Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач, уточнив в судовому засіданні позовні вимоги, просить суд поновити його на посаді машиніста крана автомобільного ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 серпня 2013 року його було прийнято на вказану посаду та 06 грудня 2013 року наказом №19 його було звільнено з займаної посади згідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Вважає, що звільнення його незаконне, оскільки причини відсутності його 11 листопада 2013 року на роботі декілька годин є поважними та не можуть вважатись прогулом в розумінні ст.40 п.4 КЗпП України. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 11 листопада 2013 року він прийшов на роботу. Біля 06 годин 45 хвилин, він на роботі у медичної сестри пройшов перед рейсовій огляд, виміряв артеріальний тиск, його тиск був збільшений. У 07 годину керівництво підприємства викликало його для надання пояснень щодо лікарняного листа, він прийшов у кабінет директора,він на нього кричав, однак в нього боліла голова та він самовільно покинув кабінет директора у 07-30 годин, та пішов з роботи до поліклініки. В поліклініки він прошов медичний огляд, йому були виписані ліки. Приблизно у 11-00 хвилин він покинув поліклініку та зателефонував директору підприємства та запитав, виходити йому на роботу, чи він має можливість піти до дому. Він отримав відповідь, що він має робити, що забажає. У зв'язку з тим, що він себе погано почував, та у зв'язку з тим, що робочого часу залишилось приблизно 2 години, він пішов до дому. Тому вважає,що звільнення з посаді його за прогул незаконний. Також просить суд стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, яка завдана в результаті звільнення, він втратив душевний спокій, перебував у роздратованому стані. Також вказав, що робочий час у нього з 7 ранку до 14 годині 30 хвилин,він дуже рідко працював до 17-00 годин,директор всіх відпускав, та з умовами колективного договору він не ознайомлений. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, суду пояснив,що в результаті прогулу позивача 11 листопада 2013 року,останній був звільнений, та в результаті того, що на протязі останнього часу між курівництвом підприємства та позивачем склалися неприязні відносини та виникла недовіра, керівництвом була прийнята вища міра покарання - звільнення позивача с посади. Також вказав, що він позивачу не давав згоду на залишення робочого місця 11 листопада 2013 року, йому позивач не телефонував, він його не відпускав, згідно наданої відповіді лікаря, позивач міг працювати та лікарняний йому не надавався. Вислухавши пояснення сторін, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить законних підстав для задоволенню позову. Згідно ч. 1 п. 4 ст.40 КЗпП України - трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України звільнення є видом стягнення, яке застосовується за порушення працівником трудової дисципліни. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. № 9 (з наступними змінами) прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] був прийняти на посаду машиніста крана автомобільного 13 серпня 2013 року в ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» згідно приказу №14 від 12 серпня 2013 року (а.с.27). З вказаного приказу вбачається, що [PERSON] з умовами праці та заробітної плати ознайомлений. З трудової книжки вбачається,що [PERSON] був звільнений 06 грудня 2013 року у зв'язку з прогулом без поважної причини по п. ст.40 КЗпП України (а.с.12). Наказом №19 від 06 грудня 2013 року [PERSON] був звільнений з посади машиніста крана автомобільного (а.с.60). З амбулаторної картки вбачається, що 11 листопада 2013 року [PERSON] звертався до лікаря поліклініки №3 з приводу збільшення артеріального тиску (а.с.6). З довідки, виданої дільничнім терапевтом вбачається, що [PERSON] був на прийомі терапевта з 8 годині до 11 годині, призначено лікування, діагноз гіпертонічне захворювання, лікарняний лист не відкривався (а.с.41). З відповіді №690 від 06 грудня 213 року виданої Керченською міською лікарнею №3 вбачається, що довідка, видана [PERSON] лікарем терапевтом Чернявськой Л.В. 11 листопада 2013 року, не є медичним документом звільнення від виконання службових обов'язків (а.с.53). також з вказаної відповіді вбачається, що [PERSON] був працездатний. З докладної записки, наданої інженером по діагностуванню машино-тракторного відділу, керівнику ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» вбачається, що 11 листопада 2013 року [PERSON] в 7 годині 30 хвилин покинув територію підприємства (а.с.56). З акту складеного ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» 11 листопада 2013 року о 16 годині 15 хвилин вбачається, що [PERSON] прибув на підприємство о 7 годині, до роботи не приступив, самочинно покинув територію підприємства та до кінця робочого часу на території підприємства не з'являвся, був відсутній всього 7 годин 30 хвилин. Акт позивач відмовився підписати, у присутності членів комісії (а.с.57). Відсутність позивача на робочому місці 11 листопаду 2013 року підтверджується також табелем обліку використання робочого часу ( а.с.58-59 оборотна сторона). З п.5.3 колективного договору від 08.11.2012 року за №81 ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» вбачається, що на підприємстві встановлений 40 годинна робоча неділя, вісім годин на день з 2 вихідними (а.с.68). З довідки б/н від 21 січня 2014 року вбачається ,що відповідно журналу перед рейсового медичного огляду показання артеріального тиску [PERSON] 11 листопада 2013 року 200/12 рт. ст., 19 листопада 2013 року 190/115 рт.ст. ( а.с.80). З листків непрацездатності серії АГГ №429911 та серії АГГ №428881 вбачається, що [PERSON] знаходився на лікарняному з 01.10.2013 року по 19.10.2013 року (а.с.29,30). З листка непрацездатності серії АГГ №596702 вбачається, що [PERSON] знаходився на лікарняному з 24.10.2013 року по 29.10.2013 року (а.с.31). З відповіді від 11.11.2013 року наданої Керченською міською лікарнею №1 ім. М.І.Пирогова директору ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» вбачається, що від травми вказується зі слів хворого та в подальшому не можу бути виправленою або змінюватися (а.с.33). З відповіді №646 від 15.11.2013 року наданої Керченською міською лікарнею №3 директору ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» вбачається, що [PERSON] звертався в Керченську міську лікарню №3 01.10.2013 року по захворювання (травми) без посилання на виробничу травму (а.с.35). На адресу [PERSON] ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» надсилало прохання 31.10.2013 року про надання пояснювальній за фактом отриманої травми по лікарняним листкам №429911 та №428881, вказані запити були отримані позивачем та його дружиною, що вбачається рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення(а.с.36,37). На адресу ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» [PERSON] надіслав відповідь (а.с.38). З приказу №18 від 01.11.2013 року [PERSON] була надана відпустка без збереження заробітної плати на підставі заяви з 01.11.2013 рок по 08.11.2013 року (а.с.39,40). З заяви від 12.11.2013 року вбачається, що [PERSON] звертався до керівництва ТОВ «Спеціалізоване АТП-437» з проханням створити комісію по розслідуванню нещасного випадку, що трапився з позивачем на підприємстві 30.09.2013 року (а.с.43). На запит ТОВ «Спеціалізоване АТП-37» Керченська міська лікарня №1 ім. М.І.Пирогова надсилав висновок про тяжкість виробничої травми, з якої вбачається, що [PERSON] отримав травми, яка відноситься до легких травм (а.с.51). Тобто позивачем не надано суду доказів поважності причини відсутності на робочому місті 11 грудня 2013 року з 07години 30 хвилин до 16 години. Свідки [PERSON] інженер ТОВ «Спеціалізоване АТП-37»з транспорту та [PERSON] інженер ТОВ «Спеціалізоване АТП-37» з охорони труда підтвердили суду, що вони бачили, як позивач оставив своє робоче місто самовільно 11 грудня 2013 року, біля 07 години 30 хвилин та більш на роботу не повертався. Підтвердили суду, що на підприємстві встановлена 40 годинна робоча неділя, вісім годин на день з 2 вихідними,для усіх працівників. Доводи позивача, що він у 11 годину 30 хвилин дзвонив директору підприємства, та останній сказав, що він має можливість робити, що бажає в робочій час, не були доведені суду позивачем, ні підтверджені доказами, та спростовані директором підприємства. Показання свідка [PERSON], яка є жінкою позивача, в той частині, що вона знаходилася рядом, коли її чоловік дзвонив директору, суд оцінює критично. Доводи позивача, що він не був ознайомлений з колективним договором, що йому не відомо, що на підприємстві встановлена 40 годинна робоча неділя, вісім годин на день з 2 вихідними, суд не приймає до уваги, так як [PERSON] був прийняти на посаду машиніста крана автомобільного 13 серпня 2013 року в ТОВ «Спеціалізоване АТП-437», згідно приказу №14 від 12 серпня 2013 року, та з вказаного приказу вбачається, що [PERSON] з умовами праці та заробітної плати ознайомлений. Заробітна плата нараховувалася згідно встановленої 40 годинної робочої неділі. Судом встановлено, що [PERSON] прийшов на робоче місце 11 листопада 2013 року 07 годин , пішов з роботи у 07 годин 30 хвилин та згідно довідки лікаря, позивач знаходився у лікаря з 09-00 години по 11-00 годин ( а.с.81), робочій день у нього був до 16-00 годин, тобто він був відсутній на робочому місці більш трьох годин. Суд вважає, що суду не надано поважності причини позивачем, відсутності на роботі. Крім того, позивач працює на посаді машиніста крана автомобільного з 13 серпня 2013 року в ТОВ «Спеціалізоване АТП-437», за час своєї роботи неодноразово знаходився на лікарняному, у відпустці, 11 листопаду без пояснення причини, не повідомляючи директора, залишив робоче місто та взагалі 11 листопаду 2013 року не повернувся на роботу, спеціаліста на посаду машиніста крана автомобільного дуже тяжко знайти підприємству, та його відсутність без поважної причини порушує діяльність підприємства, підприємство понесло витрати з навчання іншої особи Правилам для машиніста крана автомобільного ( а.с.62), тому директором підприємства було застосовано до позивача саме строге стягнення, передбачене ст. 147 КЗпП України, а саме - звільнення. Таким чином, на думку суду директор не порушив ст. 149 КЗпП України. Відповідно ст. 237-1 КЗпП України - що моральна шкода працівнику, підлягає стягненню з власника або уповноваженого ним органа у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів суду, що підприємством були порушені його права. Інші доводи сторін не мають правового значення для вирішення спору. На підставі викладеного та

Outcome: approved