Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття її з реєстраційного обліку, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані син позивача [PERSON], невістка [PERSON] (відповідач) та їхній онук [PERSON] Проте відповідач [PERSON] ще з 18 липня 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі. Позивач не бажає сплачувати за комунальні послуги замість відповідача, тому і звернулася до суду щодо позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У судове засідання третя особа не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки форми № 3 від 17 серпня 2016 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані син позивача [PERSON], невістка [PERSON] (відповідач) та їхній онук [PERSON] (а.с.10). На підставі акту від 15.08.2016 встановлено, що відповідач [PERSON] з 18 липня 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі (а.с.27). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником квартири, у якій зареєстрована відповідач, фактично за наведеною адресою відповідач не мешкає, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved