Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач та її представник 04.03.2019 року звернулись до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької міської ради в особі виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, предметом якої є визнання за нею право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Як на підставу позову позивач посилається на те, що вона у період з 20 жовтня 1990 року по 17.02.1997 року працювала в Радгоспі «Полтавка» на посаді доярки, в зв`язку з чим, на підставі розпорядження директора Радгоспу, отримала ордер про право зайняття двох кімнат по [ADDRESS] . Їх сім`я заселилась до приміщення будинку та до теперішнього часу володіють та користуються ним. З 1995 року у домовій книзі є відомості про їх реєстрацію за даною адресою. Позивач утримує спірний будинок (неодноразово проводила поточні ремонти будинку, надвірних прибудов), обробляє присадибну земельну ділянку, у повній мірі добросовісно володіє вищевказаним майном, укладає угоди по наданню комунальних послуг. До теперішнього часу право власності ні за ким не зареєстровано, а Криворізька міська рада не прийняла даний будинок на баланс, тому отримати дане житло в порядку приватизації позивач не має можливості. Вона добросовісно заволоділа даним майном і продовжує самостійно відкрито, безперервно ним володіти з 1995 року, тому звертається до суду з даним позовом, оскільки право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с.141-142). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду (а.с.61). Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, про причини неявок не повідомили, заперечень проти позову не надали. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді доярки в Радгоспі «Полтавка», що знаходився на території Широківського району Дніпропетровської області (а.с.30), і на підставі розпорядження директору радгоспу від 25 січня 1995 року отримала ордер №716 про право зайняття двох кімнат площею 32 кв.м по [ADDRESS] на сім`ю у складі самої [PERSON] , її чоловіка [PERSON] , її дітей [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 1986 року народження (а.с.16). Домоволодіння складається з житлового будинку А-1,1983 року побудови, сараю Б (1990 року побудови), сараю В (1990 року побудови), Огорожі № [NUMBER] /2, [PERSON] І. Житловий будинок має житлову площу 36.8 кв.м., загальну площу 74.4 кв.м., та складається з тамбуру 2.6.кв.м., коридору 10.1. кв.м., ванної кімнати 4.6 кв.м., кухні 12.5 кв.м., житлової кімнати 14.5 кв.м., житлової кімнати 12.5 кв.м., житлової кімнати 9.8 кв.м., передпокію 7.8 кв.м. (а.с.17-19). Сім`я [PERSON] заселилась до приміщення будинку та до теперішнього часу володіють та користуються даним будинком (а.с.29). З 1995 року у домові книзі є відомості про реєстрацію за вищезазначеною адресою: [ADDRESS] (а.с.31-32). Інформація про дані на земельну ділянку за адресом домоволодіння не внесена до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.126). Відповідно до архівної довідки Приватного підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР від 04.12.2018 року №1676, за адресом спірного будинку будь-які дані про власника майна відсутні (а.с.24). Після реорганізації радгоспу «Полтавка»», його правонаступником стало Колективне сільськогосподарське підприємство «Полтавка», яке було визнано банкрутом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області та ліквідоване в 2006 році (номер запису 12201280000000255 від 23.02.2006 року про державну реєстрацію припинення юридичної особи) (а.с.26,34,35,36-37). Починаючи з 1995 року позивач продовжує проживати в зазначеному житловому будинку, зареєстрована за зазначеною адресою, утримує спірний будинок (неодноразово проводила поточні ремонти будинку, надвірних побудов), обробляє присадибну земельну ділянку, у повній мірі добросовісно володіє вищевказаним майном, укладає угоди по наданню комунальних послуг (а.с.13,14-15). До теперішнього часу право власності на спірний житловий будинок не було зареєстроване ні за ким. Криворізька міська рада також не прийняла на баланс зазначене житлове приміщення, в зв`язку з чим, позивач не має можливості отримати житло в порядку приватизації (а.с.27). Позивач добросовісно заволоділа майном і продовжує самостійно відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, з 1995 року - тобто протягом 24 років. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В порядку ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Судом встановлено, що позивач з 1995 року добросовісно відкрито володіє домоволодінням, сплачує комунальні послуги за користування, підтримує його у належному стані. Враховуючи дані обставини та положення ст.344 ЦК України, позивач набула право власності на дану квартиру, тому вказану вимогу також слід задовольнити. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved