Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 6894,4 грн. та судові витрати. Посилається на те, що 16.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі по тексту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем був укладений кредитний договір №274550926. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі по тексту «ТОВ «Таліон плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №274550926. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20190103 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі прав вимоги. Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, в результаті чого він допустив заборгованість в розмірі 6894,4 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Представниця позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте у попередньо поданій до суду заяві, клопотала справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №274550926 (а.с. 9-10). Згідно п.1.1 вказаного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, визначені цим договором. Згідно п.п.1.2,1.3,1,5,1,6,3.3,3.5 Договору кредит надається строком на 22 дні, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,24 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного договором. Позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 452,60 % річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. У разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом. У разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або сплати процентів за цим Договором та у разі, якщо встановлена п.1.4 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Товариство має право нарахувати позичальнику пеню у розмірі різниці між 1,70 відсотків та процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 Договору, від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом до першого дня порушення позичальником умов договору. Згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 274550926 від 16.06.2018, сукупна вартість кредиту складає 127,8 % від суми вартості кредиту (у процентному вираженні) або 7000 грн. 40 коп. та включає в себе: - проценти за користування кредитом 27,28 % від суми кредиту (у процентному вираженні) або 1500 грн. 40 коп. ( у грошовому виразі); - суму кредиту 5500 грн. ( у грошовому виразі). 10.07.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору №274550926 від 16.06.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №274550926 від 16.06.2018 на 30 днів. Відповідно до п.п. 2, 3 Додаткової угоди, на дату укладення цієї Додаткової угоди позичальник зобов`язався сплатити фактично нараховані проценти за користування кредитом та пеню, у випадку її наявності та починаючи з 08.07.2018 сплачувати за користування кредитом 1,24 % в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди. Згідно п.5 Додаткової угоди всі інші умови Договору №274550926 від 16.06.2018, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 610, 611, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 1077, 1078\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 2.1.1.6 договору Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (а.с.9). Встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі по тексту «ТОВ «Таліон плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №274550926 (а.с.12) 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20190103. Згідно умов вказаного договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 відповідач [PERSON] за договором кредиту №274550926 від 16.06.2018 має заборгованість в розмірі 6894,40 грн (а.с. 23). Таким чином, позивач є кредитором, який вправі вимагати від відповідача виконання останнім зобов`язань за згаданим кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що фінансова установа виконала умови договору повністю, а саме надала відповідачу грошові кошти в розмірі 5500 грн. В свою чергу, відповідач не дотримався умов передбачених кредитним договором та допустив заборгованість в розмірі 6894,40 грн., що складається із: тіла кредиту 5499,8 грн. та відсотків 1394,6 грн., що вбачається із витягу з реєстру прав вимоги (а.с. 23). На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №274550926 від 16.06.2018 в сумі 6894,40 грн. доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved