overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час і місце розгляду справи була увідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 10 жовтня 2009 року, який зареєстровано у виконкомі Косівщинської сільської ради сумського району Сумської області, за актовим записом № 27 (а.с. 5). Від спільних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 10 листопада 2017 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, за актовим записом № 07 (а.с. 6). Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними зявилися непорозуміння, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного, спільного господарства не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заява про відкладення розгляду справи від неї не надходила. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 11.01.2014 року, який зареєстровано у Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 6. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя розпалася тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2014 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30250 грн. на строк до 11.01.2018. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно частками сплачувати кредит та відсотки за користування ним, комісію. Однак відповідач перестав виконувати умови кредитного договору. Станом на 19.08.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 28768,56 грн. за тілом кредиту, 3024,56 грн. зі сплати відсотків та 4433,52 грн. заборгованості зі сплати комісії. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до кредитного договору від 11.01.2014 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит в розмірі 30250 грн. під 15 % річних та з кінцевим строком повернення 11 січня 2018 року. Відповідно до умов договору погашення кредиту (сплати біла кредиту, відсотків та щомісячної комісії) повинно бути здійснюватися поступово згідно графіку, що є невідємною частиною кредитного договору. Однак Відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором не виконує, порушив графік погашення кредиту, відсотків та комісії. Відповідно до пункту 1.5.4 Кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача повернення всієї суми кредиту, нараховані та несплачені відсотки, суми штрафних санкцій у випадку невиконання останнім свої зобовязань по Кредитному договору Станом на 19.08.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі28768,56 грн. за тілом кредиту, 3024,56 грн. зі сплати відсотків та 4433,52 грн. зі сплати комісії. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором, ст. 512, 514, 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 36226,64 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.03.2013 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений кредитний договір відповідно до умов заяви № 001-18776-110313. Згідно вказаного договору позивач отримав споживчий кредит у сумі 10 000, 00 грн. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Однак, свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом в обсязі, що передбачено договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9 406 грн. 71 коп. та понесені судові витрати. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Представником позивача подано заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.03.2013 року між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений кредитний договір відповідно до умов заяви № 001-18776-110313. (а.с. 6). Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, кредит та відсотки не погашає. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем сума основного боргу, відсотків за несвоєчасний обов'язковий платіж за кредитним договором складає 9 406 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6 478, 78 грн.; заборгованість за відсотками - 135, 93 грн.; заборгованість за комісіями - 2 792, 00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строком відповідно до вказівок, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 9 406 грн. 71 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2008 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, відповідно до якого надав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та 3,5 % щомісячної комісії. Однак відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, в результаті чого станом на 17.12.2014 року має заборгованість в розмірі 22 170 грн. 57 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав та зазначив, що кошти отримував для потреб знайомих, які мали сплачувати заборгованість. Сама не може сплатити заявлену суму. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 11.04.2008 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, відповідно до якого надав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та 3,5 % щомісячної комісії. /а.с.8-11/ Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами в розмірі, визначеному договором. Втім відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, в результаті чого станом на 17.12.2014 року має заборгованість в розмірі 22 170 грн. 57 коп., з яких борг по кредиту 2\~520,88 грн., 10\~962,76 грн. - процентам, 7 155 грн. 00 коп. заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. та 1 031 грн. 93 коп. штрафи. /а.с.4-6/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 551, 1046, 1048, 1050 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобовязання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладено і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2011 року банк уклав з відповідачем кредитний договір у формі відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Відповідно до умов договору відповідач мав повернути кредит, та відсотки за користування ним та комісію. Однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 30.04.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 10926,91 грн.. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь 10926,91 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 11.05.2011 року уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідачу була відкрита кредитна лінія на загальну суму 100000 грн. та встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. За умовами договору відповідач мав у встановлений строк погасити кредит, сплати відсотки та комісію. Відповідач скористався кредитним лімітом. Вказані обставини підтверджуються копією договору та анкетою клієнта - фізичної особи. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору і вчасно не виконав своє зобов'язання Станом на 30.04.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в сумі 10926,91 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту - 10926,91 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором між сторонами. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10926,91 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2011 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.08.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 13741,60 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 11.05.2011 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.08.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 13741,60 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13741,60 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.06.2005 р. він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою, спору з приводу місця проживання дітей не має. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, від відповідачки надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи в її відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 11.06.2005 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, про що зроблено актовий запис № 685, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.10-10а) Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Сім'ю відновити неможливо. Таким чином, задоволення пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.06.2011 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки з листопада 2014 року проживають окремо. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 11.06.2011 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а. с. 10). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства вони не ведуть, тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Питання про судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved