Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який (у новій редакції) мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.04.2011 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.20210 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач умови кредитного договору не виконував неналежним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами і заборгованість відповідача становить 15645,87 грн., з яких: 1365,26 грн. - заборгованість за кредитом, 13059,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 721,23 грн. - штраф (процентна складова). З наведених підстав, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач не надав тексту договору, на який він посилається, з зазначенням його умов, а саме предмета договору з зазначенням суми позики, строку та порядку повернення позики, процентної ставки тощо і належні підтвердження того, що відповідач взагалі отримав саме зазначену позивачем грошову суму. Також позивач заперечував проти розрахунку позовних вимог, посилаючись на те, що з розрахунку не можна встановити за якою формулою здійснювалися підрахування. У відзиві відповідач стверджує, що надані позивачем «дополнительная информация плательщика для получения кредита (кредитной карты)» та «анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» ним не підписувалися. На зазначених підставах відповідач просив суд відмовити позивачу у позові у повному обсязі. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 5 січня 2018 р. позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк на усунення виявлених судом недоліків позовної заяви 5 днів з дня отримання копії ухвали від 5 січня 2018 р. Недоліки усунуті позивачем у встановлений ухвалою строк. 16 лютого 2018 р. позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. 3 жовтня 2018 р. у судовому засіданні суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів та витребував від ПАТ КБ «Приватбанк» оригінал документа «Дополнительная инфомация плательщика для получения кредита (кредитной карты)» з цифровою позначкою [NUMBER] та оригінал документа «анкета-заявление о присоеденинении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» з цифровою позначкою [NUMBER] . У зв`язку з тим, що Ухвалу суду від 3 жовтня 2018 року позивачем виконано не було, від відповідача 06.07.2020 до суду надійшла заява про повторне витребування від Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» письмових доказів, а саме оригіналів документів: «Дополнительная информация плательщика для получения кредита (кредитной карты) з цифровою позначкою [NUMBER] та «анкета-заявление о присоедении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» з цифровою позначкою 0404120500209635621. Ухвалою суду від 06.07.2020 у судовому засіданні клопотання відповідача задоволено. Наступне судове засідання призначене на 29.09.2020 о 13:00 год. 29.09.2020 від відповідача надійшла заява про слухання справи за його відсутністю. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Судом врахована подана ним раніше заява про слухання справи за відсутністю представника позивача. Витребуваних у позивача документів позивачем суду не надано. Враховуючи відсутність представника позивача та відповідача, суд вирішує справу за наявними у матеріалах справи доказами. Дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, що ним з відповідачем 05.04.2011 укладено договір б/н, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як на підтвердження наявності договірних правовідносин позивач посилається на підписання відповідачем документів, а саме - «Дополнительная информация плательщика для получения кредита (кредитной карты)» з цифровою позначкою [NUMBER] та «анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» з цифровою позначкою 0404120500209635621, які надані суду у копіях. Також позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.20210 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Прі цьому позивач стверджує, що сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Частиною 6 ст. 95 ЦПК України встановлено, що, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Враховуючи положення частини 6 ст. 95 ЦПК України та те, що відповідач ставить під сумнів відповідність документів на які посилається позивач, а позивачем не виконані Ухвали суду від 3 жовтня 2018 р. та від 06.07.2020 про витребування доказів і не надано оригіналів документів «Дополнительная информация плательщика для получения кредита (кредитной карты)» з цифровою позначкою 0404120500209635621 та «анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» з цифровою позначкою 0404120500209635621 і суду не надані оригінали цих документів, суд ставить під сумнів відповідність поданих копій зазначених документів і не бере такі докази до уваги. Щодо «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.20210 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, які позивач розглядає як договір приєднання, суд зазначає наступне. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо зазначення істотних умов договору банківського кредиту (процентної ставки, умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру тощо). Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих належних підтверджень наявності у відповідача зобов`язань щодо позивача, підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed