Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. Малолітня [PERSON] була відібрана у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2012 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.12.2012 року №3139 малолітній дитині [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.12.2012 року №3301 влаштовано до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки на повне утримання. Протягом 2013 року мати відвідувала дитину у закладі, однак участі у її вихованні та утриманні не приймала. З метою забезпечення дитині сімейного виховання Служба у справах дітей Вінницької міської ради направила [PERSON], потенційного опікуна, для знайомства з дитиною. Згідно з розпорядженням Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 26.03.2014 року №69 дитина [PERSON] передана під її опіку. За час проживання дитини у сім'ї опікуна мати не цікавилась дитиною, ніякої участі у її житті та вихованні не приймає. Мати дитини [PERSON] ніде не працює, живе за рахунок пенсії своєї матері, зловживає спиртними напоями. Бабуся дитини турбується долею дитини, але розуміє нездатність власної доньки відповідально виконувати материнські обов'язки. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю Крот В.Б., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.29). В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Так, суду пояснила, що з 26.03.2014 року малолітня [PERSON] перебуває під її опікою, дитиною ніхто не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Бажає усиновити дитину, так як своїх дітей мати не може. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора Кащук О.О., яка вважає, що позов слід задовольнити, оскільки останній відповідає інтересам дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого повторно відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 06.08.2012 року, батьком записаний [PERSON], матір'ю записана [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00010871661 від 06.08.2012 року, наданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, відомості про батька неповнолітньої [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с.12). Так, згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду від 30.10.2012 року у цивільній справі №206/5562/2012 за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено, відібрано малолітню дитину - [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Малолітню [PERSON] передано на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради (а.с.10-11). Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.12.2012 року №3139 дитині [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9) та на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.12.2012 року №3303 влаштовано до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки на повне утримання. Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні протягом 2013 року відповідач відвідувала дитину у закладі, однак участі у її вихованні та утриманні не приймала. З метою забезпечення дитині сімейного виховання служба у справах дітей Вінницької міської ради направила [PERSON], потенційного опікуна, для знайомства з дитиною. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] встановила контакт з дівчинкою, в них склались дуже гарні, теплі відносини. А тому, згідно розпорядження Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 26.03.2014 року №69 встановлено опіку над дитиною, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], та призначено її опікуном [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно листа Служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 01.09.2014 року №01-28/425 встановлено, що з моменту влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO], у сім'ю опікуна [PERSON], матір малолітньої дівчинки жодного разу не відвідувала її, не цікавилась її життям та здоров'ям, не надавала ніякої матеріальної допомоги (а.с.4). Відповідно до інформації, наданої Вінницьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.09.2014 року №01-07/311, від 24.03.2014 року №01-07/311, який здійснює соціальний супровід сім'ї як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, з 22.02.2012 року дана родина перебуває під соціальним супроводом, а з 2013 року родина перебуває під соціальним патронажем. Під час відвідувань сім'ї [PERSON] фахівцями із соціальної роботи було неодноразово зафіксовано, що за зовнішніми ознаками [PERSON] знаходилась у стані алкогольного сп'яніння. Зі слів сімейного лікаря [PERSON] дана особа веде аморальний спосіб життя, зі слів матері [PERSON] поведінка доньки не змінилась, вона не працює та продовжує пиячити з подружкою, яка звільнилась з місць позбавлення волі. Бабуся сумує за онукою, турбується долею [PERSON], але розуміє нездатність власної доньки відповідально виконувати материнські обов'язки (а.с.5-6). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Окрім того, суд враховує, що згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] від 28.11.2014 року №01-00-011-49587, наданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради, враховуючи невиконання матір'ю обов'язків по вихованню та утриманню дитини протягом тривалого періоду орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавити громадянку [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], батьківських прав (а.с.17). Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають ріні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Окрім того, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, так як згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved