Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - начальник філії-Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимоги вказує, що 03.07.2018 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 474809211 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 15486,03 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також, позивач просить відшкодувати сплачену суму судового збору, а розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 22.06.2020 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням під час доставки з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України процесуальні документи на ім`я відповідача вважаються доставленими. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями ч. 8 ст. 178 вказаного Кодексу. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 03.07.2018 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 474809211 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно з п.3.4.1 вказаної заяви визначено, що відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщення установ Банку. Банк надав відповідачу платіжну картку типу «Моя картка» та персональний ідентифікаційний код (ПІН-код), а також, встановив відповідачу максимальні параметри кредитування: бажаний строк кредиту - 14000,00грн, максимальний розмір кредиту - 250000,00 грн, строк кредитування - 60 місяців з можливим продовженням. Згідно з п. 6.6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 38% річних за користування кредитними коштами, 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, ще прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, непогашений відповідачем кредит станом на 26.03.2020 становить 15486,03 грн, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 13257,65 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 1984,48 грн, комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) 62,79, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 76,36 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом у розмірі 46,64 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 46,95 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 11,16 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved