Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» (надалі - АТ «Харківобленерго») звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з постачання електричної енергії за період з 30.08.2018 по 31.12.2018 у розмірі 9989,69 грн., а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн та витрат за отримання інформаційної довідки з ЄДР у розмірі 89,62 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , яким надаються послуги з постачання електричної енергії. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у боржників виникла заборгованість за вказаний період у вищезазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформували, відзив на позов не подали. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши подані матеріали, встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, і відповідачами не спростовано, що АТ «Харківобленерго» надає послуги з постачання електричної енергії у вказане житло. З розрахунку суми боргу за спожиту електричну енергію вбачається, що за період з 30.08.2018 по 31.12.2018 поставлена за вказаною адресою електрична енергія споживалась. Отже, у розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі як фізичні особи, які є власниками (співвласниками) нерухомого майна, або як інші особи, які за згодою власника користуються об`єктом нерухомого майна і отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якими або від імені яких укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, є індивідуальним споживачем. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, крім іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 вищезазначеного Закону визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зі змісту ст.ст.67, 68, 162 ЖК України вбачається, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як власник житла, так і його наймач, зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, незалежно від правової підстави користування житлом та отримання послуг. Обов`язок споживачів електричної енергії забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості електричної енергії згідно з умовами договору встановлений і у п.п.2 п.5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 та Законом України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який відповідачами не спростовано, за [PERSON] та [PERSON] утворилась заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за період з 30.08.2018 по 31.12.2018 у розмірі 9989,69 грн. Наданий розрахунок суд вважає обґрунтованим та вбачає правові підстави для стягнення цих коштів. З огляду на положення ст.526 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162 ЖК України, ст.ст.1, 7, 9, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правила роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 та Закон України «Про ринок електричної енергії», суд вбачає правові підстави для солідарного стягнення з відповідачів вищезазначеної заборгованості по оплаті послуг з постачання електричної енергії. Судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідачів. Що стосується стягнення з відповідачів витрат, які пов`язані з отриманням інформаційної довідки з ЄДР, суд виходить з наступного. Долучення інформаційної довідки з ЄДР до позовної заяви про стягнення заборгованості не є необхідним, оскільки відповідно до ст.187 ЦПК України, у позовному провадженні звернення до уповноважених органів з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача є обов`язком суду. До позовної заяви про стягнення заборгованості не додано документів у підтвердження виникнення у фізичних осіб - відповідачів обов`язку відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з отриманням інформаційної довідки з ЄДР щодо них. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, крім інших, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст.140 ЦПК України, витрати, пов`язані з отриманням інформаційної довідки з ЄДР, не є витратами, пов`язаними з витребуванням доказів, оскільки відповідна вимога суду відсутня; отримання такої довідки не є також іншою дією, необхідною для розгляду справи. Відтак, витрати позивача, понесені у зв`язку з отриманням інформаційної довідки з ЄДР про зареєстроване місце проживання відповідачів, не входять до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у стягнені з відповідачів витрат позивача, понесених у зв`язку з отриманням інформаційної довідки з ЄДР про їх зареєстроване місце проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved