Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить суду стягнути солідарно з відповідачів, [PERSON] та [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № ML - 019/103/2008 у розмірі 80 218,39 доларів США, що еквівалентно 641 185,59 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 447 708,07 гривень, а також стягнути з відповідачів солідарно витрати по оплаті судового збору в розмірі 3441,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено кредитний договір № ML - 019/103/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 кредитного договору. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 61 200,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% річних та FIDR (процента ставка по строковим депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строк дії депозитного договору). Кредитні кошти надавались банком на підставі кредитної заявки позичальника від 08 жовтня 2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку. В свою чергу позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором (зокрема, в п. 2 частини № 1 кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку платежів, який є невід'ємним Додатком № 1 до кредитного договору. Станом на 08 жовтня 2013 року у позичальника за кредитним договором № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року існує заборгованість перед позивачем в сумі 80 218,39 доларів США, що еквівалентно 641 185,59 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 447 708,07 гривень, що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 60 582,77 доларів США, що еквівалентно 484 238,08 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 08 травня 2009 року по 08 жовтня 2013 року - 19 635,62 доларів США, що еквівалентно 156 947,51 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 08 жовтня 2012 року по 08 жовтня 2013 року в розмірі 447 708,07 гривень. В зв'язку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.9. частини № 2 кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. А саме, 15 жовтня 2013 року позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу № 2266 від 10 жовтня 2013 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання позичальником. Станом на дату подання цієї заяви зазначена вимога позичальником не виконала та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до п. 1.9. частини № 2 кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов'язань була подана належним чином, а саме відправлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням позичальника. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.9.1. кредитного договору дає право банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08 жовтня 2008 року було укладено договір поруки № SR-019/103/2008 між банком та [PERSON] За умовами договору поруки, а саме: п. 1.1., поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. У випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, відповідно до п. 3.2. договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. На адресу [PERSON] 15 жовтня 2013 року було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу № 2267 від 10 жовтня 2013 року. На сьогоднішній день зазначена вимога поручителем не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до п. 3.4. договору поруки вимога була надіслана за адресою, вказаною у цьому договорі поруки. Відповідно до п. 8.1. договору поруки поручитель зобов'язаний повідомити банк про зміну своєї адреси проживання, проте на даний час такого повідомлення від поручителя не надходило, тому вимогу направлено за належною адресою. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та у разі неявки відповідачів не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, суд про причини не явки не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, яка просила справу розглянути у її відсутність та у відсутність відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2008 року між [PERSON]. та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML - 019/103/2008. Відповідно до умов частини першої кредитного договору банк надав позичальнику, а позичальник прийняв кредит в сумі 61 200,00 доларів США, для оплати комісії банку та на споживчі цілі, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% річних та FIDR (процента ставка по строковим депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк до 085 жовтня 2023 року. Для забезпечення повернення наданих коштів, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], було укладено договір поруки № SR-019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися крім іншого порукою. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 1 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с.23). В подальшому, 27 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього договору), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Згідно з Витягу з Додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 квітня 2012 року, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло права вимоги по кредитному договору № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року та договору поруки № SR-019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз обставин переходу до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав кредитора від ПАТ «ОТП Банк» за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 квітня 2012 року вказує на правомірність набуття позивачем цих прав в обсязі і на умовах, визначених кредитним договором № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, позичальником порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим, станом на 08 жовтня 2013 року сума заборгованості позичальника за кредитним договором № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року складає - 80 218,39 доларів США, що еквівалентно 641 185,59 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 447 708,07 гривень, що складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 60 582,77 доларів США, що еквівалентно 484 238,08 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 08 травня 2009 року по 08 жовтня 2013 року - 19 635,62 доларів США, що еквівалентно 156 947,51 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 08 жовтня 2012 року по 08 жовтня 2013 року в розмірі 447 708,07 гривень. Відповідно до витягу з Службового розпорядження від 08 жовтня 2013 року № 376, станом на 08 жовтня 2013 року встановлено наступним курс валют: долар США - 8,1750 - купівля; 8,1990 - продаж, курс НБУ - 7,993000 (а.с.22). За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. За умовами п.п.1.9 п.1 частини №2 кредитного договору № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008 Банку надається право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором. Виходячи з вищезазначених приписів Закону та наявних вищенаведених у справі доказів, обставини справи вказують на порушення зобов'язання по поверненню кредиту, відсотків з боку позичальника, та позивач правомірно вимагає дострокового виконання зобов`язань відповідачем. Відповідно до п. п. 4.1.1 п. 4 частини № 2 кредитного договору № ML - 019/103/2008 від 08 жовтня 2008, за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання. (ч.1 і 2 ст. 549 Цивільного кодексу України) Право на неустойку виникає незалежно він наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. (ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України) Аналізуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, в тому чсилі розрахунок нарахованої позивачем пені, суд вважає, що остання нарахована відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для зменшення пені, як встановлені Цивільним кодексом, судом під час розгляду справи встановлено не було. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-019/103/2008 від 08 жовтня 2008 року. Разом з тим, дані вимоги не були взяті до уваги відповідачами та заборгованість погашена не була. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків та пені, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору сумі 3441 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved