Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Представник [PERSON] , яка діє в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , яким просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою [ADDRESS] . В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею у зазначеному житловому приміщенні зареєстровані, але фактично не мешкають з дня реєстрації [PERSON] та [PERSON] , які переїхали з м.Донецьк (окупована територія) до м.Маріуполь, про що свідчить картка реєстрації особи. Особистих речей відповідачів у квартирі не має, в утриманні житла, оплаті комунальних, проведенні поточного ремонту вони не брали та не беруть. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» та відправленою поштовою кореспонденцією, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ) є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Мошко О.В.., зареєстрованому в реєстрі за № 2814 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8891030 від 29.11.2005 року. Згідно з інформацією Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області від 03.08.2020 року № 16-13.07-0705, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Актами про фактичне проживання від 27.09.2017 року та 14.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають за даною адресою з момента прописки, тобто з 28.02.2017 року. Таким чином, суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не мешкають без поважних причин, починаючи з 28.02.2017 року. За змістом ст. ст.\~316,\~317,\~319 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом -\~ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном. Згідно з вимогами\~ст. 150 ЖК України,\~ст. 383 ЦК України\~громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. На підставі\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Приймаючи до уваги те, що позивачка є власником квартири,а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній тривалий період з 28.02.2017 року, перешкоджають у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов\~про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою внаслідок спливу строку зберігання за відповідачами жилого приміщення за задресою [ADDRESS] . Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки.

Outcome: approved