Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач ставить питання про визнання за нею права власності на 2-х кімнатну кооперативну квартиру №7 загальною площею 48,75 квадратних метрів, що знаходиться в будинку 42 корпус В по вулиці Черепіна в місті Суми. Свої вимоги мотивує тим, що нею в повному обсязі був сплачений пайовий внесок за спірну квартиру, після отримання ордеру № 3643 від 04.01.2002 року на житлове приміщення в будинку Житлово-будівельного кооперативу, позивач разом зі своїми дітьми вселилася в спірну квартиру. В 2015 році звернулася до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності, однак розгляд заяви було зупинено з підстав відсутності довідки кооперативу про членство та внесення пайового внеску в повному обсязі. В 2004 році кооператив № 116 припинив свою діяльність, тому отримати таку довідку неможливо. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача до суду не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений, надав письмовий відгук, позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 1993 року за адресою: місто Суми, вул. Черепіна, будинок 42, корпус «В»\~ було зареєстровано Житлово-будівельний кооператив №116. Позивач та її чоловік [PERSON] для отримання двокімнатної квартири вступили до Житлово-будівельного кооперативу №116. 18 грудня 2001 року [PERSON] було виключено з цього кооперативу на підставі заяви позивача, у звязку з розірванням шлюбу, що підтверджується витягом з Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №681 від 18.12.2001 року (а. с. 12). На підставі вказаного рішення позивачу був виданий ордер №3643 від 04 січня 2002 року на житлове приміщення в будинку Житлово-будівельного кооперативу (а. с. 14). Вартість кооперативної квартири №7 в будинку 42 корпус «В» по вул. Черепіна м.Суми - 6700 долларів США, позивачем була виплачена повністю, що підтверджується квитанціями, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 15-16). Після отримання ордеру позивач разом з дітьми: [PERSON], [PERSON] вселилась в двокімнатну квартиру №7 будинку 42 корпус «В» по вул.Черепіна м.Суми. Згідно з технічним паспортом, спірна квартира складається з 2-х кімнат житловою площею 28,3 квадратних метри, в тому числі: 1-а кімната 16.7 квадратних метрів, 2-а кімната 11.6 квадратних метрів, кухня 7.8 квадратних метрів, коридор 7.1 квадратних метрів, ванна 2.8 квадратних метри, туалет 1.0 квадратних метрів, квартира обладнана лоджією 1.75 квадратних метрів; загальна площа квартири становить 48.75 квадратних метрів (а. с. 19-20). З 11 жовтня 2002 року позивач та її діти зареєстровані в спірній квартирі, дана обставина підтверджується відміткою в паспорті та довідкою про склад сімї від 19.02.2016 року №245, виданою приватним ремонтно-будівельним підприємством «Рембуд» (а. с. 10, 17). 26 січня 2015 року позивач звернулась до Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області з заявою для проведення державної реєстрації права власності на квартиру №7 в житловому будинку 42 корпус «В» вулиця Черепіна місто Суми. Рішенням державного реєстратора № 18840852 розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було зупинено з підстав відсутності довідки Житлово-будівельного кооперативу №116 про членство в кооперативі та внесення пайового внеску в повному обсязі. (а. с. 21). 02 лютого 2016 року Рішенням від №19012842 реєстратором відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з тих же підстав (а. с. 22). Житлово-будівельний кооператив №116 (ідентифікаційний код 22983635) припинив свою діяльність 29 липня 2004 року, № запису 16321110002006357, дана обставина підтверджується інформаційним повідомленням Головного управління статистики у Сумській області від 26 лютого 2016 року № 03.1-32-579 (а. с. 18). Згідно довідки архівного відділу Сумської міської ради № 353 від 09.03.2016 року документи житлово-будівельного кооперативу №116 м. Суми до них на зберігання не надходили, документи, які підтверджують сплату повної вартості квартир членами ЖБК116, будинку №42, корпусу В по вул. Черепіна, м.Суми у них відсутні (а. с. 23). Згідно довідки Управління майна комунальної власності від 19 лютого 2016 року право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: м. Суми вул.Черепіна буд.42 корпус В кв.7 за позивачем не зареєстровано (а. с. 24). Будинок 42 корпус В по вул.Черепіна в місті Суми, в якому знаходиться квартира №7, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Суми, що підтверджується повідомленням Управління майна комунальної власності від 22.02.2016 року №6-08.01-21/246 (а. с. 25). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 384 ЦК України передбачено будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Факт викупу позивачем спірної квартири підтверджується квитанціями про оплату пайових внесків. Відповідно до п.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved