Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортну серії АМ №093960, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. 03.11.2015р. сталась ДТП, за участю застрахованого транспортного засобу та автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] і FIAT Grande Punto, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» автомобіль. Винним у вчиненні ДТП визнано водія транспортного засобу BMW 740 IL», д/н [NUMBER] - [PERSON]. Відповідно до умов договору, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувало [PERSON], витрати на ремонт автомобіля в розмірі 5111,70 грн., які просило стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в пресі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача, належним чином повідомленого про час та місце слухання справи, та положення ч.4 ст.169 ЦПК України, суд дійшов про необхідність заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а відповідно до ст. 25 Закону, - здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника. Судом встановлено, що 07.01.2015р. між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №093960, за умовами якого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER]. Відповідно до умов договору застрахованим ризиками є: дорожньо-транспортна подія, незаконне заволодіння, інші випадкові події. Автозаводським районним судом м.Кременчука при розгляді справи 524/9054/16-п встановлено, що 03.11.2015 року о 17 год. 40 хв. [PERSON] в м. Кременчуці по вул.60 років Жовтня, керуючи автомобілем [NUMBER] не витримав безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка отримавши прискорення зіткнулась з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що зупинились попереду. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.27 ЗУ Про страхування та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За страховим актом UA2015110300035/L01/01 від 10.12.2015р. загальний розмір страхового відшкодування [PERSON] на підставі розрахунку становить 5111,70. Страхове відшкодування в сумі 5111,70 грн. було сплачено ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №37862 від 10.12.2015 року. Таким чином, після виплати страхового відшкодування позивач набув право вимоги до відповідача, якого визнано винним у вчиненні ДТП. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5111,70 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1378 грн..

Outcome: approved