Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач у поданій ним до суду позовній заяві просить зобов'язати відповідача провести перерахунок призначених відповідно до постанови відповідача №0511/4486.1/23 від 29.08.2013 р. щомісячних грошових сум в разі часткової та повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку із застосуванням відкоригованої середньої заробітної плати у розмірі 8458,47 грн., починаючи з червня 2013 р., пославшись на наступне: В період з 20.07.1978 р. по 12.01.1993 р. він працював на підземних роботах на підприємствах вугледобувної промисловості, в тому числі з 29.05.1989 р. по 02.01.1992 р. - забійником на відбійних машинах та горноробочим I р. з повним робочим днем під землею на ДП «Шахта ім. В.І. Леніна». Висновком МСЕК від 25.11.1991 р. йому встановлена втрата професійної працездатності 50% з 01.11.1991 р. у зв'язку з хронічним перегрівом. За висновком МСЕК від 28.07.2003 р. йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 40% та 3 група інвалідності безстроково. Під час повторного переогляду за висновком МСЕК від 05.08.2013 р. йому встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності 65%, у тому числі: 40% по професійному захворюванню (хронічний перегрів з 01.22.1991 р.) повторно; 25% по професійному захворюванню (дата по акту 07.06.2013 р.) первинно та 3 група інвалідності з 26.06.2013 р. безстроково. На підставі такого висновку МСЕК, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячних страхових виплат. 29.08.2013р. відповідачем винесено постанову №0511/4486/4486.1/23 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності у зв'язку з іншим нещасним випадком або іншим професійним захворюванням», якою йому призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 3031,72 грн. Не погодившись з сумою нарахованих страхових виплат, він 02.09.2013 р. знову звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок страхових виплат. 18.09.2013 р. Відділенням ВД ФССНВ України в Микитівському районі м. Горлівки на його адресу був направлений лист № 01-07/44-1910, в якому, окремо, зазначено: Відповідно довідки про середній заробіток № 07/1822 від 21.08.2013р. його заробітна плата, відкоригована на момент призначення, складає 4204,86 грн. На підставі п.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності», а також згідно постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001р. із змінами та доповненнями «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», у разі повторного ушкодження здоров'я в одного роботодавця середня заробітна плата обчислюється (за бажанням потерпілого) за відповідні розрахункові періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати в такому разі призначається згідно із ступенем втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю. Згідно його заяви від 02.09.2013р. за його бажанням страхові виплати були нараховані відповідно п.13 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності» у зв'язку з тим, що заробітна плата, яка передувала первинному ушкодженню здоров'я, є більшою, ніж по повторному пошкодженню здоров'я. Тобто своєю відповіддю відповідач відмовив йому в перерахунку призначених страхових виплат за його заявою. З огляду на вимоги абз.1,5 п.4 та п.12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 р. № 1266, вважає дії відповідача такими, що порушують його права на перерахунок призначених йому страхових виплат. Так, відповідно до довідки з ДП «Артемвугілля» СП «Шахта ім. В.І. Леніна» за № 07/2310 від 22.10.2013 р. його заробітна плата складала: - травень 1991 р. - 906,01 руб. за 13 робочих днів з 20; - червень 1991 р. - 1123,84 руб. за 20 робочих днів з 20; - липень 1991 р. - 526,24 руб. за 8 робочих днів з 22; - серпень 1991 р. - 386,77 руб. за 5 робочих днів з 22; - вересень 1991 р. - 240,16 руб. за 4 робочих дня з 21; - жовтень 1991 р. - 1513,70 руб. за 23 робочих дні з 23. Згідно постанови КМ України від 20.11.2003 р. № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян», у 1991 році показники середньомісячної заробітної плати робітників і службовців, зайнятих у галузях національної економіки, дорівнюють 495,40 руб. