Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач у червні 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, у якій просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду в сумі 1 897,53 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05 жовтня 2017 року у м. Києві по просп. Оболонському сталася ДТП, внаслідок якої у зв`язку з порушенням ПДР України відповідачами [PERSON] та [PERSON] було завдано позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а самезакрита травма хребта, компресійний перелом краніальної поверхні тіла 1 поперекового хребця, закрита травма живота, забій органів черевної порожнини; забій м`яких тканин крижі; забій лівого колінного суглобу. На лікування позивачем було витрачено на ліки та препарати 1 897,53 грн. Крім матеріальних збитків позивачу [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у спричиненні йому фізичного болю та страждання у зв`язку із завданням середньої тяжкості тілесного ушкодження, численні обмеження фізичної діяльності, в душевних стражданнях у зв`язку з усвідомленням себе потерпілим від вчинення щодо нього протиправних дій з боку водіїв. Вказану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50 000,00 грн. Ухвалою суду 10 червня 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідачі протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі мають право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи їхніх заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Вказану ухвалу направлено на адреси зареєстрованого місця проживання відповідачів, яку [PERSON] отримано 18 липня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвала про відкриття провадження разом з додатками, що направлялася на зареєстровану адресу проживання відповідача [PERSON] , повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Станом на 29 вересня 2021 року відповідачами письмові відзиви не подано. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 жовтня 2017 року о 12.15 у м. Києві по проспекту Оболонському сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобілі «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , на підставі чого було завдано позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Відомості про вищевказаний факт дорожньо-транспортної пригоди внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 05.10.2017, близько 12 год. 15 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись проїзною частиною пр. Оболонського, зі сторони станції метро «Мінська», в напрямку регульованого перехрестя вул. М. Малиновського та пр. Оболонського у м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, порушуючи п. 1.5 та 2.3. б) ПДР України, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, знаходячись на регульованому перехресті вул. М. Малиновського та пр. Оболонського, здійснив зіткнення із автомобілем марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який знаходячись у крайній правій смузі руху проїзної частини вул. М. Малиновського, перед світлофорним об`єктом регульованого перехрестя вул. М. Малиновського та пр. Оболонського, проявив неуважність до дорожньої обстановки, порушуючи п. 1.5 та 2.3. б) ПДР України, розпочавши рух у напрямку регульованого перехрестя вул. М. Малиновського та пр. Оболонського, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив п. 10.1 ПДР України, в порушення також вимог п. 8.7.3. е) ПДР України, рухаючись при цьому на сигнал у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції світлофорного об`єкту, не пропустивши автомобіль марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , продовжив свій рух зі сторони вул. М. Малиновського, у напрямку станції метро «Почайна» (Петрівка), під час виїзду на регульоване перехрестя вул. М. Малиновського та пр. Оболонський, рухаючись при цьому навскіс, чим порушив вимоги п. 10.5 ПДР України. У результаті зіткнення вказаних вище транспортних засобів - автомобіля марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіль марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , раптово виїхав на узбіччя проїзної частини пр. Оболонського, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який стояв на узбіччі проїзної частини пр. Оболонського, перед регульованим пішохідним переходом. З висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 677/е від 11.04.2018 вбачається, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу завдано тілесних ушкоджень середнього ступеню. 21 квітня 2020 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відповідачів [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Цивільний позов потерпілого [PERSON] про стягнення з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами на виконання вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не спростовано належними та допустимими доказами факт винуватості у ДТП, що відбулася 05.10.2017, та внаслідок якої завдано позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Зібраними доказами у кримінальному провадженні було доведено, що тілесні ушкодження позивачу було завдано саме з вини [PERSON] та [PERSON] . Звільнення останніх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Тому визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд вбачає справедливим та розумним стягнути окремо з кожного з відповідачів на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними позивачем моральними стражданнями. У частині стягнення понесених позивачем витрат на лікування у розмірі 1 897,53 грн суд вбачає необхідним відмовити у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, що придбання ним медичних засобів лікування було у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням відповідачами [PERSON] та [PERSON] ПДР України. Окрім того у матеріалах справи відсутні документи лікаря, які б підтверджували необхідність купівлі всіх препаратів, зазначених в чеках. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір з кожного з відповідачів у розмірі 454,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України,

Outcome: partial