Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А., Приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А., Приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В., ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Олімпік Хілл Естейт», [PERSON] , [PERSON] , в якому просив: - визнати дії приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А. щодо проведення 02.07.2016 державної реєстрації права власності на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» незаконними; - визнати протиправним, скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А., індексний номер: 30286860 від 02.07.2016 року, та запис №15213530 згідно з яким 02.07.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на підставі іпотечного договору №9/13-1-3 серія 1694 від 26.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л.Р.; договору про внесення змін №1 до Іпотечного договору №9/13-1-3 №1276 від 25.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л.Р.; номер запису про право власності: 15213530; - визнати протиправним, скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А., індексний номер: 30286843 від 02.07.2016 та запис №15213520 згідно з яким 02.07.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на підставі іпотечного договору №9/13-1-2 серія 1690 від 26.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л.Р.; договору про внесення змін №1 до Іпотечного договору №9/13-1-2 №1274 від 25.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л.Р.; номер запису про право власності: 15213520; - визнати протиправним, скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А., індексний номер: 30286825 від 02.07.2016 та запис №15213491 згідно з яким 02.07.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на підставі іпотечного договору №9/13-1-1 серія 1692 від 26.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л.Р.; договору про внесення змін №1 до Іпотечного договору №9/13-1-1 №1275 від 25.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тимченко Л. P.; номер запису про право власності: 15213491; - визнати протиправним, скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л. А., індексний номер: 30286870 від та запис №15213545 згідно з яким 02.07.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на підставі іпотечного договір №9/13-1-4 серія 1669 від 08.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Міленіна К.О.; договору про внесення змін №1 до Іпотечного договору №9/13-1-4 №1669 від 08.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Міленіна К.О.; номер запису про право власності: 15213545; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А., індексний номер: 42119440 від 18.07.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] та запис про право власності: 27098520 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А. індексний номер: 42119440 від 18.07.2018; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А., індексний номер: 42322431 від 31.07.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік Хілл Естейт» та запис про право власності: 27284982 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А. індексний номер: 42322431 від 31.07.2018; - скасувати рішення приватного нотаріусу КМНО Маматової В. В., індексний номер: 44864083 від 27.12.2018 про державну реєстрацію прав власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] та запис про право власності: 29682999 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В., індексний номер: 44864083 від 27.12.2018; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А., індексний номер: 42322845 від 31.07.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік Хілл Естейт» та запис про право власності: 27285379 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А. 42322845 від 31.07.2018; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В., індексний номер: 44864126 від 27.12.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] та запис про право власності: 29683058 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В. 44864126 від 27.12.2018; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А., індексний номер: 42321822 від 31.07.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік Хілл Естейт» та запис про право власності: 27284498 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М. А. індексний номер: 42321822 від 31.07.2018; - скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44864061 від 27.12.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] та запис про право власності: 29682943 від 26.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Маматової В. В. 44864061 від 27.12.2018. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що [PERSON] на праві власності належали квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 26 липня 2013 року між ТОВ «Деміс Канц» та ПАТ «ВТБ Банк» укладено кредитний договір № 9/13, за умовами якого ТОВ «Деміс Канц» отримало кредитні кошти у розмірі 9 000 000, 00 грн. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» укладено чотири іпотечні договори, за якими згадані квартири передано в іпотеку. Позивач вважає, що перехід права власності на належні йому квартири відбувся незаконно (за відсутності правових підстав), рішення про державну реєстрацію прав та записи, які внесені на підставі таких рішень підлягають скасуванню. Зазначене призвело до порушення його прав, які підлягають захисту у судовому порядку, з огляду на наступне. Приватний нотаріус КМНО Марцинкевич Л. А. не мала права реєструвати право власності на предмети іпотеки за ПАТ «ВТБ Банк», оскільки, не було дотримано порядку звернення стягнення на майно та реєстрації права власності, передбаченого Законом України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV). Приватним нотаріусом КМНО Марцинкевич Л. А. не враховано, що наявність у відповідному реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. В матеріалах реєстраційної справи відсутня оцінка майна. Приватним нотаріусом КМНО Марцинкевич Л. А. здійснено реєстрацію права власності за кредитором за відсутності рішення ПАТ «ВТБ Банк» про звернення стягнення на предмети іпотеки в позасудовому порядку. Приватним нотаріусом КМНО Марцинкевич Л. А. не мала права реєструвати право власності на предмети іпотеки за ПАТ «ВТБ Банк», оскільки, не було дотримано порядку здійснення звернення стягнення на майно та реєстрації права власності, передбаченого Законом № 898-IV. ПАТ «ВТБ БАНК» подало відзив на позов, в якому зазначило, що 16.03.2016 р. на адресу позивача банком направлено лист-вимогу (вих. №3543/1-2 від 15.03.2016 р.), в якому позивача як іпотекодавця повідомлено про заборгованість ТОВ «Деміс Канц» за кредитним договором №9/13 від 26.07.2013 p., що станом на 13.01.2016 р. становила 10 237 703, 20 грн, та про право ПАТ «ВТБ БАНК» звернути стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення існуючої заборгованості. Факт направлення відповідного листа підтверджується рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року по справі № 761/23892/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ВТБ БАНК» про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення вартості втраченого майна, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року. Таким чином твердження позивача проте, що йому не направлено письмової вимоги про усунення порушення є необґрунтованим та незаконним. Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Щодо твердження позивача про те, що начебто на момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності належна оцінка предметів іпотеки не проводилась не відповідає дійсності, оскільки відповідна оцінка майна проводилась, що підтверджується звітами з оцінки квартири (витяги звітів з оцінки квартири додаються). Від представника відповідача [PERSON] також надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що під час набуття права власності на Квартири ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ», а у подальшому [PERSON] , не існувало жодних майнових прав або претензій третіх осіб, заборон, іпотек чи будь-яких інших обмежень чи перешкод на відчуження та набуття права власності на квартири, що перевірялося приватними нотаріусами при посвідченні договорів купівлі-продажу квартир та акта прийому-передачі майна в рахунок виплати частки в статутному капіталі учаснику, що вийшов зі складу учасників ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ». Відчуження квартир ПАТ «ВТБ Банк» та набуття права власності на них ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ», а у подальшому [PERSON] , повністю відповідають вимогам чинного законодавства України. [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ» не мають бути відповідачами у справі, оскільки будь-які позовні вимоги у позові [PERSON] до них відсутні. Інші відповідачі відзив на позов не подали. Позивач подав пояснення на відзив ПАТ «ВТБ БАНК», в яких зазначив, що банк заперечуючи проти позовних вимог, посилається на факт направлення листа-вимоги від 15.03.16 за вих. № 3543/1-2. При цьому, в матеріалах справи, а саме на стр. 182 реєстраційної справи кв. 54, що була витребувана судом, та долучена до матеріалів справи, наявний конверт з Довідкою про те, що зазначений лист повернуто відправнику (AT «ВТБ Банк»), Тобто, підставу позову, а саме: не вручення зазначеного листа-вимоги, як це зазначено в статті 35 Закону № 898-IV та що є обов`язковою передумовою, згідно Закону, для виникнення права у іпотекодержателя для прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідачем не спростовується, а підтверджується. Адже Закон вимагає, як підставу для виникнення права на стягнення на предмет іпотеки саме вручення такого листа-вимоги іпотекодавцю. Приватний нотаріус КМНО Маматова В. В. направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В судовому засідання позивач вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року витребувано докази в AT «ВТБ Банк», ТОВ «Олімпік Хілл Естейт». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.07.2013 р. між ПАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Деміс Канц» укладено кредитний договір №9/13, за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 9 000 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Деміс Канц» за Кредитним договором №9/13 від 26.07.2013 р., між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено наступні іпотечні договори: - Іпотечний договір №9/13-І-1 від 26.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Тимченко Л.Р. за реєстровим №1692, на підставі якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] ; - Іпотечний договір №9/13-І-2 від 26.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Тимченко Л.Р. за реєстровим №1690, на підставі якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] ; - Іпотечний договір №9/13-І-3 від 26.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Тимченко Л.Р. за реєстровим №1694, на підставі якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] ; - Іпотечний договір №9/13-І-4 від 08.08.2013, посвідчений приватним нотаріусом Тимченко Л.Р. за реєстровим №1669, на підставі якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] . В подальшому між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено договори про внесення змін, а саме: - Договір від 25.06.2015 р. про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-1, посвідченого 26.07.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1692; - Договір від 25.06.2015 р. про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-2, посвідченого 26.07.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1690; - Договір від 25.06.2015 р. про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-3, посвідченого 26.07.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1694; - Договір від 25.06.2015 р. про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-4, посвідченого 08.08.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1669. 09.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець Валентиною Юріївною були проведені реєстраційні дії, відносно вищевказаних квартир, які були передані [PERSON] в іпотеку ПАТ «ВТБ БАНК», про що було внесено відповідні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: - 09.06.2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29984900 від 09.06.2016 року, згідно якої право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за ТОВ «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2-09062016, виданий 09.06.2016 року ПАТ «ВТБ БАНК»; - 09.06.2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29985136 від 09.06.2016 року, згідно якої право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за ТОВ «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3-09062016, виданий 09.06.2016 року ПАТ «ВТБ БАНК»; - 09.06.2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29984900 від 09.06.2016 року, згідно якої право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за ТОВ «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1-09062016, виданий 09.06.2016 року ПАТ «ВТБ БАНК»; - 09.06.2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29985279 від 09.06.2016 року, згідно якої право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за ТОВ «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 4-09062016, виданий 09.06.2016 року ПАТ «ВТБ БАНК». Міністерством юстиції України, за результатами розгляду скарг ПАТ «ВТБ БАНК» від 16.06.2016 року №7738/1-2 та доповненням до неї від 29.06.2016 року №8017/1-2 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.06.2016 року №№ 29984900, 29985136, 29985279 та інші, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю., винесено Наказ №1796/5 від 29.06.2016 р. про скасування зазначених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Правовідносини з іпотеки врегульовані як у ЦК України так і у Законі № 898-IV. Відповідно до Закону № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Визначення іпотеки передбачено й у статті 575 ЦК України, згідно з якою іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (частина четверта статті 3 Закону № 898-IV). Відповідно до визначення термінів у статті 1 Закону № 898-IV основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Згідно із чинним законодавством іпотекою забезпечуються зобов`язання або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. На підставі частини першої статті 37 Закону №898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Положеннями частини другої статті 37 Закону №898-IV передбачено, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Предметом оскарження у цій справі є рішення приватних нотаріусів про державну реєстрацію за ПАТ «ВТБ БАНК» права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також рішення щодо подальших реєстраційних дій з цими об`єктами нерухомості. Судом встановлено, що за договорами іпотеки іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за основним договором незалежно від настання строку виконання таких зобов`язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за його рахунок свої вимоги в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця відповідно до умов статті 5 договору. ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] у договорах іпотеки передбачили, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання за домовленістю сторін на підставі цього договору здійснюється згідно з договором про задоволення вимог, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, у формах, порядку та на умовах, викладених в пп.5.3.1 та 5.3.2 цього пункту договорів у порядку, встановленому чинним законодавством України. У пункті 5.3.1 договорів передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя укладається шляхом здійснення цього застереження та докази направлення письмового повідомлення іпотекодавцю є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV), передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною першої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державним реєстратором є, зокрема, нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який установлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя в разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Не заслуговують на увагу обґрунтування позову про те, що належна оцінка предметів іпотеки не проводилась, оскільки відповідна оцінка майна проводилась, що підтверджується звітами з оцінки квартири (витяги звітів з оцінки квартири додаються). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 14-38цс18. При цьому слушними є доводи сторони позивача про те, що в реєстраційній справі квартири [ADDRESS] , наявний конверт з довідкою про те, що лист-вимогу від 15.03.16 за вих. № 3543/1-2 повернуто відправнику AT «ВТБ Банк» без вручення [PERSON] , тобто під час вчинення реєстраційних дій не дотримано приписів пункту 57 Порядку № 1127. Разом з тим, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення вимог позову [PERSON] про скасування рішень приватних нотаріусів з огляду на наступне. Власником квартир № [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , було ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ» на підставі укладених між ним та АТ «ВТБ БАНК» договорів купівлі-продажу. 18 грудня 2018 року ТОВ «ОЛІМПІК ХІЛЛ ЕСТЕЙТ» передало [PERSON] в рахунок виплати належної йому частки у статутному капіталі квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . З реєстраційної справи № 27974080000 Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради вбачається, що 18 липня 2018 року між АТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Юдіним М. А., відповідно до умов якого продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв у власність (купив) трикімнатну квартиру [ADDRESS] , і сплатив за неї грошову суму в розмірі 3 085 875, 50 грн. Таке право власності зареєстровано у державному реєстрі. Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. У частині першій статті 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15). Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388). У спірних правовідносинах склалася ситуація, коли в результаті однієї й тієї ж самої протиправної поведінки (вибуття майна з володіння власника не з його волі) виникли і паралельно існують декілька суб`єктивних прав, які мають одне і те ж саме призначення (захист права власності), конкуренція позовів. [PERSON]

Outcome: dismissed