Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (далі - ТОВ «Бахмут-Енергія»), звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~спожиту теплову\~енергію в\~розмірі 29\~567,77\~грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з жовтня 2016 року по вересень 2019 року надавало відповідачу теплову енергію, який є власником (наймачем) квартири [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Проте відповідач вказані обов`язки не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка за період з жовтня 2016 року по вересень 2019 становить 29\~567,77 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню у розмірі 29\~567,77 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.\~\~ Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року за клопотанням позивача первісного відповідача\~\~[PERSON] замінено на належного відповідача [PERSON] , [INFO] , (далі [PERSON] ) яка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» до [PERSON] задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» заборгованість за теплову енергію в розмірі 29 567,77 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн. \~ \~ \~ \~16 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення у цивільній справі № 219/7169/20, посилаючись на те, що вона дізналася про те, що її представник за договором, який мав захищати її права та інтереси у цій справі, про хід розгляду справи її не повідомляв, можливість ухвалення заочного рішення з нею не узгоджував та не повідомив про отримання заочного рішення. Крім того станом на 15 березня 2021 року за адресою реєстрації її постійного місця проживання: [ADDRESS] , зазначене заочне рішення їй не було вручене по пошті, про що мається відповідні докази в матеріалах справи. У зв`язку з зазначеним просила заяву задовольнити та переглянути заочне рішення. 01 квітня 2021 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області заяву про скасування заочного рішення у цивільній справі № 219/7169/20 задоволено. \~ \~ \~ \~Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року у цивільній справі № 219/7169/20 за позовом ТОВ «Бахмут-Енергія»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~спожиту теплову\~енергію скасовано. Вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 10 годину 30 хвилин 26 квітня 2021 року. 12 квітня 2021 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог\~ТОВ «Бахмут-Енергія», посилаючись на те, що позивачем не надані належні, допустимі, достатні докази дійсного отримання нею послуг з теплопостачання, а також застосувати до заборгованості у розмірі 10\~116,62 грн, яка нарахована за період з жовтня 2016 по квітень 2017 року, строк позовної давності. Зокрема, відповідач зазначила, що позивачем Акти підключення/відключення опалення будинку [ADDRESS] складені без врахування вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Також зазначає, що вказані Акти не містять інформації про територіальну належність житлових будинків щодо яких надавались послуги до адміністративних утворень України: регіону (області) міста. Всі акти підписані «майстром котельної», «майстром територіальної дільниці», однак підпис уповноваженої особи [PERSON] в Актах нічим не підтверджений: відсутнє посилання на наказ, довіреність тощо. Також відповідач у відзиві зазначає, що між нею та ТОВ «Бахмут-Енергія» не укладено договору щодо надання житлово-комунальних послуг. Наданий позивачем розрахунок боргу за теплопостачання з жовтня 2016 року по вересень 2019 року у сумі 29\~567,77 грн, не містить повну формулу визначення щомісячних нарахувань, з урахуванням конкретного тарифу на 1 кв.м. загальної площі квартири. 11 травня 2021 року позивач у відповіді на відзив зазначив, що позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок [ADDRESS] , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири [ADDRESS] . Вважає, що виконав свої\~зобов`язання\~щодо надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~а відповідач\~зобов`язаний\~оплатити надані\~послуги.\~Крім того\~зазначив,\~що у\~разі наміру\~споживача не\~отримувати відповідні\~послуги він\~не позбавлений\~можливості у\~передбачений законом\~спосіб провести\~відключення квартири\~від мережі\~теплопостачання.\~Самовільне відключення\~від мережі\~не є\~підставою для\~звільнення від\~оплати за\~послуги з\~теплопостачання.\~Окрім цього\~чинним цивільним\~законодавством України\~(у\~тому числі\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та\~Правилами надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджені Постановою\~КМУ №\~630)\~не визначено\~типовий документ,\~що підтверджує\~факт підключення\~будинку до\~центральної мережі\~теплопостачання і\~подачу теплоносія\~в внутрішньо-домову\~систему опалення.\~Відтак,\~кожний виконавець\~послуги з\~теплопостачання розробляє\~свій варіант\~такого документа,\~який є\~документом внутрішнього\~користування підприємства.\~Таки документи\~(акти\~підключення/відключення\~будинку від\~мережі центрального\~опалення)\~є документами\~внутрішнього використання,\~і не\~відносяться до\~документів бухгалтерського\~обліку,\~а відтак\~не повинні\~мати обов`язкові\~реквізити документів\~бухгалтерського обліку,\~та можуть\~бути написані\~будь якою\~мовою,\~та підписані\~будь яким\~працівником товариства.\~Щодо відсутності\~обов`язку споживача\~оплачувати комунальні\~послуги на\~позадоговірних засадах,\~позивач зазначає,\~що відповідач\~не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, причому послуга вважається наданою, якщо особа не відмовилась від послуги у встановленому законом порядку. Обґрунтовуючи свої вимоги посилався на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Житловий кодекс України, висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 18 березня 2019 року по справі №210/5796/16-ц, від 05 квітня 2017 року по справі №212/4917/15-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі 6-59цс13, від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц, Постанову КМУ №630. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. В позові просить відмовити у повному обсязі. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про таке. Судом установлено, що у ТОВ «Бахмут-Енергія», яке надає житлово-комунальні послуги, відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] загальною площею 53,7кв.м. є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Я.С. (а.с.32 ). \~\~Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію по особовому рахунку № [NUMBER] по оплаті за теплопостачання у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з жовтня 2016\~року по\~вересень 2019\~року наявна заборгованість в розмірі 29\~567,77 гривень (а.с.5,6).\~ З актів, складених представниками ТОВ «Артемівськ-енергія» та ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2016-2019 років в будинок [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с. 8-13). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 100673270 від 15 червня 2020 року ТОВ «Бахмут-Енергія» знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-21). Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВ «Бахмут-Енергія» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с. 23,24). Згідно з копією рішення виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 29 грудня 2017 року №288 «Про встановлення тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м.Бахмут» встановлено тарифи на теплову енергію\~для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення), яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 1, а також встановлено тарифи на послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 2 (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 265 від 21 листопада 2018 року «Про коригування тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут» встановлено скориговані тарифи відповідно до Додатків № 1, 3 на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут та послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут (а.с. 16). З копії рішення чергових зборів учасників товариства № 1/2016 від 18 лютого 2016 року вбачається, що найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінене на ТОВ «Бахмут-Енергія» з 14 березня 2016 року. ТОВ «Бахмут-Енергія» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (а.с. 18).\~ Приймаючи рішення, суд виходить з такого. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, (далі - Правила № 630)\~\~споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 5 частини 1\~статті 1\~ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами, далі Закон № 2189-VIII)\~житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1\~ст.\~9 Закон № 2189-VIII). Згідно частини 1\~статті 10 Закон №\~2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. В силу\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до\~статті 68 Житлового кодексу України\~споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення. Відповідно до положень частини четвертої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК\~України) власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК\~України власник\~зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або\~законом. Тобто, положення статті 322 ЦК\~України\~встановлюють презумпцію обов`язку\~власника\~нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому\~послуг,\~поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок\~власника\~є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання\~власником\~свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Позивачем представлено до суду належні та допустимі докази надання послуг з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , яка з 19 листопада 2012 року належить позивачу на праві власності, а також документи в обґрунтування їх вартості, проте доказів оплати отриманих послуг відповідачем не представлено. Відповідачем у відзиві ставилась під сумнів правильність розрахунку заборгованості позивача, проте альтернативного розрахунку або обґрунтованих аргументів у підтвердження вказаних доводів відповідачем суду не представлено. Також не приймаються судом до уваги заперечення щодо невідповідності форми актів підключення до опалення, оскільки дійсно законом, підзаконними актами або умовами договору форма актів затверджена не була і іншого суду не доведено. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та доведеними належним чином. Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності підстав для нарахування оплати за спожиті комунальні послуги у зв`язку з відсутністю укладеного між сторонами договору, то суд також не може прийняти їх до уваги з огляду на таке. Дійсно відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Проте приписами ч. 1 ст. 9\~Закону № 2189-VIII визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (постанови Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5280/15-ц (провадження № 61-35750св18). Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, зважаючи на наявність відповідної заяви з боку відповідача, в розумінні ч.4 ст.267 ЦК України вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню лише в межах строку позовної давності, тобто за останні три роки, що передують його зверненню до суду (30 липня 2020 року). Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення пред`явленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з липня 2017 року по вересень 2019 року в розмірі 19 451,15 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1382,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial