Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № LVL6AU00050556 від 06.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 14431,20 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 05.09.2012 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 21.10.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 33531,34 доларів США, що складається з: 8429,49 доларів США заборгованість за кредитом, 11002,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 681,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 13417,89 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки. Просив суд, стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості у розмірі 32279,78 доларів США за кредитним договором № LVL6AU00050556 від 06.09.2007 року, витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., судові витрати по справі, стягнути солідарно з відповідачів 10000 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVL6AU00050556, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14431,20 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 05.09.2012 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України. Відповідач неналежно виконував умови договору. Згідно з розрахунком банку станом на 21.10.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 33531,34 доларів США, що складається з: 8429,49 доларів США заборгованість за кредитом, 11002,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 681,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 13417,89 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Розмір неустойки (пені, штрафів), який визначений банком у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків банку, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню до 2000 доларів США. Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс/14 від 03 вересня 2014 року, яка є обовязковою для застосування у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON]А становитиме 22113,45 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушенням зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зобовязання за договором № LVL6AU00050556 від 06.09.2007 року забезпечено порукою згідно договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ «Акцент-Банк». Тому підлягають задоволенню вимоги про солідарне стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 10000 грн. на користь позивача. До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, що повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи відсутні докази про надання правової допомоги ПАТ КБ «Приватбанк» з необхідними розрахунками витраченого часу адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial