Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач у серпні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони з 09.06.2005 по 11.10.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення повноліття дитини. На момент ухвалення указаного рішення суду відповідач сплачував аліменти на утримання свого сина від попереднього шлюбу, який на цей час досяг повноліття. Інших утриманців відповідач не має. На думку позивача розмір призначених аліментів є меншим, ніж передбачено чинним на цей час законодавством, і є недостатнім для утримання дитини. Позивач зазначає, що відповідач на даний час працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «ДОКА-ХЛІБ», а тому постійно отримує щомісячний дохід і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. На цей час позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітньої дочки згідно рішення Тростянецького районного суду по справі 2-101/11р. від 31.01.2011 та збільшити розмір аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] розміром ? частини від всіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. У судовому засіданні пояснювала, що при попередньому стягненні з відповідача аліментів було враховано, що він має ще іншу дитину на утриманні, але син відповідача на цей час досяг повноліття, а тому їх спільна донька є на цей час єдиною його неповнолітньою дитиною. [PERSON] також зазначила, що у неї змінився сімейний та матеріальний стан, вона народила сина [PERSON] у 2016 році від іншого чоловіка, а тому зараз не працює , отримує лише допомогу при народженні дитину у розмірі 860 грн. на місяць. Наразі аліменти з відповідача на утримання доньки [PERSON], які вже виповнилось 12 років, утримуються з його заробітної плати у сумі близько 530 грн. на місяць, заборгованості немає, але цієї суми очевидно не вистачає на утримання 12-ї річної дівчини. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.10.2008 року (а.с.4 на зворотному боці). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2011 року, яке набрало законної сили 11.02.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягування з 19.01.2011 року (а.с.5). Позивач з 17.07.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище на «Кетова» (а.с. 6). Позивач також є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). [PERSON] за даними Тростянецької міської ради проживає з донькою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON] При цьому позивач не працює та відповідно до довідки управління соціального захисту населення у Тростянецькому районі від 24.11.2017 року отримує щомісячну допомоги при народженні дитини в сумі 860 грн. Отже, у позивача з часу ухвалення рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2011 року змінився сімейний та матеріальний стан, крім спільної доньки у позивача на цей час перебуває на утриманні інша неповнолітня дитина, у звязку з необхідністю догляду за якою позивач не працює. Згідно зчастиною 1 статті 141 Сімейного Кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Позивач, звернувшись з цим позовом до суду, фактично ставить питання про зміну способу стягнення аліментів шляхом стягнення їх з відповідача у частині від заробітку, з огляду на те, що останній на цей час працює і має регулярний дохід. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 Сімейного кодексу України). За змістом абзацу другого частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач має право звертатись до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, передбачених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим стягненням аліментів. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до довідки від 04.12.2017 року №7546/10/18-007 виданої Тростянецького відділення Охтирської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області [PERSON] отримував доходи від товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКА-ХЛІБ» за період з 01.01.2017 року 30.09.2017 року: перший квартал 2017 року 9660,00 грн., за ІІ квартал 9568,71 грн., за ІІІ квартал 9407,05 грн. (а.с.24). Суд враховує ту обставину, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти, відповідач отримує регулярний дохід. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01.12.2017 року становить 1860 грн., 50% від якого - 930 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатним особою, інших неповнолітніх дітей, ніж спільна з позивачем донька немає. Таким чином, ураховуючи зміну сімейного та матеріального стану позивача, мінімальних життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений Сімейним кодексом України розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що також свідчить про збільшення вартості необхідних життєвих потреб, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини доходу від усіх щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованими. Таким чином, за позовом [PERSON] підлягає збільшенню розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, з припиненням стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначених рішенням суду від 31.01.2011 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved