Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 7 407, 28 грн., витрати на правову допомогу та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 23.02.2014 року о 01 год. 45 хв. на перехресті вул. Шевченка - Олесницького в м. Стрий Львівської області водій [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Шкода - Октавія», д.н.з. [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг не дав дорогу автомобілю «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], під його керуванням, що наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, в результаті ДТП його автомобіль отримав технічні пошкодження. 20.03.2014 року постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, й на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 3042388, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за цим полісом складає 50 000 грн. Він неодноразово звертався з письмовими повідомленнями до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування. Так, 28.05.2014 року за №4473/26ЦВ він отримав від відповідача лист, згідно якого останній відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що він не є власником вказаного транспортного засобу, а лише користувачем і тому він наділений лише правом користування транспортним засобом і, відповідно, не наділений правом вимоги відшкодування завданої автомобілю шкоди. Вважає, що рішення відповідача про відмову у виплаті йому страхового відшкодування є незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству, а тому просить суд позов задоволити з врахуванням уточнених позовних вимог. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять суд позов задоволити з врахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач та його представник не заперечили. Окрім цього, представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.12.2013 року, 29.09.2014 року надіслав на адресу суду заперечення, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, вважає, що позов заявлено неналежним позивачем, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] право власності на автомобіль «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із п.п. 2.2 Постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001р. власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Вважає, що у зв'язку з передачею власником [PERSON] реєстраційного документу для керування транспортним засобом позивачу, останній не наділяється будь - яким іншим речовим правом, крім права керування автомобілем, а тому у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом. Окрім цього, вважає, що вартість страхового відшкодування складає лише 7 407,28 грн., оскільки згідно звіту №620/14 від 07.05.2014 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження у ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 24 407,28 грн. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо - транспортної пригоди. Згідно із п.30.2 ст.30 вказаного Закону, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної пригоди. Відповідачем визначено вартість залишків транспортного засобу шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків, зокрема за допомогою онлайн - аукціону з продажу автомобілів, проведеного ТзОВ «Україно - Польське підприємство «Автоонлайн - України». В період проведення торгів з 16.05.2014 року по 22.05.2014 року надійшло сім пропозицій і найвища ціна склала 17 000 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну (ринкову) вартість транспортного засобу «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], відповідно проводити відновлювальні роботи автомобіля економічно недоцільно. У зв'язку з наведеним, розмір страхового відшкодування складає 7 407, 28 грн. (24 407,28 грн. - 17 000 грн.). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, проти чого позивач та його представник не заперечили. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) зазначено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2014 року вбачається, що 23.02.2014 року о 01 год. 45 хв. на перехресті вулиць Шевченка - Олесницького в м. Стрию Львівської області [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Шкода - Октавія», д.н.з. [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті нерівнозначних доріг не дав дорогу автомобілю марки «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали технічні пошкодження. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, й на нього, на підставі ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. /а.с.5/. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3042388, АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу становить 50 000 грн., строк дії полісу з 28.05.2013 року по 27.05.2014 року /а.с.10/. Таким чином, страховий випадок, що мав місце 23.02.2014 року, відбувся в період дії вищевказаного полісу. З копії звіту № 620/14 від 07.05.2014 року про оцінку автомобіля «Опель Вектра 1.6», д.н.з. [NUMBER], долученого представником відповідача до заперечень на позовну заяву вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП складає 24 407 грн. 28 коп. /а.с.37-42/. У ст. 3 3акону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином, виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 386 Гл. 29 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Окрім цього, п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], серії [NUMBER] вказаний автомобіль зареєстрований на [PERSON] /а.с.8/ Відповідно до копії посвідчення водія серії [NUMBER], виданого 06.07.2007 року РЕВ 6-го МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, [PERSON] має право на керування транспортними засобами категорії «В» /а.с.9/. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не заперечується, що позивач [PERSON] 23.02.2014 року на момент ДТП керував транспортним засобом «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER] на законних підставах /а.с.7/. Тобто, враховуючи наведені вище норми закону та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Опель Вектра», д. н. з. [NUMBER], оскільки на момент ДТП він на законних підставах керував даним транспортним засобом. Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З матеріалів справи вбачається та підтверджено поясненнями позивача в судовому засіданні, що він 24.04.2014 р. звертався до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, однак у виплаті такої йому було відмовлено /а.с.11/. В судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями третьої особи [PERSON] було заподіяно шкоду транспортному засобу, яким керував позивач, а тому є всі підстави для цивільно-правової відповідальності [PERSON] за завдану шкоду, а оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем, тому шкода повинна бути відшкодована останнім на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачу відповідачем відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було здійснено виплати, пов'язаної з відшкодування витрат завданих внаслідок ДТП, а тому з відповідача АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивача слід стягнути 7 407 грн. 28 коп. страхового відшкодування. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», № 4191-17 від 20.12.2011 року затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, якими, зокрема, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу при складанні позовної заяви та розгляді справи в суді надавав адвокат [PERSON] на підставі угоди № 04-14 від 26.02.2014 року про надання правової допомоги в цивільному процесі та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с.13, 14/. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі /наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів/. Згідно акту виконаних робіт від 10.11.2014 р., пов'язаних з виконанням угоди № 04-14 від 26.02.2014 року, позивачу по даній справі адвокатом надавалися наступні послуги: з'ясування обставин справи, вивчення наданих матеріалів, складання угоди про надання правової допомоги - 1 год.; складання цивільного позову - 2 год.; складання заперечення - 1,5 год.; складання заяви про зменшення позовних вимог - 1 год., а всього було затрачено 5,5 годин. Під судовими витратами розуміють витрати, які несуть учасники цивільного процесу у зв'язку із розглядом і вирішенням цивільної справи. Вони складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (частина перша статті 79 ЦПК України). Суд вважає, що витрати позивача за з'ясування адвокатом обставин справи, вивчення наданих матеріалів, складання угоди про надання правової допомоги не відносяться до судових витрат, а складання заяви про зменшення позовних вимог здійснено позивачем не з вини відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 1 400 грн. понесених ним витрат на правову допомогу (складання цивільного позову та складання заперечення на клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю), оскільки це відповідає реальним витратам в рамках граничного розміру їх компенсації встановленої законом, а в задоволенні решти слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved