльністю відповідач завдав збитків. З вказаними розмірами недовозів м'ясопродукції відповідач жодного разу не погодився, що підтверджено зауваженнями останнього на відповідних актах прийому-передачі продукції та відсутністю його підпису на таких актах. Також представником відповідача було вказано на те, що судом має бути застосовано строків позовної давності, відповідно застосувати річний строк позовної давності до вимог про стягнення збитків за весь період 2014 року та за місяці з січня по 02 вересня 2015 року. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed