Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 р. звернувся до суду зі вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь 1251850 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 6090 грн., посилаючись на те, що 11.06.2012 р. він надав відповідачу 25000 доларів США, що на час звернення до суду за офіційним курсом долара США до гривні згідно даних НБУ складає 22,87 грн. за один долар США, отже сума в гривні складає 571850 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 01.11.2012 р., про що відповідачем було надано розписку, в якій він зобов'язався повернути вказану суму грошових коштів. Крім цього, 01.03.2014 р. він знову надав відповідачу кошти у борг у розмірі 300000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 01.08.2014 р., при цьому сплачувати на користь позивача щомісячно по 20000 грн. додатково, про що 01.03.2014 р. відповідачем було надано розписку, в якій він зобов'язався повернути вказану суму грошових коштів. Загальна сума боргу по обох розписках складає 1251850 грн.. Проте у зазначений час відповідач не виконав зобов'язання і гроші не повернув. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 82 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи - доказ: оригінали розписок (а.с. 19, 20), судом встановлені такі обставини, що мають значення для вирішення справи та відповідні їм правовідносини. 11.06.2012 р. між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу 25000 доларів США, а останній зобов'язався повернути ці грошові кошти до 01.11.2012 р., надавши розписку. За даними НБУ станом на 29.10.2015 р. офіційний курс долара США до гривні складає 22,87 грн. за один долар США, отже сума боргу в гривні складає 571850 грн.. Крім цього, 01.03.2014 р. позивач знову надав відповідачу кошти у борг у розмірі 300000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 01.08.2014 р., при цьому сплачувати на користь позивача щомісячно по 20000 грн. додатково, про що 01.03.2014 р. відповідачем було надано розписку, в якій він зобов'язався повернути вказану суму грошових коштів. Загальна сума боргу по обох розписках складає 1251850 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про порушення відповідачем обов'язку по поверненню своєчасно суми позики та необхідність стягнення судом суми боргу. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6090 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою при подачі позову судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 684, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved