Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач та його представник просять суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1910.74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 04.12.2015 року становить 44099 грн.87 коп., а також просить стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 14 вересня 2006 року між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 366ПВ/2006, згідно якого [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі у сумі 10 000 доларів США з кінцевим строком його повернення 13 вересня 2011 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором, 15 вересня 2006 року між [PERSON] і вказаним банком був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір № 366ПВ/2006-з, за яким [PERSON] передала в іпотеку банківській установі належну їй на праві власності нежитлову будівлю, розташовану по пр..Маршала Жукова, 2-а в м.Харкові. [PERSON] померла 07.02.2008 року. На день смерті [PERSON] її заборгованість перед ВАТ «Мегабанк» за вказаним кредитним договором становила 4354,68 доларів США та 92,54 грн. З дня смерті [PERSON] з 07.02.2008 року по 02.12.2008 року [PERSON] сплатив за вказаним кредитом 5732.22 доларів США. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON], її син [PERSON], та батько [PERSON], які прийняли спадщину після померлої. Вважають, що відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218, 1282 ЦК України всі троє спадкоємців після померлої [PERSON] стали боржниками по зобов'язанням останньої перед ВАТ «Мегабанк» у розмірі, який відповідає їхнім часткам у спадщині. У зв'язку з виконанням боргового зобов'язання спадкодавиці [PERSON], 02.12.2008 року між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимог, за яким він став новим кредитором з правом вимоги по зобов'язаннях позичальниці, про що в грудні 2008 року в письмовій формі було повідомлено відповідача по справі та запропоновано останньому сплатити новому кредиторові виплачений борг спадкодавиці в частині, яка припадає на нього як спадкоємця, тобто в розмірі 1 910,74 дол. США. Зазначений лист був отриманий відповідачем, але залишився без реагування. Під час судового розгляду цивільної справи у суді першої інстанції 07 грудня 2010 року [PERSON] помер, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем останнього є його син, тобто позивач по даній справі - [PERSON] зі всіма правами померлого. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Його представник [PERSON] проти позову заперечує посилаючись на те, що зобовязання [PERSON] за вказаним кредитним договором припинилися 07.02.2008 року після її смерті. Вказала, що [PERSON], як чоловіку померлої, було достовірно відомо, що [PERSON] сплачувала за кредит. Разом з тим, сину померлої [PERSON] про кредит нічого відомо не було. Після смерті [PERSON] її чоловік вносив гроші за кредит від її імені. Банк не звертався з позовом до спадкоємців [PERSON] Вказаний вище договір про відступлення права вимоги від 02.12.2008 року є нікчемним, так як зобовязання за кредитним договором припинилися 07.02.2008 року. Позивачем по справі було пропущено 6-и місячний строк, на протязі якого могли бути предявлені кредитором вимоги до спадкоємців. Представник третьої особи ПАТ «Мегабанк», в даному спорі покладається на законне і обґрунтоване рішення суду. У відповідності до вимог ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року між ВАТ «Мегабанк» та позичальницею [PERSON] було укладено кредитний договір № 366ПВ/2006, за яким [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі у сумі 10 000 доларів США з кінцевим строком його повернення 13 вересня 2011 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (а.с. 5-7). 07 лютого 2008 року позичальниця [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.39), у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входили всі права та обов'язки, що належали останній на момент смерті, в тому числі й боргові зобов'язання за вказаним вище кредитним договором. Згідно до пояснень представника позивача, на день смерті [PERSON] малась заборгованість перед ВАТ «Мегабанк» за вказаним вище кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що така заборгованість складала - 4 354,68 доларів США та 92,54 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що така заборгованість складала 5732.22 доларів США. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON], її син відповідач [PERSON], та батько [PERSON], які прийняли спадщину після померлої. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином до складу спадщини, як випливає зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, входять не лише права, але також і обов'язки спадкодавця. Обов'язки спадкодавця - це договірні та недоговірні майнові зобов'язання, які в силу їх правової природи можуть бути успадковані, тобто не є невід'ємно пов'язаними з особою їх попереднього носія - спадкодавця (ст. 1219 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218, 1282 ЦК України всі троє спадкоємців після померлої [PERSON] стали боржниками по зобов'язанням останньої перед ВАТ «Мегабанк» у розмірі, який відповідає їхнім часткам у спадщині. З дня смерті [PERSON] її чоловіком [PERSON] самостійно, з власної ініціативи, без повідомлення інших спадкоємців про борги спадкодавця, було погашено кредит позичальниці (а.с.10-15). 02.12.2008 року у зв'язку з повним виконанням боргового зобов'язання спадкодавиці [PERSON], між [PERSON] та вказаним вище банком було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги, за яким ВАТ «Мегабанк» відповідно до ст. ст. 512-519, 556 ЦК України передав новому кредиторові [PERSON] свої права вимоги за вказаним вище кредитним договором в загальній сумі 4345,68 дол. США та 92,54 грн. (а.с.44). Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними, преклюзивними), тобто такими, що не призупиняються, не перериваються й не поновлюються, а тому не пред'явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України строки претензій до спадкоємців припиняє (погашає) належні їм права вимоги. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд враховує, що матеріали цивільної справи не містять будь-яких належних та допустимих в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України доказів на підтвердження того, що первісний кредитор ВАТ «Мегабанк» у встановлені частинами 2 та 3 ст.1281 ЦК України строки пред'являв до спадкоємця [PERSON] вимоги щодо погашення заборгованості спадкодавці [PERSON] за Кредитним договором № 366ПВ/2006 від 14.09.2006 року. Спадкоємець [PERSON], як новий кредитор, звернувся до відповідача [PERSON] - іншого спадкоємця померлої позичальниці [PERSON] з вимогою про сплату частини особисто погашеного ним кредитного боргу останньої лише 05 грудня 2008 року (а.с. 31-32, 36), тобто з перебігом шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 1281 ЦК України, коли належне йому право вимоги за приписами частини 4 цієї ж статті вже припинилося, а відтак і не могло бути успадковане його спадкоємцем - позивачем по справі [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене, суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 1910.74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 04.12.2015 року становить 44099 грн.87 коп., відмовляє. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, зважаючи на те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача [PERSON] відносяться на його рахунок і стягненню з відповідача [PERSON] не підлягають.

Outcome: dismissed