Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпропетровськ звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №LGXRF122980390 від 06.03.2011р. в розмірі 13445,26грн. , стягнення судового збору в розмірі 243,60грн., мотивуючи дані вимоги тим , що між позивачем та відповідачем 06.03.2011р. було укладено договір №LGXRF122980390, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2596грн. строком до 05.03.2012р. включно, зі сплатою відсотків у розмірі 5,04% на рік. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до чого станом на 13.02.2014р. заборгованість склала в сумі 13445,26грн., що складається з 884,08грн. - заборгованість за кредитом; 10,25грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 311,52грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11122,97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг ; 500грн. - штраф (фіксована частина) ; 616,44грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача Коваль Д.О. у судове засідання не з'явилася , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала заяву , в якій просила розглядати справу за її відсутністю , позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою «вручено особисто 11.04.2014р. Кулешов». , про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася , та сплати процентів , належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджено, що 06.03.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №LGXRF122980390 який складається з «Заяви позичальника», «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» та «Тарифів», згідно якого відповідачу було надано строковий кредит у розмірі 2596грн. на строк 12 місяців з 06.03.2011р. по 05.03.2012р. включно на придбання товару, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42% у місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти на умовах та в строки передбачені цим договором. Погашення кредиту повинно здійснюватись з «6» по «11» число кожного місяця, шляхом надання позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) в сумі 300,25грн. Пунктом 1.2.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що позичальник зобов'язаний погашати кредит та сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених даним договором. Згідно п. 2.4.5.1 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки платежу, але не менше 1 грн. Відповідно до п. 2.4.5.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 1.7.12 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгірується на той же строк. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №LGXRF122980390 від 06.03.2011р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 13.02.2014р. відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 13445,26грн. , що складається з 884,08грн. - заборгованість за кредитом; 10,25грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 311,52грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11122,97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг ; 500грн. - штраф (фіксована частина) ; 616,44грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов'язання за кредитним договором №LGXRF122980390 від 06.03.2011р., тому вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 884,08грн., заборгованості відсотками за користування кредитом в сумі 10,25грн. та заборгованості з комісії в сумі 311,52грн. підлягають задоволенню, при цьому суд не погоджується з розміром заявленої позивачем до стягнення з відповідача неустойки в загальному розмірі 12239,41грн., яка складається з пені в сумі 11122,97грн., штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн., штрафу (відсотку від суми заборгованості) в сумі 616,44грн. з наступних підстав. Як зазначено роз'ясненнях, викладених в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р., враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди виходять з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Пунктами 22,23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа. яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а споживчій кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Положенням ч.1 ст.11 Цього Закону визначено, що договір по надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, враховуючи те, що у разі не поінформування однією з сторін про припинення договору він автоматично лонгірується на той самий строк, на момент звернення до суду з позовом строк дії укладеного сторонами кредитного договору не сплинув, у зв'язку з чим позивачем не пропущений строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (щтрафу, пені) встановлена скорочена позовна давність - в один рік. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений, якщо він значно перевищував розмір збитків, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з аналізу ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд може за власною ініціативою зменшити розмір неустойки, через її неспівмірність із розміром основного боргу. Приймаючи рішення по справі, враховуючи загальний розмір заявленої до стягнення неустойки в сумі 12239,41грн., яка значно перевищує розмір основної суми боргу 884,08грн., а також відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки пропорційно до розміру основної суми боргу та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» неустойку за порушення виконання зобов'язань за договором в сумі 884грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи зменшений розмір неустойки, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №LGXRF122980390 від 06.03.2011р. заборгованість в сумі 2089,85грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 884,08грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10,25грн., заборгованість з комісії - 311,52грн.; неустойка за порушення виконання зобов'язань за договором - 884грн. Таким чином , в судовому засіданні встановлено , що факти , наведені позивачем в обґрунтовування позовних вимог знайшли часткове своє підтвердження , у зв'язку з чим , суд вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: partial