Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, 22.09.2015 о 15год.00хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [PERSON], держані номерні знаки СА8350АВ, в м. Черкаси по вул. В.Чорновола, навпроти будинку №21 не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керування, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв наїзд на припарковані автомобілі: Ніссан Мікра державні номерні знаки СА1255ВМ, Форд Фієста СА1687ВК, [PERSON] АА4358АХ, [PERSON] СА7106ВА. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [PERSON] держані номерні знаки АА4358АХ, який на час розгляду цивільної справи в суді перереєстрований на позивача [PERSON] та отримані державні номерні знаки СА9655АО. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2015 (справа №711/10295/15-п) відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 1254, 122-4 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік з вилученням посвідчення водія. Цивільнаправова відповідальність відповідача по справі застрахована не була, через що відповідно до п. «а» ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, завданою потерпілому транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, здійснюється за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ з лімітом за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн. Згідно висновку №621-1 автотоварознавчого дослідження від 02.12.2015, провленого експертом автотоварознавцем [PERSON], матеріальні збитки в результаті пошкодження автомобіля складають 44992,34 грн. Після предявлення позову до суду відповідачем [PERSON] (транспортне) страхове бюро України добровільно оплачено страхові відшкодування на загальну суму 26624,65 грн., а тому в частині вимог до цього відповідача позивач згідно заяви від 08.04.2016 відмовився від позову. В той же час, у звязку із встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди саме страховиком (фактична вартість відновлюваного ремонту зменшується на коефіцієнт фізичного зносу та суму ПДВ в разі перерахування на рахунок потерплої особи тощо), повну вартість відновлюваного ремонту згідно зі ст. ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду, тобто з відповідача [PERSON] Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Різниця між відшкодованою шкодою страховиком та вартістю відновлюваного ремонту складає 18367,69 грн., які позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь. Крім того, протягом тривалого часу, у звязку з пошкодженням автомобіля, позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, що стало причиною пригніченого стану, нервових потрясінь та втрату сну. Після ДТП позивачу та його близьким (батькам) довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато запланованих справ, що потребували пересування автотранспортом, довелось відкласти. Через втрату автомобіля позивач не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були повязані з переїздом, що спричинило до погіршення стосунків на роботі. За таких обставин відповідачем [PERSON] спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 10000 грн. Просить провадження в частині стягнення майнової шкоди з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України закрити. Стягнути із відповідача [PERSON] завдану майнову шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2015, в сумі 18367,69 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 1102,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2150 грн., послуги експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 675 грн., вартість медичних препаратів в сумі 89,35 грн., а також вартість витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 72 грн. просить розподілити між відповідачами пропорційно задоволеним вимогам. 11.04.2016 представник позивача адвокат [PERSON] змінив позовні вимоги, просив стягнути витрати в сумі 675 грн. на проведення автотоварознавчого дослідження не як судові витрати, а як збитки, тобто витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Позивач [PERSON], його представник за договором адвокат [PERSON] позовні вимоги (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог та зменшення розміру позовних вимог від 08.04.2016, зміни позовних вимог від 11.04.2016) підтримали, просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд, за умов відсутності заперечень з боку позивача, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, 22.09.2015 о 15 год. 00 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [PERSON], держані номерні знаки СА8350АВ, в м. Черкаси по вул. В.Чорновола, навпроти будинку №21 не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керування, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв наїзд на припарковані автомобілі: Ніссан Мікра державні номерні знаки СА1255ВМ, Форд Фієста СА1687ВК, [PERSON] АА4358АХ, [PERSON] СА7106ВА. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [PERSON] держані номерні знаки АА4358АХ, який на час розгляду цивільної справи в суді був перереєстрований на позивача та має державні номерні знаки СА9655АО. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2015 (справа №711/10295/15-п) відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 1254, 122-4 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік з вилученням посвідчення водія. Нормами частини 2 стаття 1187 ЦК передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно висновку №621-1 автотоварознавчого дослідження від 02.12.2015, провленого експертом автотоварознавцем [PERSON], матеріальні збитки в результаті пошкодження автомобіля складають 44992,34 грн. Після предявлення позову до суду відповідачем [PERSON] (транспортне) страхове бюро України добровільно виплачена вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та ПДВ на запасні частини в сумі 26624,65 грн. Відповідно до стаття 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON], який є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля\~з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Такі висновку суду узгоджені із правовими позиціями Верховного Суду України по справах № 6-691цс15 від 02.12.2015 та №6-2808цс15 від 20.01.2016. Суд також розцінює як збитки, в розумінні ст. 22 ЦК України (витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права), витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження №621-1 від 02.12.2015, а тому ці вимоги на суму 675 грн. також підлягають до задоволення. Таким чином до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає майнова шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2015, в сумі 18367,69 грн., а також витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження №621-1 від 02.12.2015 на суму 675 грн., а всього 19042,69 грн. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Стаття 1167 ЦК визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Якщо судом установлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК, таке відшкодування в розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Позивач, обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, посилався на завдання йому фізичного болю та страждань, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя, а саме порушення звичайного способу життя (незручне його пересування та його батьків громадським транспортом), негативний вплив на стан здоровя, що стало приводом до звернення до невропатолога (консультивний висновок від 07.03.2016), і як результат душевних страждань, яких він зазнав через цю дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження його автомобіля. Суд при розгляді цих вимог керувався ступенем доведеності нанесених моральних страждань самим позивачем, а також ступенем вини [PERSON], який залишив місце пригоди, до якого він був причетний. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, розмір якої суд визначає меншою ніж оцінює позивач, та встановлює на вимогах розумності та справедливості у розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Приписами ст. 88 ЦПК встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що із [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачені останнім судові витрати на загальну суму 1279,7 грн., які повязані із: - сплатою судового збору в сумі 777,2 грн., які складаються із: 551,20 грн. судовий збір сплачений позивачем за вимоги про відшкодування моральної шкоди + 226 грн. судовий збір, який визначений відповідно до пропорцій задоволених вимог по відшкодуванню матеріальних збитків: до [PERSON] (транспортного) страхового бюро 59%, до [PERSON] 41%; - витратами на правову допомогу в сумі 430,5 грн. (відповідно до пропорції 41%) із розрахунку фактично сплаченої суми позивачем адвокату в розмірі 1050 грн. згідно акту прийняття-передачі наданих послуг від 12.02.2016); - витратами, повязаними із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в експертного товарознавчого дослідження сумі 72 грн. [PERSON] (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 944,7 грн., які повязані із: - сплатою судового збору в сумі 325,2 грн. (пропорція 59% від сплаченого позивачем розміру судового збору щодо відшкодування матеріальних збитків в сумі 551,2 грн.); - витрат на правову допомогу в сумі 619,5 грн. (пропорція 59% з урахуванням ч.1 ст. 89 ЦПКУ із суми, визначеною судом до сплати в сумі 1050 грн.); Оплата по чеку від 07.03.2016 на суму 89,35 грн. медичних препаратів не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України, а тому, враховуючи принцип диспозитивності (ці витрати віднесені позивачем до судових витрат) вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Провадження в частині стягнення майнової шкоди з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України підлягає закриттю відповідно до поданої позивачем [PERSON] заяви від 08.04.2016, з одночасним розясненням про наслідки закриття провадження у справі, передбачених ч.3 ст. 206 ЦПК України.

Outcome: approved