Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 01.02.1988 р. по 05.03.1992 р. та з 08.09.1992 р. по 28.02.2006 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання №1 від 05.04.2013 р. позивачеві були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ пилової етіології ІI ст. у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень IІ ст. Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації ІІ ст. в формі церебрально-периферичного ангіодістонічного і вегетативно-вестибулярного синдромів, вегетативно сенсорної поліневропатії верхніх і нижніх кінцівок у сполученні з полірадикулярним синдромом, зі стійким больовим синдромом і порушенням функції кінцівок і хребта. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму ( основний діагноз). Хронічний лівосторонній адгезівний отіт.Хронічний фарингіт (супутній діагноз). Причиною виникнення хронічного професійного захворювання згідно акту № 1 від 05.04.2013 р. є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та дії загальної вібрації. Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК від 17.04.2014 р.,- ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 75% повторно та встановлено ІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 75000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариством не було порушено вимог законодавства про охорону праці, а тому відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені ст. 237-1 КЗпП України, як підстави для відшкодування шкоди. Також зазначила, що позивачем не надано доказів заподіяння останньому моральної шкоди товариством. Враховуючи те, що відсутні будь-які докази на підтвердження заподіяння товариством моральної шкоди позивачеві, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 01.02.1988 р. по 05.03.1992 р. та з 08.09.1992 р. по 28.02.2006 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 6-7). З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання». [PERSON] № 1 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.04.2013 р., - [PERSON] було встановлено діагноз: ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІI ст. Захворювання професійне (вперше встановлено ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 20.03.2013р.). Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації ІІ ст. в формі церебрально-периферичного ангіодістонічного і вегетативно-вестибулярного синдромів, вегетативно сенсорної поліневропатії верхніх і нижніх кінцівок у сполученні з полірадикулярним синдромом, зі стійким больовим синдромом і порушенням функції кінцівок і хребта. Захворювання професійне від тривалої дії загальної вібрації ( вперше встановлено ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 20.03.2013р.). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму (а.с.8). Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК №397 від 22.05.2013 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становила 65 % первинно та встановлено на строк до 01.05.2014 р. (а. с. 29-32). Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК №372 від 07.05.2014 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 75% повторно та встановлено ІІ групу інвалідності (а. с.33-36). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні та шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 75 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 15000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору в доход держави.

Outcome: partial