Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 13.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] був укладений Договір № 3105118455-022628 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Додатково, сторона позивача зазначає, що відповідно до Розділу 1 Договору, заявка - анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті Позивача, встановленої форми, яка виражає намір Клієнта/ отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору. Вказує, що Договір № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Вказує, що ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] позику у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним повідомленням про перерахування на картковий рахунок відповідача позики у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі Договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3 Договору Позичальник зобов`язався вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Також вказує, що Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року порушив, що призвело до утворення боргу розмір якого станом на 01.11.2018 року становить 16241 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість за процентами - 5951 грн. 10 коп.; пеня - 7290 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також вказує, що 01.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, і відповідно до Фактора перейшли всі пов`язані з ним права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками процентів, неустойок у повному обсязі. Такими чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року, укладеним з [PERSON] . А тому, просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за Договором 3105118455-022628 від 13.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в сумі 16241 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість за процентами - 5951 грн. 10 коп.; пеня - 7290 грн. А також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. У клопотанні поданому разом із позовною заявою позивач просив розглядати справу без виклику сторін а також вказував, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] був укладений Договір № 3105118455-022628 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до розділу 1 Договору, заявка-анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір Клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в Додатку 1 до цього договору. Таким чином, договір № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідно до розділу 2 вказаного Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим Договором (п. 2.1 Договору). Відповідно до розділу 3 вказаного Договору позика складає 3000 грн. (п. 3.1 Договору), сума процентів за користування позикою становить 1091 грн. 31 коп. за 31 день (п. 3.2 Договору), проценти за користування позикою становлять 2% за кожний день користування позикою, що становить 730% річних, тип процентної ставки фіксована (п. 3.2.1 Договору), загальна сума позики здорожчання позики за весь період її дії складає 4091 грн. 10 коп. (п. 3.3 Договору). Позика вважається наданою в момент отримання позичальником коштів в касі позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером та/або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника (п. 4.1 Договору). Позичальник підтверджує, що перед укладенням договору він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язаний дотримуватись Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту позикодавця (п. 4.2 Догвоору). Повернення позики та сплата суми процентів за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіку платежів (п. 4.4 Договору). Строк, на який надається позика за цим Договором становить 31 день (п. 5.2 Договору), дата надання позики - 13.07.2018 року (п. 5.3 Договору), дата повернення позики - не пізніше 23.00 год. 12.08.2018 року включно (п. 5.4 Договору). Відповідно до розділу 6 вказаного Договору, Позикодавець нараховує проценти за користування позикою наданою за цим договором, за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язується сплатити суму процентів за користування позикою не пізніше дати повернення позики. Проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно. Сума процентів за користування позикою сплачується позичальником одноразовим платежем або частково, але не пізніше строку встановленим цим договором. Проценти, що нараховуються у випадку прострочення повернення позики за цим договором нараховуються на суму позики та мають бути сплачені позичальником шляхом внесення готівкових коштів у касу або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця протягом трьох календарних днів з моменту прострочення. В разі повного або часткового дострокового повернення позики, сума процентів за користування позикою, що підлягає сплаті згідно умов цього договору, залишається незмінною (п.п. 6.1 - 6.5 Договору). Відповідно до п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів в касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за Договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. За порушення умов цього договору в інших випадках, прямо не передбачених самим договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Сплата неустойки, визначеної в п. 7.1 цього договору не звільняє від виконання основного зобовязання (п. 7.1 - 7.3 Договору). Відповіло до п. 9.1 Договору цей Договір є укладеним та набирає чинності з моменту його підписання та діє до дати, до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 9.2 Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору та від виконання своїх обов`язків за цим Договором. Позичальник зобов`язаний вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою (п. 10.1.3 Договору). Позичальник підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений із Умовами надання позики в тому числі у формі фінансового кредиту ТзОВ «Фінансова компанія є гроші», розміщеними на сайті позикодавця приймає їх положення як публічну оферту на укладення цього договору (п. 12.8 Договору). Позикодавець - ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] позику у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним повідомленням про перерахування на картковий рахунок відповідача позики у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі Договору співробітництва № 2829/2 від 28.12.2017 року (а.с. 24, 25, 26-27). Позичальник [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року не виконав, що призвело до утворення заборгованості позичальника, яка відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року станом на 01.11.2018 року становить 16241 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість за процентами - 5951 грн. 10 коп.; пеня - 7290 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобов`язання, в контексті ст.ст. 546, 549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також в судовому засіданні встановлено, що 01.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого Клієнт - ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» відступив Фактору, а Фактор - ТзОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» прийняв усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 3570613 грн. 24 коп., що виникли у Клієнта згідно Договорів (Додаток № 1), укладених між Клієнтом та Боржниками, в тому числі і до Позичальника - [PERSON] за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року на загальну суму 16241 грн. 10 коп. Строк дії Договору становить з 01.11.2018 року по 31.12.2021 року (а.с. 9-11). Такими чином до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року, укладеним з [PERSON] . Листом від 05.12.2018 року вих. № 1272 ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» повідомлено [PERSON] про відступлення прав вимоги за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року в розмір 16241 грн. 10 коп. ТзОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив». Боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Проте, станом на час розгляду справи боржником не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором, яким є ТзОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З моменту отримання кредиту Позичальник [PERSON] допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та процентів за його користування. Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн., процентами в сумі 5951 грн. 10 коп. та пенею в сумі 7290 грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, однак своє зобов`язання за Договором № 3105118455-022628 від 13.07.2018 року не виконав, так як не здійснював платежів достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на 01.11.2018 року має заборгованість в загальній сумі 16241 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість за процентами - 5951 грн. 10 коп.; пеня - 7290 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved