Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

позов мотивований тим, що 20.11.2019 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 100 000, 00 грн., із сплатою процентів за користування кредитом - 90% річних та інших сум (штрафів, пені, інших нарахувань, передбачених договором), на шість місяців, з 20.11.2019 року по 19.05.2020 року, згідно з графіком розрахунків. В забезпечення виконання [PERSON] умов договору від 20.11.2019 року в заставу передано транспортний засіб легковий автомобіль марки СНЕVRОLЕТ, моделі САРТІVA, реєстраційний номер [NUMBER] , про що 20.11.2019 року було укладено договір застави. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язаний доставляти предмет застави для огляду; без письмової згоди позивача предмет застави не має залишати межі Київської області, за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 договору застави сплатити штраф згідно п. 2.2 та передати предмет застави на зберігання позивачу. В забезпечення виконання [PERSON] умов договору від 20.11.2019 року із [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким у разі невиконання [PERSON] умов договору, вони відповідають як солідарні боржники. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, тому станом на 08.10.2020 року заборгованість перед позивачем становить 185 500 грн. Дана сума складається з: суми кредиту - 100 000 грн., процентів за період з 20.04.2020 року до 19.05.2020 року в сумі - 22 500 грн., процентів за неправомірне користування кредитом за період з 20.05.2020 року до 08.10.2020 року - 63 000 грн. Також відповідач порушив умови договору застави транспортного засобу: п.3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, - негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після порушення умов договору позики, що мало місце 21.03.2020 року шляхом доставки у місце, визначене позивачем. Предмет застави було передано позивачу 19.06.2020 року після спливу 3-х місяців від дати невнесення чергового платежу. Також [PERSON] не виконував обов`язок щодо надання предмета застави для огляду щомісяця. Крім того, без письмової згоди позивача автомобіль залишав межі Київської області. Відповідно до п. 2.2., 4.2 договору застави штраф за порушення умов договору застави транспортного засобу становить 54 000, 00 грн. Пеня за невиконання поручителем договору поруки від 20.11.2019 року і несплати боргу за договором позики становить 60 000, 00 грн., нарахована за період з 25.05.2020 року до 08.10.2020 року (п. 5.1 договору поруки). На підставі ст.ст. 526, 625, 1054, 1048 ЦК України позивач просив: - стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» заборгованість за договором № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту від 20.11.2019 року в сумі 122 500, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 100 000, 00 грн., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом - 22 500, 00 грн. та проценти за неправомірне користування кредитом в сумі 63 000, 00 грн.; - стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» штраф за порушення умов договору застави транспортного засобу від 20.11.2019 року в сумі 54 000, 00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» пеню за невиконання зобов`язання за договором поруки від 20.11.2019 року в сумі 60 000 грн. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 02.11.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі № 127/23051/20 (а.с. 93). Ухвалами суду від 11.01.2021 року в задоволенні клопотання представника позивача Дударенко А.М. про об`єднання в одне провадження справ № 127/23051/20 та № 128/2791/20 - відмовлено (а.с. 137); закрито підготовче провадження у справі за позовом ТОВ «Гелексі Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 138). Ухвалою суду від 08.02.2021 року заяву представника ТОВ «Гелексі Фінанс» - адвоката Дударенко А.М. про приєднання до матеріалів справи попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи № 127/23051/20 - повернуто заявнику без розгляду (а.с. 164). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дударенко А.М. позов підтримала відповідно до обставин, викладених в позові. Просила вимоги задоволити в повному обсязі. Повідомила, що відповідач [PERSON] в березні 2020 року порушив умови договору від 20.11.2019 року про надання кредиту, не повернув кредит і проценти за користування кредитом за квітень і травень 2020 року, тому борг по тілу кредиту становить 100 000 грн., проценти за кредитом - 22 500 грн., проценти за неправомірне користування кредитом і простроченням виконання зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, п. 1.5, 7.1 кредитного договору - 63 000 грн. Крім того, [PERSON] порушив умови договору застави, використовував автомобіль поза межами Київської області (п. 3.3.6 договору застави), не надавав автомобіль для огляду, не передав предмет застави заставодержателю після порушення умов кредитного договору, тому [PERSON] та [PERSON] зобов`язані сплатити штраф на підставі п.4.2 договору застави в розмірі 30% від вартості предмета застави, але позивач просить стягнути лише 54 000 грн. За договором поруки [PERSON] зобов`язалась сплатити борг позичальника [PERSON] в 5-денний строк. З 20.05.2020 року закінчився термін договору і настав строк виконання зобов`язання, але оскільки поручитель не виконала зобов`язання протягом п`яти днів, пеня нарахована з 25.05.2020 року (п. 3.3, 5.1 договору поруки) і становить 334 280 грн., але позивач просить стягнути 60 000 грн. Також просила врахувати, що кредит [PERSON] визнаний кредитом з підвищеним ризиком, з ним погоджена сукупна вартість кредиту, в тому числі із врахуванням відсотків. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Хейніс О.Г. позов визнав частково, на суму боргу по тілу кредиту - 100 000 грн. та процентів - 22 500 грн. Наголосив, що умовами договору не передбачено нарахування процентів за неправомірне користування кредитом, тому вимоги щодо стягнення процентів в сумі 63 000 грн. є безпідставними. Даний кредит не визнавався кредитом з підвищеним ризиком, тому п. 1.5, 7.1 не можуть бути застосовані. Крім того, [PERSON] не порушував умови договору застави, він за першою вимогою надавав транспортний засіб для огляду, щомісячно відсилав фото транспортного засобу і в даний час у Вінницькому міському суді розглядається позов [PERSON] про незаконність вилучення у нього автомобіля 19.06.2020 року. За таких обставин вимога про сплату штрафу в сумі 54 000 грн. є безпідставною. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Федик Ю.Ю. позовні вимоги до [PERSON] не визнала, оскільки поручитель порушень не допускала. Погодилась, що сума кредиту та відсотки за договором складають 122 500 грн. Просила відмовити в стягненні процентів, що нараховані поза межами строку дії договору, штрафу за порушення договору застави і пені за невиконання договору поруки, оскільки кредитор не попереджав [PERSON] про наявність боргу і про обов`язок виконати умови договору протягом п`яти днів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.11.2019 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 49-54) на суму 100 000 грн., із сплатою процентів за користування кредитом - 90% річних (перший місяць користування кредитом 0,1% в місяць) та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Процентна ставка - фіксована. Кредит наданий на шість місяців з 20.11.2019 року по 19.05.2020 року, на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.5 договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія даного договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п.7.1 договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі, визначеному п.8.3 договору до повного розрахунку за договором. Розмір реальної процентної ставки визначений п. 1.8 договору. Сторони також визначили, що у випадку порушення позичальником графіку розрахунків, а саме ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та у строки, передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 % річних за користування кредитом (п.7.1). Графік розрахунків наведений у додатку № 1 до договору (а.с. 55). Згідно п. 4.1 договору, в якості забезпечення зобов`язань за цим договором позичальник надав в заставу кредитодавцю рухоме майно -транспортний засіб легковий автомобіль марки СНЕVRОLЕТ, моделі САРТІVA, реєстраційний номер [NUMBER] , належний позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 14.03.2012 року, про що 20.11.2019 року було укладено договір застави (а.с. 56-58). Згідно договору застави транспортного засобу за взаємною згодою сторони оцінили предмет застави в сумі 180 000 грн. (п. 2.2 договору застави). [PERSON] зобов`язався доставляти предмет застави для огляду заставодержателем не рідше ніж 1 раз на місяць (п. 3.3.5 договору); без письмової згоди заставодержателя предмет застави не має залишати межі Київської області (п.3.3.6 договору застави) тощо. Відповідно до п. 4.2 договору застави за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 договору застави заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф в розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2 цього договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання заставодержателю. [PERSON] надав згоду на встановлення обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу та на збирання і обробку даних (а.с. 60). 20.11.2019 року був укладений договір оренди обладнання (а.с. 61-62), договір про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання (а.с. 64-65). В забезпечення виконання [PERSON] умов договору від 20.11.2019 року № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, із [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким у разі невиконання [PERSON] зобов`язань, що випливають з договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 20-11-19-01-Ю від 20.11.2019 року, [PERSON] зобов`язалась повернути всю суму позики, сплатити нараховані відсотки, пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за договором позики та іншим договором, укладеним сторонами в забезпечення виконання зобов`язань позичальника (у разі їх укладення) (п.1.1, 1.4 договору поруки). Згідно п.2.2 поручитель у разі прострочення повернення суми позики позичальником позикодавцю зобов`язаний повернути позикодавцю всю суму позики, відшкодувати шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням договору позики, сплатити неустойку (пеню) за порушення умов договору позики. Відповідальність поручителя є солідарною (п. 3.2. договору). Відповідно до вимог п.3.3 поручитель зобов`язувався виконувати свої зобов`язання відповідно до цього договору не пізніше 5 календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення позики. У разі, якщо поручитель не виконає свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі протягом 5 календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення суми позики (п.3.3 цього договору), кредитодавець має право стягнути з поручителя пеню у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення (п.5.1); звернути стягнення на будь-яке майно чи доходи поручителя (п.5.2). ТОВ «Гелексі Фінанс» виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] сплатив проценти за користування кредитом 20.12.2019 року в сумі 100 грн., 20.01.2020 року в сумі 7 500 грн., 20.02.2020 року в сумі 7 500 грн. Борг по тілу кредиту не сплатив. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 08.10.2020 року заборгованість за договором від 20.11.2019 року становить 185 500 грн. Дана сума складається з: суми кредиту - 100 000 грн., несплачених процентів за період з квітня до травня 2020 року в сумі 22 500 грн., процентів за прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання за період з 20.05.2020 року до 08.10.2020 року (ст. 625 ЦК України) в сумі 63 000 грн. Представники відповідачів визнали позов в частині стягнення боргу по кредиту 100 000 грн. і відсотків 22 500 грн. Заперечення представників відповідачів щодо стягнення процентів в сумі 63 000 грн. є безпідставними. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання у виді сплати трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно до 1.5 кредитного договору, після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному в п. 7.1 договору, тобто 720 % річних. Прострочення виконання [PERSON] зобов`язання з повернення кредиту відбулось в період з 20.05.2020 року (наступного дня після закінчення строку кредитування) до 08.10.2020 року (дня проведення розрахунку позивачем). 720% за цей період становить суму 278 136,99 грн., проте позивач пред`явив до стягнення суму частково, в розмірі 63 000 грн. Оскільки вимога позивача щодо стягнення процентів в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідає ст. 625 ЦК України, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, що дана сума правомірно пред`явлена до солідарного стягнення з боржника і поручителя. При ухваленні такого рішення суд приймає до уваги правові висновки, що були викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 р. у справі №383/869/14, від 10.02.2021 р. у справі №331/3410/16-ц, від 30.06.2020 р. у справі №717/1223/17-ц та інших. Таким чином, з [PERSON] і [PERSON] підлягає солідарному стягненню заборгованість за договором № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику від 20.11.2019 року в сумі 185 500 грн. Умовами договору поруки також визначена додаткова відповідальність поручителя у виді сплати пені за невиконання зобов`язання поручителем протягом п`яти днів з моменту порушення позичальником строків повернення суми позики (п. 3.3, п. 5.1 договору поруки). Пеня становить 2% від суми позики за кожен день прострочення (п. 5.1 договору). Так, згідно розрахунку, проведеного судом, за умовами договору пеня за період з 25.05.2020 року до 08.10.2020 року (137 днів) від суми позики - 100 000 грн. становить 274 000 грн. (2%?100 000?137 = 274 000). Проте, позивач пред`явив до стягнення суму частково, в розмірі 60 000 грн. Оскільки вимога позивача щодо стягнення пені відповідає п. 5.1 договору поруки, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, що дана сума також правомірно пред`явлена до стягнення з поручителя [PERSON] . Позов в частині стягнення штрафу з [PERSON] та [PERSON] за порушення позичальником умов договору застави задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що [PERSON] не надавав для огляду заставодержателю предмет договору застави (п. 3.3.5 договору застави). Також позивачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами порушення [PERSON] п. 3.3.6 договору застави. Наявна в матеріалах справи роздруківка про місцезнаходження транспортного засобу із реєстраційним номером [NUMBER] поза межами Київської області не є допустимим доказом, оскільки така роздруківка не засвідчена належним чином, а в судовому засіданні не було встановлено, що дана інформація стосується саме транспортного засобу, який перебував у володінні [PERSON] (а.с. 78-83). Крім того, вимоги позивача про стягнення штрафу з [PERSON] взагалі є безпідставними, оскільки умовами договору поруки не передбачено відповідальність поручителя [PERSON] за невиконання заставодавцем [PERSON] договору застави. Пунктом 1.1, 1.4, 2.1 договору поруки чітко визначено обсяг відповідальності поручителя за невиконання позичальником договору позики, а не за невиконання (неналежне виконання) договору застави транспортного засобу. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» слід солідарно стягнути заборгованість за договором № 20-11-19-01-Ю про надання коштів у позику від 20.11.2019 року в сумі 185 500 грн. З [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі Фінанс» також підлягає стягненню пеня за договором поруки від 20.11.2019 року в сумі 60 000 грн. на підставі п.5.1 договору поруки. Судовий збір розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено 4 492,50 грн. (а.с. 20). Позов задоволено частково, на суму 245 500 грн., що становить 82% від ціни позову. Тому судовий збір в сумі 3 683,85 грн. (4492,50 ? 82% = 3 683,85 грн.) слід стягнути з відповідачів в рівних частках, по 1841,93 грн. з кожного.

Outcome: approved