Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року в розмірі 14888,05 грн., з яких: 6957,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 964 грн. заборгованість по процентам та комісією, 6966,31 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року на суму 10030 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 17.06.2015 р. між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено договір факторингу № 1706/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року. Зокрема, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14888,05 грн., про що відповідачу було направлено повідомлення. Відповідач [PERSON] не виконала свого обов'язку та перестала повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, тому має непогашену заборгованість за кредитним договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року в розмірі 14888,05 грн. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - [PERSON] надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви та письмових додаткових пояснень, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала письмове клопотання про застосування наслідків закінчення строків позовної давності по кредиту, в якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. Покликається в клопотанні на те, що нею було здійснено останній платіж 16.09.2013 року, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Крім цього, до вимог про стягнення пені, неустойки застосовується позовна давність в один рік. Жодних угод про зміну терміну позовної давності вона не підписувала. Також, про передачу права вимоги до інших осіб по її кредитному договору проінформована не була. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року на суму 10030 грн., що стверджується копіями: заяви/анкети позичальника [PERSON] від 22.10.2012 р., кредитного договору зі страхуванням життя позичальника №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року, меморіального ордеру №135489770 від 22.10.2012р. про надання кредиту [PERSON] Згідно з умовами вказаного кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №20140730 від 30.07.2014р., за яким право вимоги по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», про що відповідачу було надіслано письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги, що стверджується світлокопіями листа ПАТ «Платинум Банк» за №110-01-01/64-БТ від 02.02.2016 року та листа ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» за №12 від 12.02.2016 року. 17.06.2015 р. між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача [PERSON] коштів по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, що стверджується копією договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 р. На виконання умов договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 р. ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року. Також позивачем було надіслано відповідачу письмове повідомлення від 26.06.2015р. про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних, у якому повідомлено відповідача [PERSON] про отримання позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу права вимоги заборгованості за кредитним договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року, також в цьому повідомленні було визначено грошову вимогу, яка підлягає виконанню, зокрема, у загальній сумі 14888,05 грн., та зазначено, що дана обставина свідчить про істотні порушення відповідачем умов кредитного договору, а також те, що оплату необхідно здійснити на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що стверджується копіями письмових повідомлень від 25.06.2015р. та 26.06.2015р. Таким чином, до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року. Відповідно до реєстру заборгованостей (Додаток №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року) позивач набув права грошової вимоги по кредитному договору №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року до відповідача [PERSON] в сумі 14888,05 грн., з яких: 6957,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 964 грн. заборгованість по процентам та комісією, 6966,31 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до\~ст.526 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України\~\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідач [PERSON] зобов'язання за договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року належним чином не виконала, не здійснювала повернення наданого їй кредиту у строки, передбачені кредитним договором, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Після направлення позивачем письмових вимог щодо сплати заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконала своє зобов'язання за кредитним договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року, не сплативши кошти на загальну суму 14888,05 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача [PERSON], тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованість за сумою боргу та заборгованості по процентам та комісією, тому в клопотанні відповідача [PERSON] про відмову у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, оскільки нею було здійснено останній платіж 16.09.2013 року, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки слід відмовити беручи до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, для позивача перебіг позовної давності починається з моменту відступлення права вимоги, а саме підписання договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] Відтак, позивачем подано позовну заяву у суд 29 грудня 2016 року в межах строку позовної давності. Відповідно до ч.2\~ст.258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Однак, з матеріалів справи вбачається, що пеню за порушення графіку погашення заборгованості за кредитним договором №949/3014DCLS1PS від 22 жовтня 2012 року в сумі 6966,31 грн. було нараховано відповідачу [PERSON] станом на 17.06.2015р., що стверджується випискою з реєстру заборгованостей (Додаток №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року). Дану позовну заяву позивач надіслав на адресу суду 29.12.2016 року. Таким чином, станом на час подання позовної заяви закінчився річний строк позовної давності щодо частини позовних вимог позивача, які стосуються стягнення пені. Згідно з\~ст.262 ЦК України: заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відмову у позові у частині стягнення пені за вищевказаними кредитним договором, відтак позов підлягає до часткового задоволення, зокрема, стягнення заборгованості за кредитним договорами за вирахуванням нарахованих сум пені за прострочення виконання зобов'язання. Крім того, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині в звязку з пропуском строку позовної давності суд враховував правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 19.11.2014 року №6-160цс14. Зокрема визначено, що відповідно до вимог статті\~266, частини другої статті\~258 ЦК України\~стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, а саме в розмірі 7921 грн., тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 733 грн. 09 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial