Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

ПрАТ «АПК - Інвест», звернувшись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] та уточнивши заявлені позовні вимоги (т.1 а.с.181-182), просить визнати право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:25:000:0042, площею 4,8352 га, за орендарем - ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012, укладеним між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованим 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 996. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 996 (далі - Договір), згідно із яким в оренду передається земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН № 123020 , виданим 28.08.2007 Костянтинівською районною державною адміністрацією. При цьому, 22 березня 2012 року, позивач та відповідачка уклали Акт приймання передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що [PERSON] передала, а ПрАТ «АПК-Інвест» прийняло в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Пунктом 2.3 Договору встановлений двадцятирічний строк його дії, що на даний момент не сплинув. З часу укладення Договору по день подання позову ПрАТ «АПК-Інвест» сумлінно виконуються усі обов`язки згідно з Договором, у тому числі, але не виключно, і зі сплати орендної плати [PERSON] . В подальшому позивачу стало відомо про факт виділення в натурі відповідачкою земельної ділянки площею розміром 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, та яка на сьогоднішній день фактично використовується позивачем на підставі укладеного договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року. Також, позивачу за допомогою даних, що містить Публічна карта України стало відомо про зміну власника земельної ділянки кадастровий №1422483900:25:000:0042 , площею 4,8352. Так, 14.11.2018 новим власником земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, площею 4,8352 став [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користування іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинним договором оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у т. ч в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Позивач акцентує увагу, що питання правомірності переходу права власності на спірну земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] позивачем не ставиться та не оспорюється в межах цієї цивільної справи. Відповідачка [PERSON] порушила норми, закріплені чинним законодавством та безпосередньо договором оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року щодо виконання обов`язку повідомити та в подальшому переукласти договір з ПрАТ «АПК-Інвест» після виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), чим грубо порушила права позивача як орендаря. Так, пунктом 3.1. Договору оренди передбачено обов`язок Орендодавця повідомити Орендаря про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) протягом п`яти робочих днів з дати такого виділення. Відповідно до ч. 5 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», особа, яка набула права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї, зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 ЗК України. [PERSON] не повідомила ПрАТ «АПК-Інвест» про отримання нею правовстановлюючого документа, що підтверджує її право власності на земельну ділянку кадастровий № 1422483900:25:000:0042, чим порушила вимоги договору та діючих нормативних актів та безпосередньо права позивача, як орендаря та фактичного користувача земельної частки (паю), яка була виділена відповідачкою у земельну ділянку. Земельна частка (пай) передавалася позивачу в оренду на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), шляхом укладення договору оренди земельної частки (паю), як передбачено Указом Президента України «Про гарантування захисту економічних інтересів та поліпшення соціального забезпечення селен - пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай), від 15.12.1998 № 1353/98 Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» від 03.12.1999 № 1529/99 та формою Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000 №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.02.2000 за № 101/4322 (далі - форма Типового договору). На момент укладення договору оренди земельної частки (паю) між ПрАТ «АПК-Інвест» та [PERSON] так само, як і на теперішній час, діють норми перехідних положень Закону України «Про оренду землі», якими встановлено імперативну норму щодо наслідків виділу в натурі (на місцевості) земельної ділянки власником земельної частки (паю), яким укладено договір оренди землі, а саме: такий договір переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Аналогічні вимоги встановлені укладеним договором оренди земельної частки (паю) між позивачем та відповідачкою. Отже, під час укладення договору оренди земельної частки (паю) [PERSON] вчинила волевиявлення щодо укладення договорів оренди земельної частки (паю) строком на 20 років та правових наслідків подальшої реалізації нею права на виділ земельної ділянки - переукладення договору оренди землі із орендарем, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю). Проте, відповідачка протиправно вчинила односторонню відмову від взятого на себе зобов`язання з переукладення договору оренди, чим порушила права та законні інтереси позивача, як належного орендаря та користувача земельної ділянки. Оскільки відповідачкою не визнається право оренди позивача за земельною ділянкою, кадастровий № 1422483900:25:000:0042, площею 4,8352 га, а відсутність відомостей про державну реєстрацію речового права позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зумовлює його порушення, вказане право підлягає захисту шляхом визнання його судом. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 192-198), в якому зазначила, що дійсно 22.03.2012 між нею та ПрАТ «АПК-Інвест» був укладений договір оренди земельної частки (паю). Відповідно до цього договору була передана в оренду земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). 22.11.2012 вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 081524 , відповідно до якого стала власником земельної ділянки площею 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Згідно із положеннями п. 2.3. Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000року №5, у разі виділяння земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. У зв`язку з тим, що вищевказаний договір оренди земельної частки (паю) припинив свою дію, та у неї не було наміру у подальшому переукладати договір оренди на виділену земельну ділянку з позивачем, то вона скористалася своїм правом та 14.11.2018 обміняла земельну ділянку площею 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, яка належить їй на праві приватної власності, на земельну ділянку площею 0,02 га, кадастровий номер 1422483900:40:000:0058. Твердження позивача з посиланням на діючі норми Перехідних положень Закону України « Про оренду землі» про те, що після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) договорі оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, не може бути змінений лише за згодою сторін є безпідставним. Обов`язок орендодавця, щодо переукладення договору оренди після виділеної земельної ділянки в натурі та отримання ним право власності на неї нормами права не передбачений. Твердження позивача про те, що вона не повідомила його про отримання нею державного акту, чим порушила вимоги договору та безпосередньо права позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки неповідомлення нею позивача про набуття права власності на земельну ділянку не впливає на зміну юридичного статусу земельної ділянки та його наслідки. Твердження позивача, що під час укладення договору оренди земельної частки (паю) строком на 20 років та правових наслідків подальшої реалізації нею права на виділ земельної ділянки - переукладення договору оренди землі із орендарем, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договорі оренди земельної частки (паю),є також безпідставним та необґрунтованими. Вона своїми діями вчинила лише волевиявлення на укладення саме договору оренди земельної частки (паю), а не на переукладення в подальшому договору оренди на виділену земельну ділянку. Крім того, розмір земельної частки (паю), яка була передана в оренду ПрАТ «АПК-Інвест» та земельної ділянки, яка перебувала у її власності відрізняється. Згідно із договором оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012, укладеним між нею та ПрАТ «АПК-Інвест», була передана в оренду земельна частка (пай) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), без встановлених меж цієї земельної ділянки в натурі на місцевості. До 14.11.2018 (моменту відчуження земельної ділянки), їй належала земельна ділянка площею 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, з встановленими межами. Щодо вимог викладених у заяві про зміну предмету позову, а саме про визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:25:000:0042, площею 4,8352 га за орендарем - ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між нею та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованого 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради № 996, то вони є незаконними та не підлягають задоволенню, оскільки не є належним способом захисту порушених цивільних прав та інтересів. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Позивач ПрАТ «АПК-Інвест» (а.с.235-236 т.с.1) подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відсутність бажання на переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення земельної ділянки на місцевості (в натурі) свідчить про односторонню відмову відповідачки від виконання договірних зобов`язань, що в свою чергу є порушенням нею приписів ст.ст. 525,526,629 ЦК України та доводить недобросовісний характер її дій по відношенню до ПрАТ «АПК-Інвест». Третя особа [PERSON] надав письмові пояснення (т. 2 а.с.1-6), які за змістом аналогічні відзиву відповідачки [PERSON] . Крім того, у письмових поясненнях [PERSON] вказав, що позовні вимоги порушують його права, як нового власника земельної ділянки, які передбачені, ст. 627 ЦК України щодо принципу свободи договору та права, які гарантовані ст. 41 Конституції України щодо непорушності права власності вільного володіння, користування своїм майном на власний розсуд. Вважав, що заявлені позовні вимоги безпосередньо впливають на його права, як нового власника земельної ділянки. Проте, позов до нього позивачем свідомо не пред`явлено. Тим більше, що визнання за позивачем права оренди спірної земельної ділянки на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованого 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради № 996, фактично є зміною умов договору оренди земельної частки (паю). Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2019 року (т. 1 а.с.35) відкрите провадження у цій справі, справу призначено до підготовчого судового засідання, витребувано у Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області засвідчену копію розпорядження на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку [PERSON] . Витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області засвідчену належним чином копію технічної документації з землеустрою, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,8352 га, кадастровий № 1422483900:25:000:0042, яка розташована на території Миколайпільської селищної ради Костянтинівського району Донецької області, а також схеми поділу земель колективної власності із переліком членів КСП. Витребувано з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області деталізовану інформаційну довідку за об`єктом - земельна ділянка площею 4,8352 га, кадастровий № 1422483900:25:000:0042, яка розташована на території Миколайпільської селищної ради Костянтинівського району Донецької області із визначенням дати державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] . Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого у справі судді Каліуш О. В. відмовлено. Вирішення питання про відвід головуючому судді Каліуш О. В. передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України. Провадження у справі зупинено (т.1 а.с.124-125). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді відмовлено (т.1 а.с.128-129). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено (т.1 а.с.131). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2020 року (т. 2 а.с.17) підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача ПрАТ «АПК-Інвест» Демченко І. С. у судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - адвокат Байгуш О. Ю. у судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» не визнав в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяви про розгляд справи у їх відсутність (т.1 а.с.199, т.2 а.с.7). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Судом установлено, що 22 березня 2012 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест» було укладено Договір оренди земельної частки (паю) (далі - Договір), відповідно до п.п.1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець [PERSON] передає, а орендар приймає у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай), яка належить [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 4,86 умовних кадастрових га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, терміном на 20 років (т. 1 а.с.10-12). Сторони узгодили розмір орендної плати - 4823,53 грн та її виплату один раз на рік - грудень поточного року (п. 2.2 Договору). Відповідно до п.3.1. Договору, [PERSON] зобов`язалася протягом п`яти робочих днів з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку письмово повідомити про це орендаря. Пунктом 2.3. Договору встановлено, що за орендарем зберігаються всі права розпорядження земельною часткою (паєм). В разі переходу права власності до інших осіб, цей Договір оренди зберігає чинність для нового власника на тих же умовах. У разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди переукладається Сторонами за Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством України. Згідно з позначкою у Договорі, його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської с/р за №996 від 30 березня 2012 року за підписом посадової особи [PERSON] , скріплено печаткою Миколайпільської с/р, що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119. 22 березня 2012 року сторонами підписано Акт приймання - передачі земельної частки (паю) відповідно до умов укладеного договору оренди від 22.03.2012 (а.с.14). В подальшому, відповідачка [PERSON] провела виділ земельної ділянки в натурі та 22 листопада 2012 року отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 081524 , згідно із яким вона стала власницею земельної ділянки площею 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (т.1 а.с.169). 14 листопада 2018 року між відповідачкою [PERSON] та третьою особою [PERSON] укладено договір міни, згідно із яким [PERSON] обміняла належну їй земельну ділянку площею 4,8352 га, кадастровий номер 1422483900:25:000:0042, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на земельну ділянку площею 0,02 га, кадастровий номер 1422483900:40:000:0058, що розташована на території Миколайпільської сільської ради, та належить [PERSON] (т. 1 а.с.168) 14 листопада 2018 року право власності на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення на підставі договору міни від 14.11..2018, посвідченого державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, було зареєстровано за третьою особою [PERSON] (т.1 а.с. 168). Позивач, пред`являючи цей позов про захист речового права до колишньої власниці спірної земельної ділянки [PERSON] , просить визнати за ним право оренди спірної земельної ділянки на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012, укладеному між [PERSON] та ПрАТ «АПК-Інвест», зареєстрованому 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 996. Проте, суд не може погодитися з такими позовними вимогами ПрАТ «АПК-Інвест» з огляду на те, що речове право на земельну ділянку, зокрема, право оренди, є похідним від права власності. Відповідачка [PERSON] , яка на час вирішення судом цього спору вже не є власницею земельної ділянки, не може визнавати чи не визнавати право позивача на оренду спірної земельної ділянки, власницею якої вона не є, та яке у позивача на підставі рішення суду може виникнути лише після набуття рішенням суду законної сили та подальшої державної реєстрації права оренди. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Позовних вимог до нового власника спірної земельної ділянки [PERSON] позивачем не пред`явлено, а отже суд не може вирішувати питання про права та обов`язки [PERSON] , до якого позовні вимоги ПрАТ «АПК -Інвест» у цій справі заявлені не були. [PERSON] залучений позивачем до участі в цій справі лише в якості третьої особи. Клопотань про заміну відповідача, або залучення до участі в розгляді справи співвідповідача позивач під час розгляду справи не заявив та у підготовчому засіданні від 24.09.2019 (т.1 а.с.84) категорично заперечував проти клопотання третьої особи [PERSON] про залучення його до участі в розгляді цієї справи в якості відповідача та наполягав, що належним відповідачем у цій справі є [PERSON] . Отже, на [PERSON] , який у цій справі має статус третьої особи, не можуть були покладені матеріально-правові наслідки ухваленого судового рішення. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ПрАТ «АПК - Інвест» слід відмовити в повному обсязі, оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за цим позовом, тобто до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed