Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] грошові кошти у сумі 56250,00 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 21.01.2020 між нею та фізичною особою - [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг. За даним договором позивач зобов`язувалася надати послуги (виконати роботи) для відповідача (п. 1.1 договору про надання послуг), а саме здійснювати консультації та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної юрисдикції України з питання прийняття спадщини та відновлення правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, в свою чергу, зобов`язаний вчасно (відповідно до вимог п.4.1 Договору та Акту прийому-здачі про виконані послуги, оплатити такі послуги у випадку надання послуг (робіт), вказаних в п. 1.1 Договору. Вартість наданих послуг по даному договору, згідно приписам п. 4.1 Договору - сума грошових коштів, що вказана та погоджена із відповідачем у Акті прийому-здачі про виконання послуг. Відповідно п.п. 1.2 та 5.1 Договору, факт надання відповідних послуг\~ з боку позивача (по договору «Виконавця») засвідчується Актом прийому-здачі виконаних послуг, а факт підписання Акту прийому-здачі виконаних послуг з боку відповідача (по договору «Замовника») є беззаперечним фактом фактично наданих послуг з боку позивача, У відповідності до умов договору від 21.01.2020, 31.03.2020 сторони підписали Акт прийому-здачі про надані послуги №1, в якому зазначається, що замовник претензій до виконавця не має, та згідно п.1 зазначається, що послуги виконані в повному обсязі, тобто сторонами було беззаперечно засвідчено факт фактично наданих послуг відповідачу з боку позивача. Згідно п. 2 Акту прийому-здачі виконаних послуг №1 від 31.03.2020, вартість наданих послуг склала 56250 грн., яку відповідач, згідно п.5.1 вказаного Договору від 21.01.2020, зобов`язаний був сплатити одноразово після підписання актів прийому-передачі виконаних послуг протягом 5 банківських діб. Але сплати не було. 27.04.2020 позивачем було відправлено письмову заяву-вимогу про сплату боргу у сумі 56250 грн., яку згідно даних АТ Укрпошта було вручено відповідачу 29.04.2020 об 17:20:00. Проте до цього часу відповідач не сплатив за здійснені юридичні послуги позивачу. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 13.07.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, відповідно до якої просить слухання справи провести без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного прийняття рішення не заперечує (а.с.47). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик на судове засідання за місцем реєстрації (а.с. 34, 45, 46). Частиною 1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 21.12.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до\~ст..509\~ЦК України,\~збов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Частиною 1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, судом було встановлено, що, 21 січня 2020 року між ФОП [PERSON] та фізичною особою - [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг (а.с.5). За даним договором позивач зобов`язувалася надати послуги (виконати роботи) для відповідача (п. 1.1 договору про надання послуг), а саме здійснювати консультації та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної юрисдикції України з питання прийняття спадщини та відновлення правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, в свою чергу, зобов`язана вчасно (відповідно до вимог п.4.1 Договору та Акту прийому-здачі про виконані послуги, оплатити такі послуги у випадку надання послуг (робіт), вказаних в п. 1.1 Договору. Вартість наданих послуг по даному договору, згідно приписам п. 4.1 Договору - сума грошових коштів, що вказана та погоджена із відповідачем у Акті прийому-здачі про виконання послуг. Відповідно п.п. 1.2 та 5.1 Договору, факт надання відповідних послуг\~ [PERSON] (по договору «Виконавця») засвідчується Актом прийому-здачі виконаних послуг, а факт підписання Акту прийому-здачі виконаних послуг №1 [PERSON] (по договору «Замовника») є беззаперечним фактом фактично наданих послуг з боку позивача. У відповідності до умов договору від 21 січня 2020 року, 31 березня 2020 року сторони підписали Акт прийому-здачі про виконані послуги, в якому згідно п.1 зазначається, що послуги виконані в повному обсязі, замовник претензій до виконавця не має, тобто сторонами було беззаперечно засвідчено факт фактично наданих послуг відповідачу з боку позивача (а.с.6). Згідно п.2 Акту прийому-здачі виконаних послуг №1 від 31 березня 2020 року, вартість наданих послуг склала 56250 грн., яку [PERSON] , згідно п.5.1 вказаного Договору від 21 січня 2020 року, зобов`язана була сплатити одноразово після підписання актів прийому-передачі виконаних послуг протягом 5 банківських діб.\~ Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови договору не виконала та не сплатила позивачу, за надані їй\~ юридичні послуги, чим порушено п.п.\~ 4.1, 5.1 Договору. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України\~у встановлений строк. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч.1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за укладеним договором, відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови договору. 27.04.2020 позивачем було відправлено письмову заяву-вимогу про сплату боргу у сумі 56250 грн. за місцем проживання відповідача. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про виконання умов догвоору у добровільному порядку. Згідност. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та такі, що підлягають задоволенню Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved