Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з гр. [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 765,00 гривень; стягнути з гр. [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Гр. [PERSON] 28 жовтня 2016 року о 15 год. 00 хв. перебуваючи на Канівському водосховищі в Оболонському районі м, Києві, спільно з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] грубо порушив правила рибальства, а саме: ловив рибу з гумового човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою, та виловив рибу (лящ - 6 шт., синець - 5 шт.. плітка - 10шт.) загальною вагою 5.5 кг. чим перевищив добову норму вилову на 2,5 кг. риби ( в кількості: лящ - 2 шт., синець - 2 шт.. плітка - 3 шт.), чим наніс збитки рибному господарству України на суму 765 грн. 00 коп. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 85 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2017 у справі № 756/155353/16-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, спільна вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України па суму 765.00 грн. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). Уповноважений представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що вилов риби 28 жовтня 2016 року на Канівському водосховищі було здійснено ним спільно з гр. [PERSON], [PERSON] в загальному розмірі, проте в постанові суду про притягнення адміністративної відповідальності було вказано, що кожен з них здійснив вилов риби у різній кількості. Зазначив, що під час адміністративного розгляду правопорушення в судовому засіданні ним було визнано власну вину. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як вбачається з протоколу № 000627 про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2016 року, складеного головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля [PERSON] відносно [PERSON], 28 жовтня 2016 року о 15 годині 00 хвилин на Канівському водосховищі в Оболонському районі м. Києва гр. [PERSON] та [PERSON] грубо порушили правила рибальства, а саме лови рибу з гумового човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою та виловили рибу: лящ - 6 шт.; синець - 5 шт.; плітка - 10 шт., загальною вагою 5,5 кг, чим перевищив добову норму вилову на 2,5 кг. Риби в кількості лящ - 2 шт., синець - 2 шт.; плітка - 3 шт., чим нанесли збитки рибному господарству України на суму 765 гривень та порушено ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 4.6. Правил любительського та спортивного рибальства», тобто здійснено правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 8). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП, піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення (а.с. 6). Вказана постанова Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно наданого суду розрахунку матеріальної шкоди, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем виловом риби, становить 765,00 гривень, враховуючи такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України (а.с. 7). Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, вбачається що відповідачем була нанесена шкода водним біоресурсам, що є об`єктами права власності Українського народу, незаконне добування відповідачем цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України призвела до заподіяння збитків водним біоресурсам держави. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок, від сплати якого був звільнений позивач при подачі даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved