Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА», [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 09.10.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» було укладено кредитний договір № 50010796, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобовязалось надати останнім кредит у розмірі 292 157 грн. 81 коп., що еквівалентно 35 676 дол. США 86 центів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,90 % на рік, які відповідно до п 2.3 Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.10.2018 року, із цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску, а відповідач зобовязувався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі. Згідно до п. 1.6. Загальних умов, зобов'язання відповідача ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50010796 від 09.10.2013 року забезпечено Договором застави № 50010796 від 11.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 967, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу вищевказаний автомобіль, що належав їм на праві власності. Позивачем, відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів з січня по лютий 2017 року по Кредиту, які, в порушення норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього. Невиконання відповідачем ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» своїх зобов'язань з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені Сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 37504 грн. 41 коп. Також, 02.12.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50010796, відповідно до п. 1.1 якої ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» надано додатковий кредит у розмірі 182 868,98 грн., що еквівалентно 11465 дол. США 14 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік для сплати страхових платежів за договором страхування № 28-0199-РМ2-14-00192 від 11.01.2015 року, укладеного між ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» та ПАТ СК «Українська [PERSON]». У звязку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань з оплати чергових платежів з повернення додаткового кредиту та процентів за користування ним у строки погоджені сторонами у графіку погашення кредиту, виникла заборгованість в сумі 16435,45 грн. Умовами пункту 10.10.3. Загальних умов кредитування до Кредитного договору № 50010796 від 09.10.2013 року визначено, що повернення Додаткового кредиту здійснюється Позичальником в повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Пунктом 3.2 Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового кредиту у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або оплати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, а ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконало, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 50010796 від 09.10.2013 року складається з: 1) простроченої заборгованості в сумі 42228 грн. 40 коп. за кредитом, з яких: 37504,41 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 571,27 грн. - сума 3% річних за час прострочення платежів за кредитом; 2248,50 грн. сума інфляційних втрат за час прострочення платежів за кредитом; 1904,22 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання по сплаті чергових платежів за кредитом. Заборгованість за додатковим кредитом в сумі 17161,32 грн., з яких 16435,45 грн. сума заборгованості за додатковим кредитом; 167,51 грн. сума 3% річних за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 558,36 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання по сплаті чергових платежів за додатком договором. 2) Заборгованість з дострокового повернення кредиту в сумі 393524 грн., з яких 356999, 21 грн. сума заборгованості за кредитом; 5213,54 грн. 3% річних за час прострочення повернення процентів за кредитом; 12617,23 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання щодо повернення кредиту; 18213,38 грн. сума заборгованості за процентами; 110,92 грн. сума 3 % річних за час прострочення повернення процентів за кредитом, 369,72 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязання щодо повернення процентів за кредитом. Крім того, у звязку з неналежним виконанням ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» зобовязань нараховані штрафні санкції, а також позивачем були понесені витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг. Позивач вважає, що загальна сума заборгованості ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» перед позивачем за Кредитним договором станом на 14.08.2017 року становить 529936,62 грн. Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску, який був переданий в заставу за № 50010796 від 11.10.2013 року, був знятий з реєстраційного обліку для реалізації, внаслідок чого 06.07.2017 року був перереєстрований на [PERSON] Умовами ст. 2.3.4 Договору застави визначено, що Заставодавець зобовязується без попередньої письмової згоди Заставодержателя не здійснювати стосовно Предмету застави, дій, повязаних зі зміною права власності на Предмет застави, а також дій, повязаних з передачею Предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування. У разі передачі Предмету застави третім особам за договорами оренди, позики, лізингу, найму або на підставі іншого подібного договору, що передбачає користування Предметом застави, майновими правами на нього чи його відчуження, обовязково передбачити в цих договорах, що вони втрачають чинність у разі переходу права власності на Предмет застави до Заставодержателя або у разі звернення стягнення на Предмет застави з моменту вчинення виконавчого напису чи предявлення позову. Укладення таких договорів здійснюється тільки після отримання попередньої згоди Заставодержателя на укладення таких договорів. Відповідно до ст. 4.1.2. Договору застави, якою передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3. цього Договору, Заставодержатель може застосувати до Заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмету застави, визначеної у ст. 1.1. цього Договору. Розмір штрафу становить 36982 грн. Враховуючи вище викладене, позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» перед Товариством з обмеженою відповідальність «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50010796 від 09.10.2013 року, розмір якої станом на 15.08.2017 року складає 529 936 грн. 62 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, штраф в сумі 36982 грн., а також судові витрати в розмірі 8503, 78 грн. по оплаті судового збору та 12 000 грн. судових витрат понесених на оплату правової допомоги. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідно до поданої заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що на момент продажу автомобіля ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» [PERSON], відомості про обтяження предмету застави не були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внаслідок чого ним був придбаний автомобіль без будь-яких обтяжень та в подальшому проданий [PERSON], тому останній є добросовісним набувачем, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» було укладено кредитний договір № 50010796, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобовязалось надати останньому кредит у розмірі 292 157 грн. 81 коп., що еквівалентно 35 676 дол. США 86 центів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,90 % на рік, які відповідно до п 2.3 Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.10.2018 року, із цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску (а.с.19-30). Згідно умов кредитного договору усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту у доларах США, визначеному вище, відповідно до ст. 1.3 Загальних умов кредитування. Пунктом 1.2 загальних умов договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.4.2 загальних умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Відповідно до п. 1.6. Загальних умов кредитування, виконання зобов'язання ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50010796 від 09.10.2013 року забезпечено Договором застави № 50010796 від 11.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 967, згідно з умовами якого ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» надало в заставу автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску, що належить їм на праві власності (а.с.32-35). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами і до 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту (п. 1.4.3 загальних умов). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, як це зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, позивачем відповідно до п. 1.4.3 загальних умов були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за січень-лютий 2017 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього, що підтверджується відповідними рахунками на оплату за січень-лютий 2017 року. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Порушенням зобовязання, згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Невиконання відповідачем своїх зобовязань з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості за кредитом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Поняття неустойки визначено у ч. 1 ст. 549 ЦК України, за якою неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом п. 8.1 загальних умов у разі порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Положеннями п. 3.2 Загальних умов сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення кредиту у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць (п. 3.2.1 Загальних умов). 16.02.2017 року на адресу відповідача ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, які станом на дату направлення вимоги становили 439539,56 грн. (а.с.76). Крім того, у даній вимозі також було вказано і про те, що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, у тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу. Вищевказану досудову вимогу відповідачем виконано не було. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» порушило умови кредитного договору, не належним чином виконали взяті на себе зобовязання, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що станом на 11.08.2017 року його борг становить: прострочена заборгованість в сумі 42228,40 грн., заборгованість по відшкодуванню страхових платежів в порядку п. 5.6 кредитного договору 16435,45 грн., заборгованість з дострокового повернення кредиту 393524 грн. (а.с.16-18). Крім того, п. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. У звязку з чим, на підставі зазначеного пункту відповідачу нараховано штраф у розмірі 58431,56 грн., а також нараховано штраф згідно п.8.2. за направлення вимог у розмірі 2391,34 грн. Разом з тим, судом встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки VW, модель СС, кузов № [NUMBER], з обємом двигуна 1968 куб. см., 2013 року випуску, що був переданий в заставу за договором застави № 50010796 від 11.10.2013 року, був знятий з реєстраційного обліку для реалізації, внаслідок чого 06.07.2017 року був перереєстрований на нового (теперішнього) власника - відповідача у справі [PERSON] Станом на день вчинення відповідачем [PERSON] реєстраційної операції щодо зміни права власності на Предмет застави, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно договору застави № 50010796 від 11.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 967, у звязку з чим покупець (новий власник) мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обтяжень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про фактичну заміну Заставодавця ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» на нового [PERSON] Умовами ст. 2.3.4 Договору застави визначено, що Заставодавець зобовязується без попередньої письмової згоди Заставодержателя не здійснювати стосовно Предмету застави, дій, повязаних зі зміною права власності на Предмет застави, а також дій, повязаних з передачею Предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування. У разі передачі Предмету застави третім особам за договорами оренди, позики, лізингу, найму або на підставі іншого подібного договору, що передбачає користування Предметом застави, майновими правами на нього чи його відчуження, обовязково передбачити в цих договорах, що вони втрачають чинність у разі переходу права власності на Предмет застави до Заставодержателя або у разі звернення стягнення на Предмет застави з моменту вчинення виконавчого напису чи предявлення позову. Укладення таких договорів здійснюється тільки після отримання попередньої згоди Заставодержателя на укладення таких договорів. Відповідно до ст. 4.1.2. Договору застави, якою передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3. цього Договору, Заставодержатель може застосувати до Заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмету застави, визначеної у ст. 1.1. цього Договору. Відповідно до п. 1.1 договору застави за домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 369820 грн., а тому розмір штрафу становить 36982 грн. Заставодержатель, згідно з п. 5.1. Договору застави, має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобовязань за Кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржника, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Станом на день вчинення відповідачем [PERSON] реєстраційної операції щодо зміни права власності на предмет застави, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договору застави від 11.10.2013 року, у звязку з чим новий власник (покупець) мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»(правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року №6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року №6-168цс14). Таким чином, застава автомобіля за договором застави від 11.10.2013 року зберігає силу для нового власника [PERSON], а тому звернення стягнення підлягає саме на транспортний засіб, який на час вирішення судом спору належить на праві власності і знаходиться у користуванні [PERSON] Частиною 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За рахунок заставленого майна, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Приписами ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Нормами ч. ч. 1-2 ст. 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Умовами ст. 25 Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувану з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувана; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Зазначеною вище нормою Закону також передбачено, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов'язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням. Доводи позивача щодо віднесення збитків, понесених ТОВ «Порше Мобіліті» на юридичну допомогу до загального розміру заборгованості ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» є безпідставними та необґрунтованими. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відтак, витрати ТОВ «Порше Мобіліті» на юридичну допомогу в загальному розмірі 16400 грн. не є збитками і не підлягають відшкодуванню на підставі ст. 22 ЦК України. Позивач не надав доказів того, яким чином за встановлених обставин справи понесені ним витрати у розмірі 16400 грн., які за своєю суттю є витратами на правову допомогу, є такими, без яких неможливо б було відновлення порушеного відповідачем права, також не встановлено причинний зв'язок між поведінкою відповідача та витратами на правову допомогу, визначеними позивачем як збитки. Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази визначення вартості години часу, кількість годин, що унеможливлює перевірку вказаних розрахунків на відповідність вимогам чинного законодавства, а тому вказані вимоги до задоволення не підлягають. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» слід задовольнити частково та в рахунок часткового погашення боргу ТОВ «ПЕРАПЛАСТІК УКРАЇНА» за кредитним договором в розмірі 550518,62 грн. звернути стягнення на предмет застави. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8257,78 грн.

Outcome: partial