Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

позов мотивований тим, що позивачу на підставі договору дарування від 12.09.2006 року належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі він проживав разом із дружиною [PERSON] та дітьми - [PERSON], 2004 р.н. та [PERSON], 2010 р.н. Рішенням суду від 23.12.2014 року шлюб з [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу сторони домовились, що протягом шести місяців відповідач переїде проживати в інше місце, проте на початку липня 2015 року [PERSON] відмовилась залишити житло, змінила замки на дверях квартири і не впустила позивача, оскільки проживала із співмешканцем. Квартира [ADDRESS] є єдиним житлом для позивача, проте відповідач чинить перешкоди в користуванні належною йому власністю, тому просив вселити його у квартиру. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснив, що відповідач замінила замки на вхідних дверях і не дала йому ключів від власної квартири, чим чинить перешкоди у користуванні житлом. В даний час вона проживає в м. Бердичів. Він не проти того, щоб відповідачка та діти проживали у квартирі, однак, просив вселити його у житлове приміщення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, позов не оспорила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 12.09.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Квартира є однокімнатною, житловою площею 18,7 кв.м., загальною - 33,9 кв.м. Згідно довідки, виданої ЖЕО 25.08.2015 року №5567, у квартирі зареєстровані: з 10.11.2006 року - [PERSON], з 29.11.2006 р. - [PERSON] - дружина, [PERSON], 2004 р.н. - донька, з 14.12.2010 року - [PERSON], 2010 р.н. - син (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2014 року №127/24644/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 10). Відповідно до акту від 25.08.2015 року, складеного у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS], проте не проживає у даній квартирі. Протягом січня-серпня 2015 року він намагався вселитись, однак, [PERSON] замінила замки у дверях квартири, що робить вселення неможливим (а.с. 7). Відповідно до акту від 12.10.2015 року, складеного у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з серпня 2015 року у даній квартирі не проживають. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що відповідач чинить позивачеві перешкоди у користуванні належним йому житлом, суд вважає право позивача на проживання порушеним і таким, що підлягає захисту шляхом вселення [PERSON] квартиру, що належить йому на праві власності.

Outcome: approved