Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач у січні 2017 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що останній з метою отримання банківських послуг уклав у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») кредитний договір № KRTRAU07550129 від 14.11.2006, згідно якої отримав кредит у розмірі 41935,00 грн. на термін до 13.11.2011. Зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 02.12.2016 року в розмірі 273854,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 28152,54 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 48924,00 грн.,\~заборгованості по комісії за користування кредитом 1350,33 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 195427,54 грн. Враховуючи рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.04.2014, просить суд стягнути різницю нестягнутої заборгованості в загальній сумі 116902,31 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (суддя Тимошенко Т.І.) від 28.02.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 31.07.2017 року у звязку із звільненням у відставку судді Тимошенко Т.І. цивільну справу прийнято в провадження судді Ваврушак Н.М. 12 березня 2018 року у справі ухвалено заочне рішення. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення від 12.03.2018 року скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач не погодившись із позовом подав до суду відзив, в якому зазначив, що він не має заборгованості перед позивачем за кредитним договором № KRTRAU07550129 від 14.11.2006, оскільки на протязі 38 місяців регулярно виконував зобовязання за даним договором, крім того вказав, що після дорожньо - транспортної пригоди , яка сталась 09.01.2010 року транспортний засіб у нього був вилучений на підставі договору залогу за кредитним договором, та в подальшому був реалізований позивачем. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає встановленим наступне. 14 листопада 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір за № KRTRAU07550129, за умовами якого позивальник отримав кредит у розмірі 41935,00 на придбання автомобіля із кінцевим строком повернення 13.11.2011 зі сплатою відсотків у розмірі 1,34% на місяць на залишок заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменти у розмірі 1,20% від суми виданого кредиту, щомісячно в період сплати у розмірі 0,14% від суми наданого кредиту за дострокове погашення кредиту. Також п. 3.2 Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредитом він сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 3,17 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Отже убачаєтеся, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання споживчого кредиту, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Отже [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір взяв на себе зобовязання з повернення кредитних коштів та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Водночас відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання за Кредитним договором № KRTRAU07550129 від 14.11.2006 року не виконує, внаслідок чого станом на 02.12.2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 273854,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 28152,54 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 48924,00 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1350,33 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 195427,54 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2012 року в рахунок погашення заборгованості закредитним договором № KRTRAU07550129 від 14 листопада 2006 року звернено стягнення на предмет застави - автомобіль ДЕУ Сенс, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобілю ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь яким способом іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Вказане рішення набрало законної сили 26 травня 2012 року. Як встановлено судом [PERSON] було передано позивачу у заклад у звязку із заборгованістю автомобіль ДЕУ Сенс, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, який перебував у заставі, згідно кредитного договору № KRTRAU07550129. Із наданого до суду позивачем руху коштів за рахунком № 29095053566723, відкритого на імя [PERSON] вбачається, що 14 лютого 2014 року було зараховано 12555,00 грн. від реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 60 місяців до 13 листопада 2011 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 13 листопада 2011 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами з «24» по «28» число кожного місяця. Починаючи з 14 листопада 2011 року, відповідач мав обовязок незалежно від предявлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRTRAU07550129 від 14.11.2006 в загальному розмірі 156952,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 28152,54 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 61885,80 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1350,33 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 65563,43 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 04 серпня 2014 року. Як вбачається із матеріалів справи предявляючи позовну вимогу зі стягнення заборгованості за кредитним договором № KRTRAU07550129 від 14.11.2006 у загальному розмірі 116902,31 грн., позивач фактично просить суд стягнути заборгованість нараховану ним після 14 листопада 2011 року, яку він згідно ст. 599 та ч.4 ст. 631 ЦК України не мав право нараховувати. За таких обставин вбачається, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed