Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

ПП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в розмірі 5 128 грн. 45 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 між ним та відповідачем був укладений цивільно-правовий договір, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувався надати послуги двірника-істопщика. В результаті проведеної інвентаризації виявлено недостачу в сумі 4662,23 грн., яка складається з недостачі матеріальних цінностей в сумі 3709,95 грн. та залишку не відзвітованих грошових коштів в сумі 952,28 грн., які [PERSON] отримував під звіт. Відповідно до п. 2.2 цивільно-правового договору, виконавець зобов'язаний підтримувати в належному стані надані замовником в тимчасове користування службове приміщення, обладнання, інвентар та інше майно. У разі розірвання договірних зобов'язань виконавець зобов'язується повернути замовнику майно, надане в тимчасове користування. Відповідно до п. 2.5.1 виконавець зобов'язується забезпечити збереження матеріальних цінностей, грошових коштів замовника протягом усього часу від їх отримання до передачі, продажу (відпуску), а також вживати заходів до запобігання шкоди (втрати). Відповідно до п. 5.1 договору у випадку порушення своїх обов'язків по даному договору сторони несуть відповідальність, визначену даним договором та чинним законодавством України. Відповідно до положень ст. 906 ЦК України збитки завдані замовнику неналежним виконанням договору про надання послуг підлягають відшкодуванню виконавцем у повному обсязі. Згідно ст. 1166 ЦК України майновий збиток, нанесений неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його нанесла. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 4662,23 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та 466,22 грн. судових витрат, а всього 5128,45 грн. 26.08.2015 представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з заявою про уточнення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ПП [PERSON] 4662,23 грн. матеріальних збитків та 243,60 грн. судового збору, оскільки позивачем був помилково сплачений судовий збір в більшому розмірі ніж передбачений законом, а саме, в сумі 466,22 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До початку судового розгляду звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2014 між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий договір про надання послуг, відповідно до п.п.1.1, 4.1 якого [PERSON] зобов'язався надавати ФОП [PERSON] за обумовлену в договорі винагороду послуги двірника-істопщика. Тобто, між сторонами виникли правовідносини у сфері надання послуг. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до положення п. 2.2 цивільно-правового договору, відповідач зобов'язаний підтримувати в належному стані надані замовником в тимчасове користування службове приміщення, обладнання, інвентар та інше майно. У разі розірвання договірних зобов'язань виконавець зобов'язується повернути замовнику майно, надане в тимчасове користування. Крім того, згідно п. 2.5.1 [PERSON] зобов'язався забезпечити збереження матеріальних цінностей, грошових коштів замовника протягом усього часу від їх отримання до передачі, продажу (відпуску), а також вживати заходів до запобігання шкоди (втрати). Як зазначає в позовній заяві позивач, в результаті проведеної інвентаризації відносно [PERSON] виявлено недостачу в сумі 4662,23 грн., яка складається з недостачі матеріальних цінностей в сумі 3709,95 грн. та залишку не відзвітованих грошових коштів в сумі 952,28 грн., які [PERSON] отримував під звіт. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: видатковим касовим ордером від 09.09.2014, видатковим касовим ордером від 29.08.2014, видатковим касовим ордером від 03.09.2014, звіряльною відомістю № 74 від 03.04.2015, звіряльною відомістю № 73 від 03.04.2015, звіряльною відомістю № 40 від 16.02.2015. Відповідно до п. 5.1 цивільно-правового договору про надання послуг від 01.03.2014 у випадку порушення своїх обов'язків по даному договору сторони несуть відповідальність, визначену даним договором та чинним законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положення ч. 2 ст. 22 ЦПК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1166 ЦК України майновий збиток, нанесений неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його нанесла. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання ( ч. 2 ст. 614 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Своїм правом участі в судовому засіданні та надання доказів, в підтвердження своїх заперечень проти позову та відсутності своєї вини у виявленої недостачі, відповідач не скористався, а тому суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] у завданні збитків позивачу на суму 4 662,23 грн. доведена, цивільно-правовим договором про надання послуг від 01.03.2014 встановлена матеріальна відповідальність відповідача за недостачу коштів та матеріальних цінностей, договір про відшкодування шкоди в меншому або більшому розмірі між сторонами не укладався, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 4662,23 грн. підлягають до задоволення. Також на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved