Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради в особі начальника управління праці та соціального захисту населення [PERSON], звернувся до суду 01.11.2016 року з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Металургійної районної у місті ради і діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної ради від 12.03.2015 року №343. Відповідно до п. 2.4. Положення, одним з напрямків роботи відділу є призначення і виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до Закону України від 21.11.1992 №2811-ІІІ «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон №2811-ІІІ), на підставі особистої заяви та наданих документів [PERSON] , як одинокій матері, призначено державну соціальну допомогу, починаючи з лютого 2011 року , яка виплачувалася до листопада 2013 року ( загальна сума виплаченої допомоги складає 11887,20 грн.) В ході перевірки було встановлено, що відповідач [PERSON] з березня 2010 року мешкала та вела спільне господарство з [PERSON] [INFO] (помер [INFO] року), який визнав батьківство щодо народжених з [PERSON] двох дітей 2011 та [INFO], що встановлено рішенням суду. У зв'язку з встановленням батьківства, припинена виплата матеріальної допомоги, оскільки призначена на підставі неправдивих відомостей. Станом на день звернення до суду 8100,00 грн. повернуто відповідачем, борг складає 3787,20 грн., які позивач просив стягнути на його користь та судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача Жердєв М.Г. ( довіреність №01-01/7654 від 26.12.2016 року , дійсна до 31.12.2017 р.) /а.с. 49/ присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] (за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 08.11.2016 р.) /а.с. 45/; ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками отримала 22.11.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 47/, судова повістка про виклик на 17.01.2017 року повернулася до суду з позначкою «у зв'язку з закінченням терміну зберігання», про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Заперечень проти позову до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Так , [PERSON] має двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батька яких зазначено на підставі ст.135 СК України вказівкою матері дітей (а.с.24-28). Відповідно до ч.1 ст.18-1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Позивач 09.02.2011 р. звернулася до УПВСЗН виконкому Дзержинської районної у місті (найменування змінено на Металургійний) з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги , а саме: державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.7), яку їй було призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.02.2011 р. рішенням Дзержинського ПВСЗН м.Кривий Ріг від 09.02.2011 р. (а.с.29); у подальшому матеріальну допомогу призначено з 15.03.2013 р. рішенням Дзержинського ПВСЗН м.Кривий Ріг від 01.03.2013 р. (а.с.30,31). Відповідно до статей 46, 49 Постанови КМУ від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» одержувачі допомоги на дітей одиноким матерям повинні повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Про це [PERSON] була повідомлена, про що власноруч зробила відповідний запис в заявах про призначення всіх видів соціальної допомоги від 03.02.2011р.,02.09.2011 р., 16.03.2012р., 14.09.2012р., 13.03.2013р.,23.09.2013р. (а.с.7-20). Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 17.10.2013 року за заявою [PERSON] встановлено факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] року стосовно дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які народилася у [PERSON] [INFO] (а.с.35). Рішення не оскаржено, набрало законної сили 28.10.2013 року. Частиною 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з березня 2010 року, вів спільне господарство, піклувався про дітей з дня їх народження (а.с.33-35). Відповідно до ч.1 ст.18-1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану позивачу направлені повідомлення про визнання батьківства №№1221/12-52, 1222/12-52 від 20.11.2013 року (а.с.3,37) , на підставі якого Управлінням праці та соціального захисту населення прийнято рішення від 21.11.2013 року про припинення виплати допомоги одинокої матері відповідачу (а.с.32). Відповідача [PERSON] повідомлено про припинення виплати державної соціальної допомоги та необхідність повернення коштів, отриманих за період з 01.02.2011 року по 30.11.2013 року в сумі 11887, 20 грн., яке відповідач отримала 29.11.2013 року (а.с.38). З розрахунків надмірно виплачених коштів, які підлягають відшкодуванню, вбачається, що за період 01.02.2011 року по 31.12.2011року, яка підлягає відшкодуванню складає 2760,00 грн.; за період 01.01.2012 року по 31.12.2012 року - 3295,20 грн.; за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013року - 5832,00 грн. (а.с.39,40). Таким чином, загальна сума надміру виплаченої виплати державної соціальної допомоги одинокій матері склала 11887,20 грн., позивачем заявлено вимогу щодо стягнення 3787,20 грн. - 8100,00 грн. відповідачем сплачено у добровільному порядку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] надміру виплачено державну соціальну допомогу одинокій матері в розмірі 11887,20 грн за період з 01.02.2011 р. по 31.12.2013 року, з яких відповідачем повернуто 8100,00 грн, отже грошові кошти в сумі 3787,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved