Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на слідуючи обставини. [PERSON] на підставі розпорядження голови Томаківської райдержадміністрації №190-р від 13 серпня 2013 року призначена опікуном над малолітніми дітьми : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати малолітніх дітей , [PERSON], яка є відповідачем у справі , знаходиться в місцях позбавлення волі за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 14.06.2013 року , відомості про батька дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач являючись матір'ю малолітніх дітей зобов'язана надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дітей, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Позивач вважає, що розмір аліментів, які в теперішній час підлягають примусовому стягненню з відповідачки в судовому порядку має становити 1/3 частину усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному об'ємі. Відповідачем у справі до суду було направлено заяву , в якій зазначено, що відповідач проти позову про стягнення з неї аліментів на утримання її дітей не заперечує, і при цьому прохає суд дану справу слухати у її відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Томаківської райдержадміністрації №190-р від 13 серпня 2013 року призначена опікуном над малолітніми дітьми : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати малолітніх дітей , [PERSON], яка є відповідачем у справі , знаходиться в місцях позбавлення волі за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 14.06.2013 року , відомості про батька дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач являючись матір'ю малолітніх дітей зобов'язана надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дітей, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На утримання дитини стягуються аліменти в частині від доходів й/або у твердій грошовій сумі. Мати дітей зобов'язана утримувати їх до повноліття. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів неможливості утримувати дітей суду не надано, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто ухиляється від обов'язків по їх утриманню, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на неї законом обов'язку щодо утримання малолітніх дітей, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved