Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Між позивачем та Ват КБ «Надра» 29.07.2008 р. було укладено договір «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку. Банком надаються кошти строком погашення до 20.07.2015 р. на придбання транспортного засобу. Умовами договору передбачено, що позивач повинна повертати кредит частинами (щомісячними платежами) до 18 числа кожного місяця , мінімальний платіж - 993,19 доларів США. Проценти за користування кредитом встановлено сторонами - 15,3% на рік. Позивач вважає, що укладений договір має буми визнано недійсним, як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Банком не було проведено переддоговірної роботи із позичальником не надано інформацію щодо всіх кредитних умов. Ненадання позичальнику усієї необхідної інформації, позбавило споживача зробити свідомий вибір щодо укладання договору. Банком не було надано детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, що свідчить про відсутність такої суттєвої умови договору як ціна. Позивача не було попереджено про валютні ризики. Крім того, банком передбачена сплата комісій, що є порушенням вимог Закону України Про захист прав споживачів». З огляду на такі обставини, з урахуванням положень ст.ст. 203,215,230 ЦК України, оспорюваний кредитний договір є недійсним. Зважаючи на викладене представник позивача просить суд визнати недійсним договір «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку від 29.07.2008 року. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні 09.08.2017 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Також представником позивача було змінено предмет позову та просив суд визнати неправомірними дії ПАТ 2КБ 2надра» щодо покладення валютних ризиків за договором «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку від 29.07.2008 р. на позичальника [PERSON] %; змінити пункт 1.1. договору, виклавши його у наступній редакції - «банк зобов`язується надати позивальнику, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 50 870,66 доларів США в порядку нта на умовах, визначених договором. На день укладання договору сума кредиту дорівнює еквіваленту 244 331,78 грн. за курсом Національного банку України. Валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть порівну». 11.06.20198 року у зв`язку з набранням чинності змін до ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) в судовому засіданні вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» не скористався правом надати відзив на позовну заяву. Натомість направив в адресу суду заяву де зазначив, що позивач не навів жодних доказів на підтвердження викладеної позиції. Фонд гарантування вкладів також не надав пояснення по суті спору в розумінні ст. 181 ЦПК України. З іншого боку після залучення третьої особи до участі в справі, її представником надано заперечення на позов де зазначено наступне. Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у п. 3 ст. 3 ЦК України. Представник [PERSON] стверджує, що умови договору порушують права позивача. Оспорюваний договір містить несправедливі умови, які порушують принципи рівності сторін договору. Проте, позивач отримав всю необхідну інформацію для укладання договору, що і підтвердив своїм підписом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки його вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Фонд гарантування вкладів не направив свого представника в судове засідання, також не з`явився для розгляду справи і [PERSON] а.В . , що в розумінні положень ст. 223 ЦПК України, перешкодою для розгляду справи по суті, заважаючи на повідомлення третіх осіб про розгляд справи належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 29.07.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір авто пакет» № 857892/ФЛ за умовами якого банк надає позивачу (позичальникові) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 870,66 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим договором на придбання автотранспортного засобу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору [PERSON] (поручитель) зобов`язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Не заперечувалась в судовому засіданні та обставина, що спірний договір, як вбачається з його змісту, є змішаним договором, що містить в собі елементи договору про заставу і поруку. Також встановлено і не заперечується сторонами, що постановою Правління НБУ № 36 від 04.06.2015 р. відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 03.11.2016 р. прийнято рішення № 2342 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» та делегування повноважень ліквідатора» відповідно до якого строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» продовжено на два роки з 04.06.2018 р. по 03.06.2020 року включно. Представник позивача зазначає, що умови кредитного договору укладеного позивачем та банком 29.07.2008 р. не відповідають положенням чинного законодавства України, є недійсним в силу положень ст.ст. 203,215,230 ЦК України, а тому дії банку щодо покладання валютних ризиків на позичальника є неправомірними та виникає необхідність змінити пункт 1.1. договору, виклавши його у новій редакції. Укладаючи договір сторони домовились, що позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1. цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п.2.2.3. цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 993,19 доларів. Приймаючи рішення по суті спору, суд має наголосити на наступному. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 зазначеної норми процесуального права доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Положеннями п. 3.8. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168 передбачено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов`язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Приписами ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність. Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так з огляду на отримані під час розгляду справи докази, відсутні достовірні підстави зробити висновок про те, що позивальник не був попереджений про валютні ризики, оскільки норми матеріального права не містять в собі вимог, що таке попередження надається в письмовій формі. Також необхідно зазначити що під час розгляду справи було встановлено, і не заперечувалось представником позивача, що [PERSON] добровільно погодилась н отримання кредиту в іноземній валюті, діяла на власний розсуд та мала можливість передбачати у момент укладання договору ймовірні зміни курсу долара США по відношенню до гривні. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Крім іншого слід наголосити, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, відповідно до положень ст. 5 ЦПК України. Зважаючи на правовідносини, що виникли між сторонами, останні регулюються, в тому числі нормами Книги п`ятої Цивільного Кодексу України Зобов`язальне право, такий спосіб захисту права, як визнання неправомірними дій банку не може бути застосований. Разом з тим, відповідно вимог ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Положеннями ч. 2 ст. 652 ЦК України визначено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, відповідно до ч. 4 ст. 652 ЦК України. Проте, під час розгляду справи судом не було встановлено обставин, а стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про можливість зміни умов договору судовим рішенням, в розумінні вищенаведеної норми матеріального права. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed