Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею, а з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини. В даний час сину виповнилося 18 років, її син навчається та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач, яка дії на підставі довіреності також від імені 3-ї особи, позов підтримала. Пояснила, що перед судовим засіданням відповідач сплатив заборгованість зі сплати аліментів. Зазначила, що відповідач за професією столяр та раніше працював офіційно на заводі. Потім звільнився з роботи та їздив на заробітку за кордон. Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що відповідач не працює та не має систематичного доходу. Виїхати за кордон для роботи відповідач не має можливості, оскільки відповідачу було заборонений виїзд за кордон до погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON]. Пояснив, що відповідач отримав травму та вданий час взагалі не може працювати. Відповідач не є інвалідом, мешкає сам та не має утриманців. Має на праві власності частку у квартирі. Пояснив, що заборгованість зі сплати аліментів відповідач погасив за рахунок запозичених у товариша коштів. Третя особа повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем дитина залишилися проживати з позивачем. В даний час [PERSON] є повнолітнім, навчається в Машинобудівному коледжі СумДУ на бюджетній формі навчання, проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Термін навчання [PERSON] закінчується 20.06.2019 року. (а.с. 9) Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов'язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання. 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає. 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Наведене кореспондується з положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як встановлено з пояснень представника відповідача та спростовано позивачем відповідач є працездатною особою та не є інвалідом, інших утриманців, окрім сина, відповідач не має. В даний час відповідач через отриману травму є тимчасово непрацездатним. Посилання відповідача та його представника на те, що відповідач не працює за станом здоровя, а тому не може надавати допомогу синові, не заслуговують на уваги, оскільки як встановлено судом відповідач працездатною особою та не є інвалідом, не має інших утриманців. Наявність судового рішення про обмеження відповідача у праві виїзду за кордон у звязку з наявністю не виконаного судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не позбавляє відповідача можливості працевлаштуватися у Україні, а отже не свідчить не неспроможність відповідача надавити допомогу повнолітньому сину, якій продовжує навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При розвязані даного спору, суд враховує те, що про утримання повнолітнього сини, який продовжує навчання, повинні дбати обоє батьків, матеріальний стан відповідача, його забезпечення житлом, його добровільну сплату заборгованості зі сплати аліментів після досягнення повноліття сином, який продовжує навчання. При цьому суд враховує, що відповідач має молодий вік, не має інших утриманців, окрім сина, має можливість працювати. [PERSON] у звязку з навчанням на денній формі навчання не працює, а відтак потребує матеріальної допомоги від батька, яку, на думку суду, має можливість надавати. За наведених обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову та ухвалення рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Зважаючи на часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати (судовий збір від сплати якого позивач звільнений) в сумі 320 грн. пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial