Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 01.06.2016 до позивача звернулася гр. [PERSON] із заявою, яка була зареєстрована в Управлінні 01.06.2016 за № 819, про поновлення раніше припиненої допомоги при народженні дитини, а саме на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до абзацу 32 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Відповідач, у своїй заяві власним підписом підтвердила, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, впродовж терміну призначення такої, остання зобов`язується повідомити про зазначені обставини органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до Порядку, на підставі поданої заяви, згідно з рішенням Управління від 13.06.2016 Відповідачу поновлено допомогу при народженні дитини та призначено на період з 01.03.2016 по 28.02.2017 у сумі 1012.50 грн. щомісячно. Позивач вказує, що з метою перевірки цільового використання коштів державної допомоги для забезпечення належних умов для утримання та виховання дітей, на яких виплачуються відповідні суми державної допомоги при народженні дитини, за поданням Управління, спеціалістами Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї та молоді 18.07.2016 було здійснено телефонний дзвінок за вказаним відповідачем номером. Проте, під час розмови з бабусею відповідача було з`ясовано, що відповідач на даний час проживає за кордоном а отже скласти акт обстеження житлово-побутових умов та перевірити доцільність використання коштів отриманих при народженні дитини немає можливості. Таким чином, за рішенням Управління від 29.08.2016 відповідачу припинено виплату допомоги при народженні дитини з 01.08.2016. З вини відповідача, завдяки приховуванню факту зміни її фактичного місця проживання, зокрема переїзду за кордон, Управління втратило можливість перевірити доцільність використання коштів отриманих при народженні дитини, а тому відповідачем безпідставно отримано кошти допомоги при народженні дитини у розмірі 2025 грн. 00 коп. за період з 01.08.2016 по 30.09.2016. Управлінням було надіслано лист відповідачу від 26.09.2016 № 01-35/1875 про припинення виплати допомоги при народженні дитини та одночасно висловлено прохання поновити виплату зазначеної допомоги протягом 12 місяців з дня припинення такої допомоги. Однак, відповідач із відповідною заявою протягом вищезазначеного періоду до Управління не зверталась, що підтверджує факт її не проживання за вказаною адресою. Враховуючи вищезазначені обставини, відповідно до повідомлення Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 12.09.2016 № 12/1212-08 відповідачу неодноразово були надіслані повідомлення (від 20.09.2016 № 01-35-1837, від 29.12.2016 № 01-34-22680, від 27.01.2017 № 01-35-27, від 02.03.2017 № 01-34-4059) щодо необхідності повернення безпідставно отриманих коштів. Проте, станом на лютий 2019 року відповідачем добровільно залишок коштів, які були надміру сплачені так і не повернуто на рахунок Центру. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь надмірно виплачені кошти в розмірі 2025 грн. 00 коп. та судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року було відкрито провадження по справі. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, місце та час судового засідання повідомлялась належним чином, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 24.06.2019 р. та 07.11.2019 року не з`явилась про дату, місце та час судових засідань була повідомлена належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подала. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, направив на адресу суду пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. До Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (позивач) 01.06.2016 р. звернулась [PERSON] (відповідач) із заявою пропоновлення раніше припиненої допомоги при народженні дитини, а саме на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до абзацу 32 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Відповідач у своїй заяві зазначила, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на виплату допомоги впродовж терміну призначення такої, остання зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення, що підтверджується особистим підписом відповідача (а.с.9-10). Позивачем було прийнято рішення від 13.06.2016 р. про поновлення допомоги при народженні дитини та призначено на період з 01.03.2016 по 28.02.2017 у сумі 1012.50 грн. щомісячно (а.с.12). Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Відповідно до абзацу 34 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, в межах повноважень. Як вбачається з листа центру соціальних служб для сім`ї та молоді від 26.07.2016 р. вих. №25-10-384, спеціалістами центру 18.07.2016 було здійснено телефонний дзвінок за вказаним відповідачем номером, під час розмови з бабусею відповідача було з`ясовано, що відповідач на даний час проживає за кордоном, а отже скласти акт обстеження житлово-побутових умов та перевірити доцільність використання коштів отриманих при народженні дитини не було можливості. (а.с.14). Позивачем було прийнято рішення від 29.08.2016 р. про припинення виплати допомоги при народженні дитини з 01.08.2016 року (а.с.15). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 46, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Таким чином, у зв`язку із прихованням факту зміни фактичного місця проживання відповідача, зокрема переїзду за кордон, позивач втратив можливість перевірити доцільність використання коштів отриманих при народженні дитини. У зв`язку з неповідомленням про зміни фактичного місця проживання відповідача, зокрема переїзду за кордон, відповідачу були безпідставно виплачені кошти у сумі 2025 грн. 00 коп. за період з 01.08.2016 р. по 30.09.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved