Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач працює на посаді начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення в ДП ДК «Укрспецекспорт» з «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш». За Положенням про управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення 9п. 2.7. Положення) покладено завдання транспортного забезпечення підрозділів, в тому числі контроль за автопарком відповідача. В вихідні дні в період з 04 по 08 березня 2016 року позивачем було виявлено відсутність двох службових автомобілів , про що 0903.2016 р. повідомлено службовою запискою генерального директора. За відповіддю Гендиректора стало відомо про те, що водії, за якими закріплено дані автомобілі відмовились повернути їх у гаражі та роз»яснити причини їх дій. З метою уникнення в подальшому подібних ситуацій за ініціативою позивача було розроблено проект Положення «Про використання та забезпечення службового автотранспорту». Такий проект було погоджено та завізовано з заступником Генерального директора та начальником правового забезпечення підприємства. 11.03.2016 р. проект Положення було подано на підпис безпосередньо Генеральному директору. 17.03.2016 р. позивач отримав проект Положення до якого йому було запропоновано внести правки - начальником управління роботи з персоналом та документообігом, який не є безпосереднім начальником [PERSON] 30.03.2016 р. позивач надав версію Положення із внесеними поправками, повторно візовану заступником Гендиректора та начальником правового забезпечення. 04.04.2016 р. позивачеві було запропоновано надати пояснення щодо невиконання наказу керівництва щодо розробки положення. 05.04.2016 р. позивач отримав лікарняний лист та в цей же день до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. [PERSON] вважає, що винесення догани не відповідає вимогам чинного законодавства, по - перше, зважаючи на те, що розробка Положення була виключно ініціативою позивача, ніяких вказівок керівництва він не отримував. Крім того, відсутні будь - які документи на підтвердження позиції керівництва щодо можливості застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, по - друге. За таких обставин представник позивача просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про застосування щодо [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що відповідно до розділу 8 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, дисциплінарні стягнення до працівників застосовуються до працівників за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку, невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов»язків, перевищення повноважень в порядку, передбаченому чинним законодавством. Згідно до п. 2.4 Колективного трудового договору працівники підприємства зобов»язуються сприяти виконанню планових завдань, працювати чесно та сумлінно, своєчасно і точно виконувати доручену роботу і розпорядження адміністрації підприємства. Також обов»язок працівників виконувати розпорядження адміністрації передбачені і п. 1 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення . З усіма вищенаведеними локальними актами відповідача [PERSON] був ознайомлений належним чином. Зі змісту наказу ДП ГДЗІФ «Укрінмаш» від 05.04.2016 р. 3 2-Д «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON].» вбачається, що Генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» було надано доручення начальнику управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення [PERSON] у термін до 15.03.2016 р. розробити та подати на затвердження документ, що регламентує порядок зберігання та використання службового транспорту підприємства. [PERSON] було розроблено та подано на затвердження керівнику підприємства документ, який містив неприпустиму кількість граматичних, пунктуаційних помилок, а також недостовірну інформацію. Генеральним директором було висловлено [PERSON] зауваження про неналежне виконання ним посадових обов»язків та передано вищезазначений документ на доопрацювання у стислі терміни (станом на 05.04.2016 р. доручення Генерального директора [PERSON] не виконано). Таким чином, дисциплінарне стягнення було накладено на позивача як у межах строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності і в межах передбачених актами підприємства. 04.04.2016 р. [PERSON] в присутності працівників підприємства було запропоновано надати письмові пояснення, проте такі пояснення позивач відмовився надати. Крім того, позивач звільнився з посади 18.07.2016 р., а отже зняття дисциплінарного стягнення з позивача не є можливим, оскільки особа не перебуває у трудових відносинах із відповідачем. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш». Як свідчать матеріали справи, і не заперечується сторонами позивач обіймав у відповідача посаду начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення. Також не заперечувалось у судовому засіданні сторонами, що станом на день розгляду справи [PERSON] 18.07.2016 р. припинив трудові відносини з підприємством у зв»язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. 05.04.2016 р. [PERSON] - начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани, про що свідчить наказ підприємства № 2-Д у зв»язку з порушенням пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ та пункту 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення. У спірному наказі зазначено, що генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» було надано доручення начальнику управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення [PERSON] у термін до 15.03.2016 р. розробити та подати на затвердження документ, що регламентує порядок зберігання та використання службового транспорту підприємства. [PERSON] було розроблено та подано на затвердження керівнику підприємства документ, який містив неприпустиму кількість граматичних, пунктуаційних помилок, а також недостовірну інформацію. Генеральним директором ДП «Укрінмаш» було висловлено [PERSON] зауваження про неналежне виконання ним посадових обов»язків та передано документ на доопрацювання у стислі терміни (станом на 05.04.2016 р. доручення Генерального директора [PERSON] не виконане). Позивач, його представник зазначають, що застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення є безпідставним, виконання трудових обов»язків позивачем не порушувались. Жодних доручень від керівництва ним не отримувалось, навпаки створення документу було відбулось за ініціативою [PERSON] В свою чергу представники відповідача наголошують на правомірності дисциплінарного стягнення, зважаючи на локальні акти підприємства та звертають увагу на неможливість зняття дисциплінарних стягнень з особи, яка не перебуває у трудових відносинах із відповідачем. За приписами ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. За положеннями ст. ст. 221,225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудових спорах бо безпосередньо до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком. При цьому Конституція України, чинне трудове законодавство України передбачає можливість звернення до суду в разі порушення прав працівника у певний строк не встановлює обмеження захисту прав особи на день розгляду справи наявністю трудових правовідносин сторін. Приписами ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Як вже наголошувалось догана [PERSON] було оголошено у зв»язку із порушенням останнім пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ та пункту 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення. За п. 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», затверджених 23.08.2012 р., працівники підприємства зобов»язані працювати чесно та добросовісно, додержуючись правил трудової дисципліни, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, а також функції, визначені посадовими інструкціями. В свою чергу п. 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення визначають, що така особа зобов»язана здійснювати постійний контроль за дотриманням нормативних документів з організації транспортного забезпечення підприємства; матеріально-технічним забезпеченням діяльності підприємства в частині, що його стосується; розробленням інструктивних матеріалів; вдосконаленням форм і методів обробки документів; впровадження комплексної програми автоматизованого документообігу тощо. За положеннями ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Зважаючи на вимоги чинного трудового законодавства, роботодавець має з»ясувати чи було працівником вчинено порушення, за яке передбачена дисциплінарне стягнення, встановити обставини його вчинення та зажадати пояснень порушника. Представниками відповідача було зазначено, що [PERSON] було запропоновано надати пояснення щодо невиконання розпорядження керівництва, проте він відмовився їх надати, про що було складено відповідний акт 04.04.2016 р. З іншого боку зазначений акт містить у собі зауваження [PERSON], викладені в день складання документа 04.04.2016 р., а саме позивач вказав, що з актом категорично не згоден. Пояснення щодо вказаного будуть надані додатково. Згідно зі ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. При цьому матеріали справи не містять відомостей, які свідчать про те, що адміністрацією відповідача позивачу [PERSON] надавалось доручення, яке не було виконано у встановлений генеральним директором підприємства строк. Під час розгляду справи не було отримано доказів які свідчать і про те, що таке доручення надавалось в усній формі. Натомість опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]. повідомив про те, що будучи начальником правового забезпечення відповідача він погоджував документ, розроблений [PERSON] за власною ініціативою. Доручення на створення такого документу позивачеві не надавалось. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу положеннями ст. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновки про відсутність підстав для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки, відсутні будь-які дані, що свідчили б про порушення позивачем обов'язків працівника, а тому вважає за можливе задовольнити позов. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved