Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.10.1995 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Подружні відносини між ними припинені внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями, агресивної з його боку поведінки та негативного впливу на неї та дітей. Вона не працює, бо молодша донька в результаті захворювання є інвалідом з дитинства. Відповідач, будучи батьком дітей не бере участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти, з урахуванням змінених позовних вимог у розмірі 50 % заробітку відповідача на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду зазначила, що 04.04.2015 р. відповідач побив її, внаслідок чого вона потрапила до лікарні. З того часу разом не проживають, відповідач став проживати у своєї матері. Припинили подружні стосунки з кінця квітня 2015 року. Молодша донька є інвалідом з дитинства і вона на неї отримує пенсію. За три місяці відповідач надав їй 1000 грн. на утримання дітей, оскільки йому несвоєчасно виплачується заробітна плата, з цих підстав вона змінила позовні вимоги в частині розміру стягуваних аліментів. Суду зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є вживання відповідачем алкогольних напоїв, на ґрунті чого він її побив. Строк на примирення результатів не надав, відповідач приходив просився, будучи випивши, але вона категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: згоден сплачувати аліменти у розмірі 50% на утримання неповнолітніх дітей, на розірвання шлюбу не згоден. Суду пояснив, що на заводі де він працює своєчасно не платять зарплату, зараз підприємство на простої, тільки видають кошти він зразу дає майже половину позивачці, тому згоден сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Проти розірвання шлюбу заперечує, вказує що за час наданого судом строку вживав заходи для примирення, але позивач не бажала миритися. Випивши миритися не приходив, може напередодні бокал пива і випив коли приносив гроші. Зазначив, що подружні стосунки припинили після 20 квітня 2015 року, він на даний час проживає у матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 06.10.1995 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому, актовий запис № 1839 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства (а.с. 4 - 5). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з кінця квітня 2015 року між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, наданий судом строк для примирення результатів не дав, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина друга). Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з роз'яснень, наданих Верховним Судом України у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в цеху № 7 ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе». Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи за 2014 2015 р. загальна сума доходів [PERSON] за шість місяців становить 8958 грн. 56 коп. (а.с. 12). У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлений позивачем розмір аліментів 50% від його доходів визнав. З огляду на викладене, оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину) на утримання дітей - до досягнення кожним з них повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову 27.04.2015 року. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., а на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved