Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей [PERSON], 22.05.2012р.н., [PERSON], 22.05.2012р.н. зазначивши, що відповідач, як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, їх долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток сина та дочки не піклується. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що з 15.12.2015 року діти перебувають у Комунальному закладі «Пологівський обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради. За період перебування у закладі з 15.12.2016 року по 11.10.2016 року батько дітей не відвідував, не телефонував до закладу. Відповідно до інформації наданої Комунальним закладом «Пологівський обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради від 11.10.2016 року №04/02/301, діти не усвідомлюють факт наявності батька у їх житті. В період з 2012 по 2016 рік неодноразово відвідувалася сім`я [PERSON], під час чого було виявлено, що мати неодноразово перебувала в стані алкогольного спяніння. Батько, [PERSON] жодного разу не був присутній за місцем проживання дітей. Мати, [PERSON], пояснила, що [PERSON], матеріальних коштів для утримання дітей не надає, не телефонує та не цікавиться життям дітей. Факт неучасті у вихованні дітей батька [PERSON] підтвердила бабуся дітей [PERSON] Службою у справах дітей райдержадміністрації було ініційований розшук [PERSON], з метою встановлення його місця проживання. Після його розшуку було зясовано, що в період з 2012 по травень 2013 роки він бродяжив з циганами, не спілкувався з дітьми тому, що в нього виникали постійні сварки із [PERSON] Він не надавав матеріальної допомоги дітям, оскільки в нього відсутня змога утримувати дітей, він проживає з іншою жінкою, та має на утриманні її дітей. З огляду на викладене, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на його малолітніх дітей [PERSON], 22.05.2012р.н., [PERSON], 22.05.2012р.н. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], 22.05.2012р.н., [PERSON], 22.05.2012р.н. (а.с.6). Мати дітей, [PERSON], рішенням від 12.10.2016р. Чернігівського районного суду Запорізької області позбавлена на дітей батьківських прав. Згідно інформації КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, діти з 15.12.2015р. перебувають в зазначеній установі, на повному державному забезпеченні, відповідач їх жодного разу не відвідав. Діти не усвідомлюють наявність батька в їх житті, пояснюючи, що «з нами жив папа Гєна, він нас бив і бив маму, тепер його немає» (а.с.10). Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації зверталася до органів поліції за розшуком відповідача (а.с.10об). Згідно актів від 01.12.2014р., 07.04.2015р. обстеження житлово-побутових умов, в яких мешкають діти, батько з ними не проживає. Згідно висновку Чернігівської районної державної адміністрації, відповідача доцільно позбавити батьківських прав на сина [PERSON], 22.05.2012р.н., дочку [PERSON], 22.05.2012р.н. (а.с.8-9). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2,4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з липня 2012р. безперервно, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтерес до існування своїх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріально не забезпечує. За таких обставин суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав. Судові витрати розподілити згідно положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved