Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 3146,52 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивувало тим, що 27.01.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ012867 від 27.01.2017 року за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES Sprinter 311 CDI, д.н. [NUMBER] . 01.05.2017 року на автодорозі Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21111, д.н. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2017 року [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ремонтної калькуляції Audatex № 180762 від 28.07.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки MERCEDES Sprinter 311 CDI, д.н. [NUMBER] становить 3646,52 грн. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування в розмірі 3646,52 грн. відповідно до платіжного доручення № 24717 від 14.08.2017 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.01.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ012867 від 27.01.2017 року за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MERCEDES Sprinter 311 CDI, д.н. [NUMBER] . 01.05.2017 року на автодорозі Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21111, д.н. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2017 року [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП за ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем ВАЗ 21111, д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль MERCEDES Sprinter 311 CDI, д.н. [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції Audatex № 180762 від 28.07.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки MERCEDES Sprinter 311 CDI, д.н. [NUMBER] становить 3646,52 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 3146,52 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 10.05.2017 року та страхового акту №UA2017080900056/L01/01 від 10.08.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №24717 від 14.08.2017 року. Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. В той же час, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/000066397. Однак, ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовила у здійсненні страхового відшкодуванні на підставі п. 37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про відшкодування понесених збитків. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 3146,52 грн. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1921 гривні.

Outcome: approved