Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 17.02.1975 р. по 29.01.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.01.2014 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання №59 від 28.05.2014 р.,- позивачеві були встановлені наступні професійні захворювання: ХОЗЛ токсико пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ІІ ступінь, ризик дуже високий. ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Атеросклероз аорти. СН І ст. РОХП з помірним алгічним синдромом та сенсорними порушеннями. Правобічна контрактура Дюпюітрена. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний фарингіт. Пресбіопія, хронічний конєктивіт (супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту №59 від 28.05.2014 р. є недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК від 11.11.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 65 % та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 65000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариством не було порушено вимог законодавства про охорону праці, а тому відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені ст. 237-1 КЗпП України, як підстави для відшкодування шкоди. Також зазначила, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п.19 акту розслідування професійного захворювання №59 від 28.05.2014 р., складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно позивача, не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці та не визначено осіб товариства, які допустили такі порушення. Встановлювати осіб, які не виконали вимог охорони праці, відповідно до п.86 Порядку має право комісія з розслідування професійних захворювань,яка не встановила з боку товариства порушень законодавства з охорони праці, а оскільки акт розслідування професійного захворювання №59 від 28.05.2014 р. позивач не оскаржив у встановленому порядку, то відсутні належні та допустимі докази порушення товариством його прав, а отже відстуні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17.02.1975 р. по 29.01.2014 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.01.2014 р. його було звільнено за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 6-7). З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання». [PERSON] № 59 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.05.2014 р., - [PERSON] було встановлено діагноз: ХОЗЛ токсико пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ІІ ступінь, ризик дуже високий. ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Атеросклероз аорти. СН І ст. РОХП з помірним алгічним синдромом та сенсорними порушеннями. Правобічна контрактура Дюпюітрена. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний фарингіт. Пресбіопія, хронічний конєктивіт (супутній діагноз) (а.с.9). З виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/857 вбачається, що [PERSON] з 26.08.2015 р. по 18.09.2015 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково - дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ХОЗЛ токсико пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ступінь, ризик дуже високий. ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Атеросклероз аорти. СН І ст. РОХП з помірним алгічним синдромом та сенсорними порушеннями. Правобічна контрактура Дюпюітрена. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний фарингіт. Пресбіопія, хронічний конєктивіт (супутній діагноз) (а.с.11). [PERSON] № 891 огляду медико соціальної експертної комісії від 11.11.2015 р.,- [PERSON] пройшов повторний огляд у м. Суми спеціалізованою МСЕК, йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності (а.с. 23-26). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 17000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial