Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 448 507,58 грн та судові витрати у розмірі 4 485,07 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 липня 2016 року в м. Києві відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], який на час ДТП належав на праві власності позивачу [PERSON] З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного дослідження 10.10.2016 було оформлено Звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП складає 598 986,28 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) визначена полісом обов'язкового страхування за шкоду завдану майну становить 100 000,00 грн. Вказану суму було виплачено позивачу страховою компанією Тому з вирахуванням розміру страхового відшкодування, яке здійснив страховик, залишається до відшкодування сума - 448 507,58 грн, яку зобов'язаний сплатити відповідач. 31 січня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. 04 квітня 2018 року відповідач через свого представника надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки він вважає винним в ДТП 24 липня 2016 року також позивача. Враховуючи вину обох водіїв та суму страхового відшкодування, на думку представника відповідача, суд повинен розмір відшкодування визначити у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Окрім того зазначив, що автомобіль позивача не відремонтовано, а відтак підстав для сплати ПДВ немає. У судовому засіданні 05 квітня 2018 року представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. На підставі зазначеного суд замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 13 лютого 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні 13 лютого 2019 рокупредставник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав, що наведені у відзиві. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно постанови Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.45-49 т. 1). Відповідно до зазначеної постанови 24 липня 2016 року о 00 годині 40 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Закревського - вул. Сабурова відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок порушення п. 10.1, 16.6 правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], а саме повертаючи ліворуч, не надав дорогу вказаному автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку прямо (а.с.45-49 т. 1). Власником вищезазначеного автомобіля марки «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], станом на день ДТП був позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.32 т. 1). Представником відповідача надано до суду Висновок №ED-1709-3-1044.18 за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2018, який складено судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Півень В.В. У висновку зазначено, що дії водія автомобіля марки «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] пов'язані з недотриманням вимог п. 12.4, 12.9.б ПДР України, перебувають у причинному зв'язку з виникненням ДТП (а.с.149-172 т. 2). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи ті обставини, що постанова Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2017 року, якою [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, набрала законної сили, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає сумніву, факт завдання матеріальної шкоди відповідачем позивачу. Згідно Звіту №600 - 2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, що складений 10 жовтня 2016 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ «Mazda», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП складає 598 986,28 грн (а.с.9-12 т. 1). У доданій до звіту ремонтній калькуляції вказано, що вартість ремонту без ПДВ становить 457 089,64 грн (а.с.116 т. 2). Верховний Суд у своїй Постанові від 19 вересня 2018 року по справі № 523/5890/15-ц дійшов висновку, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов'язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об'єктом оподаткування ПДВ. В зв'язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов'язання не виникають. У судовому засіданні встановлено, про що не заперечувалося сторонами, що автомобіль позивача ним не відремонтовано, а відтак підстави для стягнення ПДВ на ремонт автомобіля у суду відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ №9598282 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким відповідач вчинив правопорушення, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) визначена полісом обов'язкового страхування за шкоду завдану майну становить 100 000,00 грн (а.с.31 т. 2). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як визначено в ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. З повідомлення про отримання переказу фізичними особами від 29.05.2017 вбачається, що третьою особою ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн (а.с.42 т. 1). Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, вартість ремонту якого без ПДВ становить 457 089,64 грн, частина з якої (100 000,00 грн) вже виплачена страховою компанією, суд вбачає необхідним стягнути різницю вказаної шкоди з відповідача на користь позивача, а саме 357 089,64 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 3 570,89 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 3, 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial