Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 21 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №К-4117377, згідно якого банк надав їй кредит у розмірі 70000 грн., з розрахунку в розмірі 18,6 % річних, на строк з 21.12.2011 року до повного виконання зобов»язання. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно, та рішенням №619 від 20.09.2017 року строком на 2 роки по 04.10.2019 року продовжено повновадження ліквідатора АТ «Дельта Банк» [PERSON] У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на 06.10.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 120460 грн. 56 коп., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. У звязку з цим позивач змушений був звернутися до суду і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні, справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного: 21 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К-4117377, на підставі чого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 70\~000 грн., з кінцевим поверненням заборгованості до 20 грудня 2016 року включно. Відповідно до п.1.1.1.1 кредитного договору плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 18,6 % річних у разі, якщо Позичальником виконуються всі умови цього Договору належним чином. Згідно з п.1.1.1.2 кредитного договору, плата за користування кредитом у вигляді процентів 23,6 % річних становить у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов»язань передбачених п.5.9., 5.10 цього Договору. Відповідно до п.1.1.1.3 кредитного договору, плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 23,6 % річних у разі прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту, який визначено в п.1.1 цього Договору. Згідно з п.1.3.1 Кредитного договору, позичальник сплачує банку щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,6 % від суми кредиту. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється не пізніше кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного у п.1.1. цього Договору згідно графіку платежів наведених у Додатку №1 до цього Договору. Згідно п.1.5 кредитного договору, забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги за цим Договором, виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір іпотеки квартири під номером 101, загальною площею 48 кв.м,, житловою площею 29,2 кв.м, яка складається з 2 житлових кімнат, що розташована за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна(Свердлова), буд.44(а.с.6). Відповідно до п.3.2 кредитного договору, нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом, в період (28,29,30,31/365) на непогашену суму Кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з моменту надання Кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення (погашення кредиту). Згідно з п.3.2.1 кредитного договору, нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості здійснюється щомісячно, в останній день місяця, виходячи з розміру комісії, встановленого згідно п.1.3.1 цього Договору у національній валюті. Відповідно до п.3.3. кредитного договору, сплата суми кредиту та процентів здійснюється в валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця наступного за звітним на рахунок, відкритий у кредитора. Згідно з п.3.3.1 кредитного договору, сплата комісії, нарахованої відповідно до п.3.2.1 цього Договору, здійснюється у національній валюті щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця наступного за звітним на Рахунок, відкритий у Кредитора. Відповідно до п.3.6. кредитного договору, у випадку врегулювання відносин між Позичальником та Кредитором шляхом проведення останнім заходів примусового стягнення заборгованості (подача позову до суду або вчинення нотаріусом виконавчого напису), Кредитор припиняє нарахування процентів за кредитом без укладання з Позичальником додаткової угоди до цього договору(а.с.7). Згідно з п.п.5.1, 5.2 кредитного договору, позичальник зобов»язався забезпечити своєчасну оплату своїх зобов»язань за цим Договором, а також за договорами забезпечення, передбачених п.1.5 цього Договору(а.с.7) Відповідно до п.8.1 кредитного договору, дострокове повернення Кредиту і сплата процентів не звільняє Позичальника від передбаченої розділом 9 цього Договору відповідальності за порушення умов цього Договору. Згідно з п.8.2 кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов»язань за цим Договором, та /або умов договорів забезпечення зазначених в п.1.5 цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів встановлених п.1.1., 1.4, 3.3., 3.5 цього Договору, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій та штрафів, а позичальник зобов»язаний виконати зазначені зобов»язання. Відповідно до п.8.3 кредитного договору, вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання Кредитором на адресу Позичальника. Згідно з п.8.4 кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником зазначеної в п.8.3 цього Договору письмової вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій та штрафів у строк, визначений в п.8.3 Договору, Кредитор має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом за власним вибором кредитора, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п.9.1 кредитного договору, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, комісії, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів передбачених п.п. 1.1, 1.4,3.3., 3.5 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов»язання сплатити проценти, комісії за весь час фактичного користування кредитом(а.с.9). 06 жовтня 2017 року Банком проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту №К-4117377 від 21.12.2011 року, в якому зазначено, що заборгованість боржника [PERSON] на час проведення розрахунку становить 120460 грн. 56 коп., із них: тіло кредиту 16735,63 грн., відсотки 5950 грн., сума заборгованості за комісіями 4881 грн., пеня 88693,93 грн., штрафні санкції за порушення умов кредитного договору 4200 грн.(а.с.19-23). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 08 лютого 2013 року Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків прийняв рішення розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задовольнив повністю. Стягнув з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту №К-4117377 від 21.12.2011 року в розмірі 79223 грн. 51 коп., в тому числі 63\~876,46 гривень заборгованість за кредитом, 2 827,87 гривень заборгованість за процентами, 840 гривень комісія. 11\~679,18 гривень пеня та 1268 грн. 35 коп. третейського збору та 420 грн. витрат пов»язаних з публікацією оголошень в засобах масової інформації(а.с.155-156). 08 лютого 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №К-4117377 від 21.12.2011 р. в розмірі 79223 грн. 51 коп. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» третейський збір у розмірі 1268, 35 грн. та 420 грн. витрат за публікацію оголошень в засобах масової інформації(а.с.88) 18.10.2013 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №755/13930/13-ц виданим 02.08.2013 року Дніпровським районним судом про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» 80911,86 грн. боргу з [PERSON](а.с.87) 28 грудня 2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] склав виконавчий напис, яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру №101, загальною площею 48,0 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м., яка складається з 2 житлових кімнат, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд.44, яка належить на праві власності [PERSON]. Вказану квартиру, на підставі іпотечного договору, [PERSON] передано в іпотеку ПАТ «Дельта Банк» у якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором К-4117377 від 21.12.2011 р., що укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», строк платежу за яким настав 27 листопада 2012 року. Строк за яким провадиться стягнення : з 21 грудня 2011 року по 27 листопада 2012 року. За рахунок коштів, отриманого від реалізації нерухомого майна, переданого в іпотеку, задоволено вимоги стягувача ПАТ «Дельта банк» в сумі 79233 грн. 51 коп., з яких 63\~876,46 гривень заборгованість за кредитом, 2 827,87 гривень заборгованість за процентами, 840 гривень комісія, 11\~679,18 гривень пеня. Стягнуто з [PERSON] суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 3500 грн. сплачену стягувачем. (а.с.90) 22 травня 2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття провадження на примусове виконання виконавчого напису № 3264 виданого 28.12.2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру №101, загальною площею 48,0 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м., яка складається з 2 житлових кімнат, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд.44, яка належить на праві власності [PERSON]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна переданого в іпотеку, задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 79223,51 грн.(а.с.89) Згідно квитанції №273195 від 27.11.2015 року [PERSON] сплатила 87\~446,08 грн. в рахунок погашення боргу по ВП 3843794(а.с.91) 27 листопада 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим написом № 3264 виданого 28.12.2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру №101, загальною площею 48,0 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м., яка складається з 2 житлових кімнат, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд.44, яка належить на праві власності [PERSON] та задоволення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 79223,51 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна переданого в іпотеку(а.с.93). Відповідно до довідки виданою Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби від 16.11.2017 року, виконавче провадження № 38437940 з виконання напису № 3264 виданого 28.12.2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру №101, загальною площею 48,0 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м., яка складається з 2 житлових кімнат, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд.44, яка належить на праві власності [PERSON] та задоволення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 79223,51 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна переданого в іпотеку, закінчено 27.11.2015 року. Боржником самостійно було сплачено суму боргу на депозитний рахунок відділу. 04.12.2015 року платіжним дорученням №4064 на користь ПАТ «Дельта Банк» було перераховано 79223, 51 грн.(а.с.151) Згідно з довідкою виданою Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби від 16.11.2017 року, на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавче провадження № 41874899 з виконання виконавчого листа № 755/13930/13-ц виданого 02.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 79223,51 грн. заборгованості за кредитним договором, 1268,35 грн. третейського збору та 420 грн. витрат, а всього разом 80911, 86 грн. боргу. Боржником надано квитанції про часткову сплату боргу, а саме: 02.07.2013 у сумі 4500 грн., 23.09.2013 2200 грн., 25.11.2013 3000 грн., 09.12.2013 5000 грн., 05.03.2014 р. 2500 грн. 17.11.2015 року винесено постанову про відрахування із заробітної плати, пенсії боржника, яку було направлено до УПФУ в м.Прилуках та Прилуцькому районі, так як боржник отримує пенсію. Всі перерахування із пенсії боржника на користь стягувача здійснюються безпосередньо УПФУ в м.Прилуках та Прилуцькому районі. 15.12.2015 платіжним дорученням №4283 стягувачу перераховано 195,25 грн. 06.09.2017 року боржником на депозитний рахунок відділу самостійно сплачено частину боргу. 19.09.2017 року платіжним дорученням №6090 на користь стягувача було перераховано 2822, 73 грн. боргу(а.с.152). Відповідно до листа наданого Прилуцьким об»єднаним управлінням пенсійного фонду України в період з 01.01.2016 по 30.11.2017 року з пенсії [PERSON] на виконання виконавчого листа № 755/13930/13ц від 02.08.2013 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, ПАТ «Дельта банк» перераховано 4877,80 гривень( а.с.149). Таким чином судом встановлено, що позивач звернувшись до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків(рішення від 08 лютого 2013 року), скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, а також використав право звернути стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса (виконавчий напис нотаріуса від 28 грудня 2012 року). З аналізу виконавчого напису нотаріуса та рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків вбачається, що дані рішення стосуються стягнення однієї і тієї ж суми заборгованості, а саме 79223,51гривень. Виконавче провадження по стягненню заборгованості на вище зазначену суму по виконавчому напису нотаріуса закрито в зв»язку з повним виконанням, оскільки на рахунок ПАТ «Дельта Банк» 04.12.2015 року було перераховано 79223,51 грн. Крім того, по виконавчому провадженню за рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з [PERSON], як добровільно та і шляхом відрахування з пенсії станом на 01.12.2017 року стягнуто 25095,78 гривень. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] здійснюється подвійне стягнення по одному і тому ж самому договору і по зобов»язаннях за той же період. Суд вважає, розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині нарахування відсотків за користування кредитом після звернення до нотаріуса і отримання виконавчого напису, тобто після 28 грудня 2012 року, безпідставними, оскільки у відповідності до вимог п.3.6 кредитного договору у випадку врегулювання відносин між Позичальником та Кредитором шляхом проведення останнім заходів примусового стягнення заборгованості(подача позову до суду або вчинення нотаріусом виконавчого напису) Кредитор припиняє нарахування процентів. Оскільки нарахування процентів, здійснено безпідставно, то і кошти, які надійшли на рахунок позивача, безпідставно було зараховано в рахунок погашення заборгованості за відсотками, за виключенням суми заборгованості по відсоткам зазначеної в виконавчому написі нотаріуса, а саме в сумі 2827,87 гривень, нарахованих за період з 21 грудня 2011 року по 27 листопада 2012 року, а також за період з 28 листопада 2012 по 28 грудня 2012 року, яка складає 1006,31 гривень. Розрахунок нарахованих відсотків за період з 28.11.2012 по 28.12.2012 року здійснено наступним чином. Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.11.2012 по 30.11.2012 ( 30 днів) нараховано відсотків на поточну заборгованість в сумі 973,85 гривень, за період з 01.12.2012 по 31.12.2012 року(31 день) 1006,32 гривень. Отже , заборгованість за відсотками з 28.11.2012 року по 30.11.2012( 3дні) складає 973,85 грн:30дні х 3дні = 97,38 грн, а з 01.12.2012 по 28.12.2012( 28 днів), складає 1006,32 грн:31 день х 28 днів = 908,93 гривні, а всього за період з 28.11.2012 по 28.12.2012 року заборгованість за відсотками на прострочену суму заборгованості становить 97,38грн х 908,93 =1006,31 гривня. Таким чином, заборгованість за відсотками на прострочену суму заборгованості станом на 28.12.2012 року (дата припинення нарахування відсотків відповідно до п.3.6 договору) становить 2827,87 гривень + 1006,31 гривень = 3833,97 гривень. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.12.2015 по 31.12.2015 року позивачем було здійснено зарахування 47140,83 копійок в рахунок заборгованості по кредиту та 25277,93 грн. в рахунок сплати відсотків. Крім того, з розрахунку вбачається, що за період з 01.01.2013 року по 01.12.2015 року в рахунок заборгованості за відсотками відповідачем зараховано 13\~320 гривень. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що позивачем безпідставно зараховано в рахунок погашення заборгованості за відсотками 34763,96 гривень ( 25277,93 грн + 13320 грн =38\~597,93 гривень( зараховано в рахунок сплати відсотків після 28.12.2012 року) 3833,97 гривень( заборгованість за відсотками , яка нарахована по 28.12.2012) = 34763,96 гривень). Оскільки, Прилуцьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби , платіжним дорученням №4064 від 04.12.2015 перераховано позивачу кошти в сумі 79223, 51 грн, на виконання виконавчого напису нотаріуса, то останні повинні бути зараховані на погашення : 63\~876,46 гривень заборгованість за кредитом, 2 827,87 гривень заборгованість за процентами, 840 гривень комісія, 11\~679,18 гривень пеня. Враховуючи, що з 34763,96 гривень безпідставно зарахованих позивачем в рахунок заборгованості за відсотками 16735,63 гривень повинні бути зараховані в рахунок заборгованості по тілу кредиту( на підставі виконавчого напису нотаріуса), а тому сума безпідставно зарахованих коштів в рахунок заборгованості за відсотками складає 18028,33 гривні. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за нарахованими відсотками до 28.12.2012 року в розмірі 3833,97 гривень, фактично була погашена до 30.09.2013 року ( 740 грн.+1980 грн+1360 грн = 4080 грн. зарахування оплати за відсотками після 28.12.2012). Виходячи з вище викладеного суд, вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом відсутні, оскільки зобов»язання по їх поверненню відповідачем виконані в повному обсязі. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач повинен сплатити комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. З метою з»ясування, які саме послуги надавалися відповідачу, а саме за обслуговування кредитного договору, судом визнавалася явка позивача для дачі пояснень обов»язковою та здійснено письмове звернення до позивача з пропозицією повідомити суд, які фактично послуги надавалися [PERSON], щодо обслуговування кредиту, але представник позивача в судове засідання не з»явився та не скористався своїм правом надати докази того, які саме послуги з обслуговування кредитом надавалися відповідачу. В зв»язку з чим, Суд приходить до висновку, що комісія, визначена у кредитному договорі укладеному між сторонами у справі, не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», а виходячи зі змісту третього абзацу ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемною. Зазначене також підтверджується правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16. А тому, вимоги про стягнення заборгованості по комісії не підлягають задоволенню. Оскільки, судом встановлено, що заборгованість по кредитному договору погашена 04.12.2015 року та по відсоткам за користування кредитом в вересні 2013 року, а комісія визначена в договорі є нікчемною то і вимоги про стягнення пені по заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії за період з 07.10.2016 року по 05.10.2017 року в розмірі 88\~693,93 гривень не підлягають задоволенню. Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за ненадання Позичальником Кредитору у встановлений Договором строк будь-яких документів, обов»язковість надання яких передбачено цим Договором(в тому числі документів за вимогою кредитора, а також за порушення Позичальником зобов»язань, зазначених в п.5.1-5-10 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3%(три відсотки) від загальної суми кредиту. Звертаючись до суду з позовом банк просив суд також стягнути з відповідача штрафи 4200 грн, не надавши при цьому доказів нарахування штрафів в межах строків позовної давності, оскільки порушення договірних зобовязань [PERSON] виникло ще в 2012 році, а як встановлено судом повністю заборгованість по кредиту була погашена 04.12.2015 року і банк мав право на застосування штрафів. За наявності заяви про застосування строків позовної давності в задоволенні позовних вимог банку, щодо стягнення штрафу в розмірі - 4200 грн слід відмовити в звязку з пропуском строків звернення. На підставі наведеного, ст.ст.526,527,549,550,551,610,1049,1052,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed