Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених надміру у вигляді допомоги прийомним сім'ям. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно заяви від 24.12.2009р. [PERSON], призначено щомісячну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування з 09.12.2009р., відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811- XII від 21.11.1992р. (зі змінами). При наданні заяви про призначення вище зазначеної допомоги [PERSON] була попереджена про надання достовірної інформації щодо складу сім'ї, доходу сім'ї, а також про необхідність повідомляти про всі зміни, що можуть вплинути на розмір допомоги. В ході проведеної перевірки особової справи було з'ясовано, що відповідно до розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.05.2016р. [PERSON] звільнена від повноважень піклувальника над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] Зазначене розпорядження надійшло до управління праці та соціального захисту населення 04.08.2016р. Відповідно до п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» гр. [PERSON] втратила право на отримання допомоги з 01.06.2016р. Після проведеного перерахунку соціальної допомоги за ново виявленими обставинами, а саме з'ясування факту звільнення від повноважень піклувальника переплата державних коштів склала 5945,25 грн. 11.01.2017р. [PERSON] направлено повідомлення про необхідність повернути переотриману соціальну допомогу. [PERSON] протягом періоду лютий 2017р. - січень 2018р. частково щомісячно повернуто коштів на загальну суму 1050,00 грн. На теперішній час залишок коштів, що підлягає поверненню складає 4895,25 грн. Просить стягнути з [PERSON] залишок не повернутих коштів в сумі 4895,25 грн., отриманих надміру. В судове засідання представник позивача не з'явилась, згідно заяви позов підтримує, просить справу розглядати без звукозапису судового процесу, без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить запис в реєстрі по відправленню рекомендованої пошти. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ст. 1 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми: 1) допомога у зв'язку з вагітністю та пологами; 2) допомога при народженні дитини; 2-1) допомога при усиновленні дитини; 4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 5) допомога на дітей одиноким матерям. Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та об'єднання громадян за рахунок власних коштів можуть запроваджувати додаткові види допомоги та встановлювати доплати до державної допомоги сім'ям з дітьми. Згідно ст.. 4 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Згідно ст.. 9 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 24.12.2009, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], призначено щомісячну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування з 09.12.2009р., відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811- XII від 21.11.1992р. (зі змінами). При наданні заяви про призначення вище зазначеної допомоги [PERSON] була попереджена про надання достовірної інформації щодо складу сім'ї, доходу сім'ї, а також про необхідність повідомляти про всі зміни, що можуть вплинути на розмір допомоги. В ході проведеної перевірки особової справи було з'ясовано, що відповідно до розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.05.2016р. [PERSON] звільнена від повноважень піклувальника над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] Зазначене розпорядження надійшло до управління праці та соціального захисту населення 04.08.2016р. Відповідно до п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» [PERSON] втратила право на отримання допомоги з 01.06.2016р. [PERSON] протягом періоду лютий 2017р. - січень 2018р. частково щомісячно повернуто коштів на загальну суму 1050,00 грн. На теперішній час залишок коштів, що підлягає поверненню складає 4895,25 грн. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved