Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 19 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 46 675,60 грн, зі сплатою річних, який відповідач зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі в передбачений договором строк. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконував належним чином, не здійснював обов'язкових щомісячних платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим, станом на 16.05.2016 утворилась заборгованість за кредитом - 36 847,18 грн, за відсотками - 929,64 грн, по комісії - 822,90 грн, штраф - 1 200,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 3 роки з щомісячною виплатою у розмірі 1 105,55 грн з тих підстав, що у нього на утриманні перебувають малолітня дитина та дружина, до того ж нещодавно померла матір, а дохід відповідача не є достатнім, щоб сплатити заборгованість у повному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення - відмовити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 серпня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір №500982843. Відповідно до умов даного договору, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 46 675,60 грн, зі сплатою річних, який відповідач зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати та повернути в повному обсязі в передбачений договором строк. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти в сумі 46 675,60 грн, про що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконував зобов'язань, які покладені на нього умовами кредитного договору №500982843 від 19.08.2015, не здійснював обов'язкових щомісячних платежів, у зв'язку з чим станом на 16.05.2016 утворилась заборгованість за кредитом - 36 847,18 грн, за відсотками - 929,64 грн, по комісії - 822,90 грн, штраф - 1 200,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення на користь позивача судові витрати з відповідача в сумі 1 600,00 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату. Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На думку суду, заявником не обґрунтовано необхідність відстрочки виконання рішення суду, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином заявник за відстрочений термін зможе виконати рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved