Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради (далі УПСЗН) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 22 квітня 2015 року по 30 червня 2018 року в сумі 36647,97 грн., посилаючись на неповідомлення відповідачем наявності у її чоловіка у власності житлового помешкання. В обґрунтування позову зазначив, що на обліку в управлінні перебувала [PERSON] як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі проведеної перевірки було виявлено, що відповідач, яка проживала у [ADDRESS] , надала недостовірну інформацію про доходи та майновий стан не вказала, заповнюючи заяву про призначення допомоги, інформацію про наявність у її чоловіка [PERSON] на праві приватної власності квартири, в якій вона проживала, внаслідок чого останній було виплачено кошти в сумі 50950,91 грн. за період з 22 квітня 2015 р. по 30 червня 2018 р. В добровільному порядку [PERSON] повернуто 14302,94 грн., однак решту суми не повернуто, тому з метою захисту державних інтересів просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в заяві від 19.12.2019 р. та враховуючи сплату відповідачем в добровільному порядку ще 4\~694,33 грн., просить стягнути суму в розмірі 31953,64 грн. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнала в повному обсязі. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, відповідача [PERSON] з 17 квітня 2015 року взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 5 копія довідки). У вказаній довідці зазначено адресу проживання як: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 24 вересня 2018 р. № 680951 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] змінила місце проживання, зазначивши фактичне за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 копія довідки). Механізм надання\~щомісячної адресної\~допомоги внутрішньо\~переміщеним особам\~для покриття\~витрат на\~проживання,\~в тому\~числі на\~оплату житлово-комунальних\~послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (далі Порядок). Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до положень пункту 5 Порядку, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку. У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги тому числі наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Пунктом 10, 11 Порядку також передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідач [PERSON] в заяві від 25.10.2016 р., для призначення щомісячної адресної допомоги вказала лише дані про себе та дитину [PERSON] , [INFO] , зазначивши фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 копія заяви). За період з 01.04.2015 р. по 01.07.20018 р., [PERSON] виплачено допомогу на проживання в сумі 50950,91 грн. (а.с. 7 копія довідки). Так,\~згідно абзацу\~другого пункту\~6\~Порядку,\~грошова допомога\~не призначається\~у разі,\~коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Положення абзацу другого пункту 6 не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (абзац п`ятий пункту 6 Порядку). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2012 р. належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Даних про непридатність житлового помешкання, місце проживання в якому вказано [PERSON] та яке належить [PERSON] на праві приватної власності, чи даних про наявність в сім`ї відповідача військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, суду не надано. Розпорядженням від 12.07.2018 р. про припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] припинено виплату на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14 копія розпорядження). Повідомленням № 8/2 від 12 липня 2018 р. повідомлено [PERSON] про повернення переплаченої суми соціальної допомоги та роз`яснено обов`язок повернути переплачену суму на зазначені в повідомленні рахунки (а.с. 4 копія повідомлення). Згідно тексту позову, відповідачем повернуто добровільно 14302,94 грн., відповідно до заяви від 19.12.2019 р. [PERSON] сплачено ще 4694,33 грн. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вказана стаття містить загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд в постанові від 5 березня 2018 року у справі № 541/1153/17. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , звертаючись із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала, що у будь-кого з членів її сім`ї немає у власності житлового помешкання. Оскільки відповідачка надала недостовірні відомості щодо належності житла в якому вона проживала, її чоловікові, про що вона не могла не знати, внаслідок чого, незаконно отримала адресну допомогу, яка відповідно до вимог закону підлягає поверненню, суд дійшов висновку про задоволення позову. Доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved