Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 07.05.2019 звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 60 133 грн. 84 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.05.2019 по 16.10.2019, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 153 грн. 72 коп. у сумі 16 909 грн. 00 коп.. Ухвалою суду від 18.10.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 22.10.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. 29.10.2019 представник відповідача до канцелярії суду подав клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву та продовження процесуальних строків. 06.11.2019 представник відповідача до канцелярії суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що товариство не погоджується із сумою заборгованості із заробітної плати, вказаної позивачем. Так, зокрема 15.07.2019 позивачу були сплачені лікарняні за другу половину квітня 2019 року у сумі 562 грн. 00 коп.. Також товариство погоджується з розрахунком середньоденної заробітної плати позивача. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов обгрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 07.05.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 153 грн. 72 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 15-17/ В день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 60 133 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунковим листом за червень 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 8/ Крім того, 15.07.2019 позивачу було сплачено частину заборгованості по заробітній платі, а саме лікарняні за другу половину квітня 2019 року у сумі 562 грн. 00 коп., що підтверджується відомістю №46862 від 15.07.2019 щодо перерахування лікарняних. /а.с. 25/ Тобто заборгованість по заробітній платі позивача складає 59 571 грн. 84 коп. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Наказом № 81 від 16.04.2019 скасований Наказ № 75 від 21.03.2014 та з 01.07.2019 у товаристві запроваджений п`ятиденний робочий тиждень. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. За підрахунками позивача час затримки розрахунку при звільненні становить 110 днів, вказано період з 08.05.2019 по 16.10.2019. Тобто сума середнього заробітку становить 16 909 грн. 00 коп. без відрахувань податків і зборів (110х153,72). Однак вказаний розрахунок містить арифметичну помилку. Так невірно зазначено кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача по 16.10.2019, тобто за період з 08.05.2019 по 16.10.2019, що складає 97 днів. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених вимог, тобто за 97 днів , що складає 14 910 грн. 84 коп. (97х153,72), а не як зазначено позивачем 16 909 грн. 00 коп.. У задоволенні позову у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні понад 14 910 грн. 84 коп., виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 153 грн. 72 коп. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: partial