Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що з 23.09.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на утриманні позивача. Позивач вказує, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини позивачу не надає, участі у вихованні дитини не приймає, хоча є працездатним, офіційно працює, має постійний заробіток, інших осіб не утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не нижче 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 23.09.1995 року виконкомом Боромлянської сільської ради Сумської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 19, остання після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Кіріченко» (а.с.6). У сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у частці від доходу відповідача, щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем позову, тобто з 12.04.2017 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 640 грн. (1600 грн. х 0,4 /100). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved