Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі за текстом ПАТ «ВіЕйБі Банк» або [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору № 156ЗН/08-7 від 17.04.2008, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 100000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік, з терміном повернення кредиту 10.04.2018. 14.11.2008 між Банком та [PERSON] була укладена додаткова угода до вказаного кредитного договору, відповідно до якої сплата відсотків за користування кредитом встановлена 24,5 % річних. Відповідно до п.3.3.2, п.3.3.3 договору позичальник повинен щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування цими коштами, кошти на відкриття позичкового рахунку та на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] 17.04.2008 було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 651, предметом якого є 4-х кімнатна квартира зі всіма обєктами, функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 64,9 кв.м, у тому числі житловою 45,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2004. Також у забезпечення своїх боргових зобовязань в день укладання договору іпотеки [PERSON] уклав з [PERSON] договір поруки, згідно умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У звязку з порушенням позичальником [PERSON] зобовязань за станом на 05.05.2016 заборгованість за кредитом склала 94162 грн 00 коп., за процентами за користуванням кредитом 151732 грн 93 коп., за комісією 6230 грн 00 коп., штраф за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 6860 грн 41 коп., а всього 258985 грн 34 коп. 20.12.2011 за рішенням Селидівського міського суду Донецької області з відповідачів на користь Банку солідарно стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 94162 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 51164 грн 53 коп., за комісією 2380 грн 00 коп., штраф за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6503 грн 13 коп., а всього 154209 грн 66 коп. Таким чином різниця несплаченої суми заборгованості становить 104775 грн 68 коп., яка складається із заборгованості за процентами в сумі 100568 грн 40 коп., за комісією в сумі 3850 грн 00 коп., за штрафом в сумі 357 грн 28 коп. Станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, а рішення суду не виконане. Тому [PERSON] просить суд в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості [PERSON] та [PERSON], яка складає 104775 грн 68 коп., звернути стягнення на іпотечне майно - квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом її продажу Банком від свого імені будь-якій особі за початковою ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час її реалізації, у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Банку всіх прав продавця; та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] витрати на сплату судового збору. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] 11.11.2015 помер, у звязку з чим позивачем були уточнені позовні вимоги, відповідно до яких [PERSON] вказав, що за станом на 11.11.2015, тобто на день смерті позичальника [PERSON], загальна сума заборгованості за кредитним договором № 156ЗН/08-7 від 17.04.2008 склала 247414 грн 03 коп., з яких: заборгованість за кредитом складає 94162 грн; заборгованість за відсотками 140454 грн 41 коп.; за комісією за РО 5950 грн; за штрафом за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом 6847 грн 62 коп. Оскільки заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, рішення Селидівського міського суду Донецької області не виконаним, [PERSON] просить суд у рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на іпотечне майно - квартиру за адресою: [ADDRESS], та стягнути з [PERSON] витрати на сплату судового збору (а.с.235 -238 т.1, а.с.1-4 т.2). У судовому засіданні представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність та про свою незгоду з позовними вимогами, надавши письмові заперечення, відповідно до яких вказала, що вона не може нести відповідальність як поручитель, так як зобовязання припинені смертю боржника [PERSON] Ці зобовязання переходять до його спадкоємців в обємі, що існували на день його смерті, та виконуються в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Між тим, правонаступників у [PERSON] нема, оскільки жодна особа після його смерті спадщину не приймала, спадкове майно відсутнє, а тому на неї не може бути покладено обовязок щодо належного виконання зобовязання за кредитним договором. Вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки вважає передчасною, оскільки відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» вона не отримувала від Банку письмову вимогу про усунення порушення у тридцятиденний строк, будучи по суті позбавленою можливості позасудового врегулювання спору (а.с.106-107 т.1). Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, оскільки зі смертю [PERSON] і відсутністю у нього правонаступників зобовязання за кредитним договором припинене, а згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобовязання (кредитного договору). Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради [PERSON] у судовому засіданні при ухваленні рішення по цій справи поклалася на розсуд суду та пояснила, що у березні 2008 року відповідачу було надано рішення виконавчого комітету Димитровської (нині Мирноградської) міської ради «Про дозвіл [PERSON] на передачу у заставу квартири». На момент вирішення цього питання відповідач зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були зареєстровані і проживали за адресою: м.Українськ, пров.Степний[ADDRESS]. У вказаному жилому приміщенні були створені всі умови для проживання та виховання дітей згідно з актом обстеження від 19.03.2008. На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини зосереджувалася увага щодо недопущення до моменту закінчення кредитних зобовязань змінювати місце реєстрації, зокрема, до приміщень, які виступають предметом застави. Заслухавши представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.04.2008 між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №156ЗН/08-7, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 якого [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби у сумі 100000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на\~ рік, сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 70,00 грн, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.04.2018 року, що підтверджується відповідним договором, графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, детальним розписом загальної вартості платежів,\~ розрахунком Банку про заборгованість (а.с.8-9, 10-16, 18-19, 20-23 т.1). Відповідно до п.1 Додаткової угоди від 14.11.2008 до вказаного договору плата за користування кредитними коштами встановлена на рівні 24,5% річних (а.с.24, 25-26 т.1). 18.05.2010 була змінена назва відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», яке і є правонаступником попереднього Товариства (а.с.45-47 т.1). У забезпечення позичальником своїх боргових зобовязань 17.04.2008 [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір поруки, згідно за п.1.1 умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором (а.с.36-37 т.1). Відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.12.2011 у справі № 2-1306/11 з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Банку стягнута заборгованість за кредитним договором № 156ЗН/08-7 від 17.04.2008 у розмірі 154209 грн 66 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 94162 грн 00 коп., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 51164 грн 53 коп., за комісією 2380 грн 00 коп., штрафом 6503 грн 13 коп. Рішення набуло чинності 31.12.2011 року (а.с.43-44 т.1). Зі змісту листів Селидівського та Мирноградского міських відділів державної виконавчої служби від 27.09.2016, від 07.11.2016 рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.12.2011 у справі № 2-1306/11 не виконано (а.с.213-215 т.1). У судовому засіданні сторони цей факт не спростовували. Згідно з розрахунком Банку заборгованість [PERSON] перед позивачем за станом на 05.05.2016 за кредитом складає 94162 грн 00 коп., за процентами за користуванням кредитом 151732 грн 93 коп., за комісією 6230 грн 00 коп. та штраф за порушення умов договору 6860 грн 41 коп., а всього 258985 грн 34 коп. (а.с.8-9 т.1). Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору, між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] 17.04.2008 було укладено іпотечний договір, посвідчений 17.04.2008 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр.номер 3045, відповідно до умов якого, іпотекодавцем в іпотеку ВАТ «ВіЕйБі Банк» передано чотирьохкімнатну квартиру № 25 зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 45,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Димитров, м-н «Молодіжний», б.50 (далі\~предмет іпотеки) (а.с.27-34 т.1). Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, який 04.02.2005 посвідчений приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр.номер 750. Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем 08.02.2005 бюро технічної інвентаризації м.Димитров Донецької області (п.2.2. іпотечного договору) (а.с.27-28 т.1). Узгоджена сторонами оціночна вартість квартири, що є предметом іпотеки, становить 147904 грн згідно зі звітом про експертну оцінку від 31.03.2008 (п.2.3 іпотечного договору) (а.с.28 т.1). Згідно із п.2.11 іпотечного договору після укладення цього договору (в день його укладення) за повідомленням іпотекодержателя обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.28 т.1). Обтяження квартири відповідача [PERSON] іпотекою зареєстровано 17.04.2008 у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження обєкта нерухомого майна, про що свідчить Інформаційна довідка з вказаних реєстрів, виготовлена за станом на 18.04.2017 (а.с.36 т.2). Дана квартира згідно п.3.1.2 іпотечного договору не перебуває у спільній власності, була придбана [PERSON] до укладання з [PERSON] шлюбу, який було зареєстровано 23.03.2005, що підтверджується записами з паспортів громадян України на імя [PERSON] та [PERSON] (а.с.28, 39, 41 т.1). Згідно за п.3.1.5 іпотечного договору іпотекодавець свідчить, що малолітні/неповнолітні діти на момент укладання цього договору забезпечені житлом, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 19.03.2008 № 188 (а.с.28 т.1). Відповідно до п.6.2, п.6.4 іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобовязання в цілому або в частині, передбачених цим договором, кредитним договором або чинним законодавством іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. Іпотека припиняється виконанням у повному обсязі зобовязань та в інших випадках, передбачених законодавством (а.с.31 т.1) За інформацією виконавчого комітету Селидівської міської ради від 07.09.2016 та від 26.01.2017 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], пров.Степний, 5/1. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.53, 203 т.1). Відповідно до довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.05.2017 [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 04.05.2017 року зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] (а.с.50 т.2). Згідно свідоцтву про смерть [PERSON] помер 11.11.2015 (а.с.103 т.1). За станом на 11.11.2015, тобто на день смерті позичальника [PERSON], загальна сума заборгованості за кредитним договором № 156ЗН/08-7 від 17.04.2008 склала 247414 грн 03 коп., з яких: заборгованість за кредитом складає 94162 грн; заборгованість за відсотками 140454 грн 41 коп.; за комісією 5950 грн; за штрафом за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом 6847 грн 62 коп., що підтверджується розрахунком Банку (а.с.210-211 т.1). За інформацією Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 24.11.2016 надійшла та була зареєстрована претензія Банка від 16.11.2016 до спадкоємців померлого 11.11.2015 [PERSON], на підставі якої було відкрито спадкову справу № 1036/2016 (а.с.181-183, 184 т.1). Перша селидівська державна нотаріальна контора своїм листом від 31.01.2017 повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлого 11.11.2015, Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.11.2016 відкрита спадкова справа № 1036/2016, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів від імені померлого не посвідчувалось (204-206 т.1). Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно за ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до визначення термінів, що містяться у ст.1 Закону України «Про іпотеку», основне зобовязання - це зобовязання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобовязання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Згідно за ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, іпотека не може існувати самостійно без зобов'язання. За приписами ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, у тому числі, у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Також відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. Відповідно до ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно за ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. Відповідно до п.3.5 іпотечного договору іпотекодавець засвідчує, що при зміні позичальника, зміні змісту та обсягу забезпеченого іпотекою зобовязання за кредитним договором , цей договір буде діяти до повного виконання зобовязань за кредитним договором (а.с.29 т.1). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Якщо іпотекодавець не погоджується забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, договір іпотеки на підставі ч.1 ст.523 ЦК припиняється. Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 17.04.2013 у справі № 6-18цс13, від 03.06.2015 у справі № 6-206цс15. Судом встановлено, що після смерті боржника ніхто із його спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не отримав, що вказує на те, що заміна боржника у зобовязанні не відбулася. Таким чином, беручи до уваги, що кредитний договір припинив свою дію у звязку зі смертю боржника, заяви від спадкодавців з приводу прийняття спадщини після померлого не надходили та свідоцтва про право на спадкове майно не видавались, з урахуванням того, що договір іпотеки є похідним від кредитного договору, відповідно до наведених норм матеріального права суд приходить до висновку, що договір іпотеки припинив свою дію, а тому позовні вимоги Банку є ьтакими, що задоволенню не підлягають. При цьому суд зауважує, що умовою п.3.5 іпотечного договору передбачено обовязок іпотекодавця забезпечувати виконання основного зобов'язання лише у випадку заміни первісного боржника за кредитним договором, що не відбулося у справі через відсутність спадкоємців. На підставі викладеного, ст.ст.523, 572, 593, 608, 1216. 1218-1220, 1268, 1269, 1297 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed