Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

позивач та його представник просять суд стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років та стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1400 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 31 серпня 1996 року позивач та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області. 20 червня 2010 року за рішенням суду, шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач, з часу розірвання шлюбу, за рішенням суду платив аліменти на утримання сина [PERSON], боргу по виплаті аліментів не має. Їхньому сину виповнилося 18 років і відповідач виплату аліментів припинив. 01 вересня 2015 року їхній повнолітній син вступив до Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця в м. Києві. Термін закінчення університету 2021 рік. Вона є інвалідом 2-ї групи та не в змозі самостійно утримувати сина. Відповідач працює, фізично здоровий та має змогу матеріально допомагати сину на час його навчання. Відповідач не погоджуючись із позовом подав до суду заперечення в якому зазначив наступне. Він згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, просить визначити їх в твердій грошовій сумі, але в розмірі 400 грн. 00 коп. на місяць, посилаючись на те, що він не спроможний сплачувати аліменти в сумі 700 грн. 00 коп. на місяць через важкий матеріальний стан, він не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків. На даний час має сім'ю, яка складається з дружини та малолітнього сина. Заслухавши сторони та вивчивши письмові докази, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково. Відповідно до ст. 3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). 20 червня 2010 року, шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Як вбачається з довідки № 4783 від 03 березня 2016 року [PERSON] є студентом 1 курсу Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця, термін закінчення університету 2021 рік. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). Статтями 182, 191 СК України, передбачено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, у зв'язку із чим право позивача на матеріальне утримання з боку батька порушено, та підлягає судовому захисту, а позов - підлягає частковому задоволенню враховуючи, що відповідач на даний час офіційно ніде не працює і на його утриманні знаходяться дружина та малолітня дитина. Суд, враховуючи викладене, вважає за необхідним стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп. Також, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.182, 184, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: partial