Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, звернулася до Кілійського районного суду з позовом до відповідача з вимогою стягнути з останнього пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина в розмірі 4700,04 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кілійського районного суду від 10.11.2010 року розірвано. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до виконавчого листа № 2-2899/2011, що був виданий Кілійським районним судом, з відповідача на користь позивача [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання відповідної дитини у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2011 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Однак, відповідач аліменти сплачує рідко та згідно довідки державного виконавця, заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.08.2017 року складає 19 579 гривень. Згідно ст. 196 СК України та наведеного в позовній заяві розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 4700,04 грн. пені за прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, того що він брав участь в утримані дитини, надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, купував дитині речі до школи, велосипед та інше. Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, заслухавши відповідача судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому 23.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 171, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 10.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с. 10/ Відповідно до виконавчого листа, виданого Кілійським районним судом у справі №2-2899/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2011 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. /а.с. 6/ Згідно затвердженого 14.08.2017 року начальником Кілійського РВДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунку заборгованості по стягненню з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 350,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2011 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] року заборгованість [PERSON] по сплаті на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини становить 19 579,00 гривень. /а.с. 9/. Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Відповідно до положень ст. 196 СК У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд виходячи зі змісту правової норми ст. 196 СК України, встановивши факт заборгованості по аліментах, оцінивши надані сторонами докази у відповідності із правилами ст. 212 ЦПК України, приходить до висновку, що саме з вини відповідача як платника аліментів виникла заборгованість за аліментами, яка обчислена державним виконавцем, а позивач як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у визначеному законом розмірі. При цьому, виходячи з наданих відповідачем пояснень щодо заявленого позову, [PERSON] не доведено відсутності вини у невиконанні ним, покладеного рішенням суду обов'язку сплачувати кошти на утримання дитини, та виникненні у зв'язку з цим заборгованості. Доказів того, що заборгованість утворилася не з його вини, відповідач не надавав, в матеріалах справи відсутні обставини, які б свідчили, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, розміру заборгованості по аліментам та днів прострочення сплати аліментів, розмір нарахованої пені становить 4700 грн. 04 коп., а саме: неустойка за вересень 2014 року - 385,8 ? 0,01 % ?30 = 115,74 гривень; неустойка за жовтень 2014 року - 385,8 ? 0,01 % ?31 = 119,60 гривень; неустойка за листопад 2014 року - 385,8 ? 0,01 % ?30 = 115,74 гривень; неустойка за грудень 2014 року - 385,8 ? 0,01 % ?31 = 119,60 гривень; неустойка за січень 2015 року - 396 ? 0,01 % ?30 = 118,8 гривень; неустойка за лютий 2015 року - 396 ? 0,01 % ?28 = 110,88 гривень; неустойка за березень 2015 року - 396 ? 0,01 % ?31 = 122,76 гривень; неустойка за квітень 2015 року - 412 ? 0,01 % ?30 = 123,6 гривень; неустойка за травень 2015 року - 412 ? 0,01 % ?31 = 127,72 гривень; неустойка за червень 2015 року - 412 ? 0,01 % ?30 = 123,60 гривень; неустойка за липень 2015 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за серпень 2015 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за вересень 2015 року - 437 ? 0,01 % ?30 = 131,10 гривень; неустойка за жовтень 2015 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за листопад 2015 року - 437 ? 0,01 % ?30 = 131,10 гривень; неустойка за грудень 2015 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за січень 2016 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за лютий 2016 року - 437 ? 0,01 % ?29 = 126,37 гривень; неустойка за березень 2016 року - 437 ? 0,01 % ?31 = 135,47 гривень; неустойка за квітень 2016 року - 437 ? 0,01 % ?30 = 131,10 гривень; неустойка за травень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за червень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?30 = 137,70 гривень; неустойка за липень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за серпень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за вересень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?30 = 137,70 гривень; неустойка за жовтень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за листопад 2016 року - 459 ? 0,01 % ?30 = 137,70 гривень; неустойка за грудень 2016 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за січень 2017 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за лютий 2017 року - 459 ? 0,01 % ?28 = 128,52 гривень; неустойка за березень 2017 року - 459 ? 0,01 % ?31 = 142,29 гривень; неустойка за квітень 2017 року - 506 ? 0,01 % ?30 = 151,80 гривень; неустойка за травень 2017 року - 533 ? 0,01 % ?30 = 159,90 гривень; неустойка за червень 2017 року - 533 ? 0,01 % ?30 = 159,90 гривень; неустойка за липень 2017 року - 533 ? 0,01 % ?30 = 159,90 гривень. Всього за вказаний період сума неустойки (пені) складає 4700,04 гривень. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов. В зв'язку з задоволенням позову за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

Outcome: approved