overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення їх спільною дитиною [PERSON], [INFO], трьох річного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і безумовно. Не заперечував щодо стягнення з нього в якості аліментів на утримання дружини 1/6 частини його заробітку. Сторони просили винести рішення відповідно до положень частини четвертої статті 206 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої пункту двадцять четвертого Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Частина перша статті 75 СК України зобов'язує чоловіка, дружину матеріально підтримувати один одного. Згідно з частиною другою статті 84 цього ж Кодексу, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК України). Відповідно до частини першої статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і безумовно і не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення їх дочкою трьохрічного віку. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей : дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] - в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством України, - по 385,8 грн. на дітей віком від 6 до 18 років та 309,6 грн. на дитину віком до 6 років. Відповідач позов визнав повністю і безумовно та не заперечував щодо стягнення з нього загалом 1081,2 грн. як аліментів на утримання дітей. Сторони просили винести рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави про винесення рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання у Володимирському державному університеті імені Олександра Григоровича та Миколи Григоровича Столєтових. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і безумовно, не заперечував щодо стягнення з нього на утримання дочки 1/4 частини всіх видів заробітку. Сторони просили винести рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої пункту двадцять четвертого Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з частиною першою статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 38, посилаючись на те, що 15.06.2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 38. Від даного шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання вони не змогли налагодити нормальні взаємостосунки. Їхнє сімейне життя проходить в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, але порозуміння знайти не можуть. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю на даний час немає. На примирення категорично не згідний. На її прохання розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється, а тому за таких обставин вона і змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та стверджуються належними доказами. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб 15.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 38, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу дітей не мають. Врахувавши всі обставини по справі суд вважає, що подальше спільне проживання, збереження сім'ї та шлюбу між сторонами неможливе. На примирення сторони категорично не згідні. Спору про розподіл спільного майна немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому виходячи із викладеного суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. На підставі ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 16.10.2003 року у Юрківській сільській раді Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 8, посилаючись на те, що 16.10.2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у Юрківській сільській раді Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати біля неї. Питання про їхнє утримання будуть вирішувати окремо. Не дивлячись на тривалий час спільного проживання вони не змогли налагодити нормальні взаємостосунки. Їхнє сімейне життя проходить в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, але порозуміння знайти не можуть. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю на даний час немає. На примирення категорично не згідна, а тому за таких обставин вона і змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою від 12.08.2014 року № 2666/14-вих., про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надсилав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення по справі на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши позивача, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та стверджуються належними доказами. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб, 16.10.2003 року у Юрківській сільській раді Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 8, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.5,6,7). Врахувавши всі обставини по справі суд вважає, що подальше спільне проживання, збереження сім'ї та шлюбу між сторонами неможливе. На примирення позивачка категорично не згідна. Спору про розподіл спільного майна немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати біля позивача. Питання про утримання дітей сторони будуть вирішувати окремо. А тому виходячи із викладеного суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. На підставі ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження зазначений відповідач. Відповідач з листопада 2010 року проживає окремо. Дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоч згідно чинного законодавства зобов'язаний це робити. В зв'язку з цим вона і змушена звернутися до суду з даним позовом. А також просить суд розглянути справу під час попереднього судового засідання. Відповідач уточнені позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи дані обставини суд вважає за можливе розглянути дану справу під час попереднього судового засідання, ухваливши судове рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та стверджуються належними доказами. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4). Також в судовому засідані було встановлено, що дійсно від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження (а.с.5), записаний відповідач. Неповнолітня [PERSON] проживає біля позивача та знаходиться на повному її утриманні, що стверджується довідкою від 24.01.2014 року (а.с.13). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів кожного місяця, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 27.01.2014 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору в доход держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач, уточнюючи вимоги, просить стягнути з відповідача борг за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS], де мешкає відповідач, за період з 01.10.2011 року по 18.08.2014 року в розмірі 1504 грн. 49 коп., повернення витрат пов'язаних з розглядом справи, слухати справу у їх відсутність. Відповідач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи (а.с.4-13,15-17,34-36), суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка в порушення вимог ст.ст. 901-903 ЦК України, ст.ст. 64, 68 ЖК України своєчасно не сплатила надані їй послуги за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS], тому борг має бути стягнуто за період з 01.10.2011 року по 18.08.2014 року в розмірі 1504 грн. 49 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач, уточнюючи вимоги, просить стягнути з відповідача борг за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS], яка є власністю відповідача, за період з 01.04.2013 року по 31.01.2016 року в розмірі 9951 грн. 74 коп., повернення витрат повязаних з розглядом справи, слухати справу у їх відсутність. Відповідач до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи (а.с.4-13,15-17,34-36), суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка в порушення вимог ст.ст. 901-903 ЦК України, ст.ст. 64, 68 ЖК України своєчасно не сплатила надані їй послуги за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS], тому борг має бути стягнуто за період з 01.04.2013 року по 31.01.2016 року в розмірі 9951 грн. 74 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач уточнюючи мотивує свої вимоги тим, що до 26.10.2011 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою і [INFO], за час шлюбу, у них народився син [PERSON], третя особа по справі, в свідоцтві про народження якої відповідачка записана матір'ю. Оскільки син знаходиться на його утриманні, проживає разом з ним, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, проживає окремо від нього, просить стягнути з неї аліменти в 1/4 частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на його утримування на час навчання до досягнення ним 23 років, аліменти сплачувати сину та слухати справу у його відсутність. Відповідачка до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа позов підтримала, просить слухати справу у його відсутність, про що надав заяву. Враховуючи, що у судове засідання сторони та третя особа не з'явились, позивач та третя особа надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, оскільки третя особа є рідним сином відповідачки (а.с.2), він дійсно навчається (а.с.4), потребує матеріальної допомоги та проживає окремо від відповідачки, тому з неї мають бути стягнуті аліменти на утримання третьої особи до досягнення ним 23 річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач уточнюючи позовні вимоги просить визнати [PERSON], 30.04.1977 р.н, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №36в по вулиці Підгірній в с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, посилаючись на те, що він є власником цього будинку. В зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який у вказаному будинку не проживає з вересня 2001 року. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає у нього вникають проблеми зі сплати надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, чим порушуються його права як власника будинку. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Зазначив, що відповідач зареєстрований в належному йому будинку, членом його сімї не являється. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку №36 «в» (18) по вулиці Підгірній в с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області. Будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.07.1996./а.с.5/ Згідно довідки Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 1973 від 14 вересня 2017 року, [PERSON], 30.04.1977, р.н., дійсно зареєстрований за адресою: [INFO] (18), с. Семенівка, Мелітопольський район, Запорізька область, але не проживає в цьому будинку з вересня 2001 року./а.с.6/ Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 163 ЖК України У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися житловим будинком. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає за місцем реєстрації з вересня 2001 року, тому він може бути визнані таким, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved