Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), у березні 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 25 вересня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з тарифним планом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення вересень 2016 року, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 117000,00 грн., з яких 4988,00 грн. - заборгованість за кредитом; 112012,00 заборгованість за процентами за користування кредитом, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 22 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликалася шляхом направлення судової повістки разом з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою про його відсутність за адресою місця проживання, що відповідно до п.3) ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученням судової повістки. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовна заява разом з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою про його відсутність за адресою місця проживання, що відповідно до п.4) ч.6 ст.272 ЦПК України вважається врученням судового рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 25 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем на підставі його заяви разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку укладено договір про надання банківських послуг. Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією анкети-заяви відповідача від 25 вересня 2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими ознайомився та погодився відповідач та витягом з тарифів банку. Згідно умов вищезазначеного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 5000,00 грн. За даними пам'ятки клієнта та згідно тарифів банку з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період діє до 55 днів за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; розмір щомісячних обов'язкових платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. З 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості становить 2,5 % (що становить 30,00% в рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року -2,9% (що становить 34,80% в рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 % (що становить 43,20% в рік). У випадку несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню, яка складається з суми пені (0,24%) від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) та 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. У випадку коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню, яка складається з суми пені (0,24%) від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) та 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення. Відповідно до п.2.1.1.5.5 вищезазначених Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку проценти в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, що передбачено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг. Погашення кредиту - поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (п.2.1.1.12.3). На підставі п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін, проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважатиметься, що клієнт приймає нові умови. У відповідності до п.1.1.3.1.9 банк зобов'язаний не рідше як один раз в місяць способом, вказаним в заяві надавати держателю виписки про стан рахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні держателя до системи Internet-bankinq (Приват-24) чи Mobile-bankinq банк надає виписки та можливість доступу до інформації про стан рахунку через дані комплекси. Відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно. Забороняється використання картки (її реквізитів) по закінченню терміну дії. По закінчення терміну дії картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), по зверненню клієнта в банк, згідно діючих тарифів. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором (п.2.1.1.2.12) для чого клієнт повинен звернутися до відділення банку (п.2.1.1.2.14). Згідно заяви позичальника [PERSON] від 25 вересня 2013 року він зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Як слідує з вимог п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше як на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. . Згідно п.1.1.5.21, якщо в других розділах не передбачено іншого, при непогашенні кредиту в термін, встановлений графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на яку нараховується пеня. П.1.1.5.25 передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку по кожному з порушень пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, дійсної на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно п.2.1.1.12.6.1 у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., враховуючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню. Згідно п.2.1.1.12.6.2 у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі, вказаному в Пам'ятці клиєнта/ довідці про умови кредитування і тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених процентів. Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526 , 530 , 610 , частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначене ст.610 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 5000,00 грн. Відповідачем [PERSON] не виконуються зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2017 року у розмірі 117000,00 грн., з яких 4988,00 грн. - заборгованість за кредитом; 112012,00 заборгованість за процентами за користування кредитом. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] 4988,00 грн. - заборгованості за кредитом підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Проте, суд не може погодитися із наданим позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно. Забороняється використання картки (її реквізитів) по закінченню строку дії. По закінчення строку дії картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), по зверненню клієнта в банк, згідно діючих тарифів. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором (п.2.1.1.2.12) для чого клієнт повинен звернутися до відділення банку (п.2.1.1.2.14). Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про надання кредитних карток за кредитним договором від 25 вересня 2013 року відповідачу видано кредитну картку, зі строком дії по вересень 2016 року. Отже, суд приходить до висновку, що у період строку дії кредитного договору, що відповідає строку дії картки, тобто з 25 вересня 2013 року по 30 вересня 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на отримання від відповідача процентів за користування кредитними коштами, передбачених умовами укладеного договору, які за даними розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25 вересня 2013 року станом на дату закінчення строку дії картки 30 вересня 2016 року становлять 39205,87 грн. Після зазначеного строку з 01 жовтня 2016 року позивач має право на отримання відсотків за користування коштами, виходячи з розміру, передбаченого законодавством, оскільки умови укладеного договору не містять положення про розмір відсотків після закінчення строку його дії. Відповідно до висновку ВСУ у справі № 6-1412цс 16 від 07.09.2016 року, у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України із поєднанням зі статтею 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, що передбачено ст.1048 ЦК України. До такого висновку дійшов ВСУ у справі № 6-2322цс16 від 09.08.2017 року, що в силу вимог ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. З урахуванням розміру кредитної заборгованості 4988,00 грн. та ураховуючи розмір облікової ставки НБУ, яка є інформацією загально відомою та доступною в період з 01 жовтня 2016 року (після закінчення строку дії картки) по 31 грудня 2017 року (станом на дату розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеного позивачем) з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами у розмірі 838,38 грн. Підсумовуючи заборгованість по процентам за період з 25 вересня 2013 року по 31 грудня 2016 року заборгованість за процентами становить 39205,87 грн., додаючи заборгованість за відсотками за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 838,38 грн. загальний розмір процентів, що підлягає стягненню з відповідачки становитиме 40044,25 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial