Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між сторонами укладено договір споживчого кредитування зі сплатою 13,5% річних. З 20 жовтня 2008 року розмір процентної ставки було збільшено до 14,5%. 29 вересня 2017 року позивач отримала від банку розрахунок кредитної заборгованості, з якої дізналася, що з моменту укладення договору до 20 жовтня 2018 року їй нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі 14% замість 13,5%. Внаслідок чого в подальших періодах сплачені позивачем кошти йшли на погашення неіснуючого боргу. Тому просить, визнати розрахунок банку протиправним та зобовязати відповідача здійснити перерахунок кредиторської заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року за період з 10 серпня 2008 року на момент ухвалення судового рішення з урахуванням процентної ставки за період з 10 серпня 2008 року по 20 жовтня 2018 року 13,5% та видати позивачу новий розрахунок. В судове засідання учасники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача надав заяву про застосування строків позовної давності. Представник позивача та третя особа надали письмові пояснення. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 10 квітня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 10 квітня 2018 року розгляд справи відкладено до 16 травня 2018 року у звязку з відсутністю доказів належного сповіщення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 9 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №760/4-2092, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 17 000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних (а.с.4-10). Відповідно до п. 1.1.1 договору погашення кредиту повинно здійснюватися до 10 числа (включно) кожного місяця починаючи з серпня 2008 року (останній платіж липень 2018 року). Сума щорічного платежу становить 142 долара США. Згідно додаткової угоди №1 від 23 жовтня 2008 року з 20 жовтня 2008 року змінено процентну ставку за користування кредитом до 14,5% (а.с.11). Відповідно до розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №760/4-2092, з моменту укладення договору 09 липня 2008 року по 20 жовтня 2018 року здійснювалося списання коштів за ставкою 14% замість визначених договором 13,5% (а.с.12). Тобто, фактично в період з 9 липня 2008 року по 19 жовтня 2008 року банком невірно нараховувалася заборгованість за договором кредиту, внаслідок чого позивач позбавлена можливості визначити дійсну суму грошового зобовязання та змушена сплачувати неіснуючий борг. Представник відповідача не надав жодних заперечень по суті позовних вимог, просив застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивачем попущено трирічний строк з моменту укладення договору. Однак суд, не може погодитися з вказаною позицією, оскільки позивач не оскаржує сам договір, а лише здійснений банком 29 вересня 2017 року розрахунок заборгованості за договором кредиту. Тобто, строк позовної давності позивачем не пропущений. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності та таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороти або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В процесі розгляду справи судом встановлено, що банк здійснив розрахунок заборгованості всупереч положенням договору. Тобто право позивача є порушеним та підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру на користь держави в сумі 1409 гривень 60 копійок.

Outcome: approved