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26.09.2001 р. № 126 середня заробітна плата в галузях економіки у 1992 році приведена до фактично відпрацьованого ним часу і становить: - травень 1991р. - 322,01 руб. (495,40 руб. / 20 днів * 13 днів); - червень 1991р. - 495,40 руб. (495,40 руб. / 20 днів * 20 днів); - липень 1991р. - 198,16 руб. (495,40 руб. / 20 днів * 8 днів); - серпень 1991р. - 112,59 руб. (495,40 руб. / 22 дні * 5 днів); - вересень 1991р. - 94,36 руб. (495,40 руб. /21 день * 4 дні); - жовтень 1991р. - 495,40 руб. (495,40 руб. / 23 днів * 23 днів). Коефіцієнт заробітної плати (Kn) як відношення фактичної заробітної плати до показника середньої заробітної плати по України у відповідному місяці (травень - жовтень 1991 року) скаладє за його розрахунком 16,7737. Відповідно до даних Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за 2012 рік (календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата) становила 3025,62 грн. Таким чином, середня заробітна плата дорівнює: З = 3025,62 * 16,7737 / 6 = 8458,47 грн. Відповідно до наведеного, розраховуючи щомісячну грошову суму в разі часткової та повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, відповідач повинен був брати до розрахунку його середню відкориговану заробітну плату в розмірі 8458,47 грн. У судовому засіданні позивач, представник позивача за договором адвокат [PERSON] позов підтримали за наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача - ВД ФССНВ в Микитівському районі м. Горлівки за довіреністю Сазонова М.О. у судовому засіданні позов не визнала за підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову: [PERSON] отримує страхові виплати у Відділенні ВД ФССНВ у Микитівському районі м. Горлівки з 13.06.2002 р., до того часу справа знаходилась у Відділенні ВД у Центрально-Міському районі м. Горлівки, згідно постанови якого № 59 від 06.08.2001 р. Фонд продовжив виплачувати раніше призначену підприємством страхову виплату. Особова справа була передана підприємством ДП Шахта ім. В.І.Леніна. Працюючи на підприємстві ДП Артемвугілля Шахта ім. В.І. Леніна, позивач отримав ушкодження здоров'я і висновком МСЕК від 25.11.1991 р. йому було вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності ( хронічний перегрів) з подальшим переоглядом. 28.07.2003 р. висновком МСЕК потерпілому було встановлено 40% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням хронічний перегрів - безстроково. 07.06.2013 р. був складений акт за формою П-4 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. 05.08.2013 р. потерпілому на виробництві [PERSON] було вперше встановлено 25% у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіозом та повторно 40% у зв'язку з хронічним перегрівом безстроково. На момент встановлення повторного ушкодження здоров'я потерпілий [PERSON] не працював у шкідливих умовах праці. Останнє місце роботи - Шахта ім. В.І. Леніна на посаді горноробочого першого розряду з повним робочим днем під землею, звільнений 12 січня 1993 року. Згідно п.4 постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 р. розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Згідно трудової книжки потерпілого [PERSON] останнім місцем роботи у шкідливих умовах праці було підприємство - Шахта ім. В.І.Леніна ДП «Артемвугілля», з якого позивач звільнився у січні 1993 р. Відділенням була витребувана довідка підприємства про середню заробітну плату за грудень 1992 р. по липень 1992 р. У відповідності до п.13 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 р. за заявою [PERSON] Відділення призначило страхові виплати за професією забійник, яка була відкоригована і станом на 01.03.2013 р. склала 4664,18 грн. Відділення не має права встановлювати інший вид заробітку, крім того, який знаходиться у справі та був встановлений та призначений підприємством. Середня зарплата може бути перерахована лише в судовому порядку на підставі рішення суду, якщо потерпілий звернеться до підприємства, яке призначало страхову виплату з позовом. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що у період з 20.07.1978 р. по 12.01.1993 р. [PERSON] працював на підприємствах вугледобувної промисловості, в тому числі на підземних роботах на ДП «Шахта ім. В.І. Леніна» з 29.05.1989 р. по 02.01.1992 р. - забійником на відбійних молотках та горно робочим I р. з повним робочим днем під землею. Висновком МСЕК від 25.11.1991 р. [PERSON] була вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності 50% з 01.11.1991 р. у зв'язку з хронічним перегрівом (копія - в матеріалах справи). Як вбачається з постанови Микитівського відділення ФССНВ України від 29.08.2013 р. за № 0511/4486/4486.1/23 висновком МСЕК від 28.07.2003 р. [PERSON] було встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності за тих самих підстав на безстроковий термін. Висновком МСЕК від 05.08.2013 р. [PERSON] з 26.06.2013 р. встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності за сукупністю: 40% у зв'язку з хронічним перегрівом повторно, 25% у зв'язку з пневмоконіозом вперше на безстроковий термін. Постановою Микитівського відділення ФССНВ України від 29.08.2013 р. за №0511/4486/4486.1/23 [PERSON] у зв'язку з повторним ушкодженням здоров'я з посиланням на ст.29 Закону України від 23.09.1999 р. №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 3031,72 грн. Як зазначено у листі Відділення ВД ФССНВ у Микитівському районі м. Горлівки від 18.019.2013 р. № 01-07/44-1910 страхові виплати [PERSON] були призначені на підставі його заяви від 02.09.2013 р. згідно п.13 ст.34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань» у зв'язку з тим, що заробітна плата, яка передувала первинному ушкодженню здоров'я, є більшою ніж за повторним ушкодженням здоров'я. Пунктом 13 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі повторного ушкодження здоров'я середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума страхової виплати в цьому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я. За бажанням [PERSON] середньомісячний заробіток має бути обчислений за відповідний період, що передував першому ушкодженню здоров'я з 01.11.1991 р., яким є 05.-10.1991 р. і в який [PERSON] працював і мав заробіток (довідка СП «Шахта ім. В.І. Леніна ДП «Артемвугілля» за № 07/2310 від 22.10.2013 р. - в матеріалах справи). Обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням регулюється Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266. Відповідно до п.12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, за формулою - 3 = 3(н) х С : М, де 3 - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; 3(н) - середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року з якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду (К1 + К2 + КЗ + К4 + К5 + К6); М - кількість календарних місяців у розрахунковому періоді (абз.1 п.12 Порядку). У разі подання застрахованою особою для призначення страхових виплат довідки про заробітну плату за період до 1 січня 1992 р. при обчисленні коефіцієнта заробітної плати середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною заробітною платою працівників, зайнятих в економіці України, відповідного року (абз.4 п.12 Порядку); У разі повторного ушкодження здоров'я в одного роботодавця середня заробітна плата обчислюється (за бажанням потерпілого) за відповідні розрахункові періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати в такому разі призначається згідно із ступенем втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я (абз.10 п.12 Порядку). З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки відповідають вимогам діючого на час виникнення у нього права на відшкодування шкоди у зв'язку з повторним ушкодженням здоров'я законодавства, наведений ним розрахунок середнього заробітку для призначення щомісячних страхових виплат (не спростований відповідачем) повністю узгоджується з Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266, і в найбільшій мірі відповідає принципу його соціальної захищеності. При цьому суд не зважає на доводи сторони відповідача в заперечення проти заявлених позовних вимог за наступних підстав: Обґрунтовуючи відмову позивачу у застосуванні середнього заробітку у певний період його роботи, відповідач послався на те, що не має права встановлювати інший вид заробітку, крім того, який знаходиться у справі та був встановлений та призначений підприємством. Такі доводи відповідача не узгоджуються з вимогами п.13 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким обов'язок обчислення суми середньомісячного заробітку у разі повторного ушкодження здоров'я з подальшим нарахуванням суми щомісячної страхової виплати покладається саме на Фонд соціального страхування. Крім того у листі Відділення ВД ФССНВ у Микитівському районі м. Горлівки від 18.019.2013 р. № 01-07/44-1910 відповідач констатував, що заробітна плата позивача, яка передувала первинному ушкодженню здоров'я, є більшою ніж за повторним ушкодженням здоров'я. За наведених обставин відповідача слід зобов'язати провести перерахунок призначених позивачу щомісячних грошових сум, що компенсує відповідну частину втраченого ним заробітку із застосуванням відкоригованої середньої заробітної плати за період роботи 05.-10.1991 р. за розрахунком позивача, не спростованим відповідачем, у розмірі 8458,47 грн., починаючи з червня 2013 р., позов - задовольнити.

Outcome: approved