Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO] з 1994 року. Зазначає, що [PERSON] є батьком заявника. У 1964 році шлюб між батьками заявника було розірвано. Свого батька заявник не бачив з 4 років, проте останнім часом намагався його знайти. Останнім місцем проживання батька, як було встановлено заявником, - [ADDRESS]. Останній раз приблизно у 1993-1994 роках [PERSON] бачили його сусіди по будинку за зазначеною адресою. Після цього зі слів сусідів [PERSON] кудись поїхав та його ніхто більше не бачив. У лютому 2016 року заявник намагався повторно розшукати батька шляхом звернення з відповідною заявою до Городищенського районного відділу УМВС України в Черкаській області, але місцезнаходження особи так і не вдалося встановити. Позивач має намір виїхати до Ізраїлю на постійне місце проживання де на даний час проживають його дружина та діти. Для здійснення такого наміру, заявнику необхідно надати до Шевченківського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві нотаріально посвідчену заяву батька, який проживає в Україні, про відсутність в нього матеріальних претензій до сина, а у випадку смерті - копію свідоцтва про смерть. Зважаючи на такі обставини і виникла необхідність звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. 18.12.1957 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Бюро запису актів громадянського стану м. Мідногорська Чкаловської області, актовий запис № 460 від 18.12.1957 року, що підтверджується довідкою про укладання шлюбу. [INFO] у подружжя народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. В подальшому, а саме в 1964 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено на підставі, про що свідчить відповідне свідоцтво. Як зазначає представник заявника, останній не бачив батька та не спілкувався з ним з 4 років. Наразі йому не відомо. За останнім відомим місцем проживання [PERSON] в останній роз бачили у 1994 році. Наразі місце перебвання батька заявника невідоме. Як свідчить відповідь Городищенського відділення поліції ГУ НП в черкаській області на запит суду [PERSON], [INFO], в 1993-1994 році проживав за адресою [ADDRESS]. Під час проведення опитування сусідів за місцем проживання [PERSON] встановлено, що даний громадянин проживав з дружиною близько року. Після смерті дружини став зловживати спиртними напоями та в 1994 році до гр.. [PERSON] приїхала сестра, яка забрала його до м. Мідногірськ, ФР за місцем свого проживання. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Приписами ст. 43 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Метою визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, а отже і звернення до суду стала необхідність подання до Шевченківського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві відомостей про батька за для виїзду на проживання в іншу державу. Виходячи з наведеного, зважаючи, що з останнього місця проживання особи відомості про нього відсутні ,суд вважає за можливе задовольнити заяву та визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 1994 року.

Outcome: approved