Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач ТДВ «Страхова компанія «Індіго» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно набутої суми страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05.02.2015 року між відповідачем та позивачем на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту №16, затверджених Генеральним директором ТДВ «Страхова компанія «Індіго» 17.01.2007 року та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 03.03.2007 року було укладено договір страхування наземного транспорту №206-00003 - 15 згідно з яким було застраховано автомобіль «Фольксваген Таурег», д/н [NUMBER]. 23.03.2015 року відповідач звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування у зв»язку із подією, що мала місце 21.03.2015 року. 10.04.2015 року ТДВ «СК Індіго» отримало розширену довідку ДАІ та акт виїзду фахівця з врегулювання збитків на місці події. 29.04.2015 року страховою компанією було отримано звіт №320/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу. 03.06.2015 оку ТДВ СК «Індіго» тримало від ФОП [PERSON] звіт №320-1/15 про оцінку вартості пошкодженого ТЗ ««Фольксваген Таурег», д/н [NUMBER]. 08.06.2015 року страховиком отримано заяву про виплату страхового відшкодування страхувальнику через касу та додатково надано інші документи. 26.06.2015 року страхова компанія повідомила страхувальника, що із суми страхового відшкодування буде вираховано несплачені страхувальником суми страхових платежів, відповідно до п. 22.2 Договору страхування. 08.07.2015 року після складання розрахунків страхового відшкодування і страхових актів, страхувальнику виплачено страхове відшкодування. Відповідно до звіту №320/15 про оцінку вартості майнової шкоди від 29.04.2015 року, розмір матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу дорівнює його ринковій вартості, яка складає 927 194.08 грн. При цьому здійснення відновлювального ремонту визнано економічно необґрунтованим. 07.07.2015 року Страховою компанією було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього та 08.07.2015 року ТДВ «СК Індіго» на користь відповідача було виплачено страхове відшкодування в розмірі 135 814.00 грн. 09.11.2015 року Позивач отримав Розпорядження Нацкомфінпослуг №2595 від 27.10.2015 року про застосування заходу впливу, яким зобов»язано ТДВ «СК Індіго» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити про усунення порушень у справі за зверненням відповідача. На думку Нацкомфінпослуг, з якою позивач не погоджується, розрахунок страхового відшкодування має проводитись без врахування п. 22.5 Договору страхування. З метою уникнення заходів впливу, на підставі Розпорядження Нацкомфінпослуг №2595 від 27.10.2015 року ТДВ «СК Індіго» 18.12.2015 року вимушено було провести відповідачу доплату страхового відшкодування в сумі 171 500.00 грн., додатково СК було сплачено пеню в розмірі 39 055.02 грн., а всього на користь відповідача було сплачено 210 555.02 грн. Оскільки позивач не погоджується з доплатою страхового відшкодування та пенею в зазначеному вище розмірі та вважає їх набутими відповідачем без достатньої на те правової підстави та з порушенням умов договору страхування, був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив про стягнення з відповідача на його користь безпідставно набуту суму доплати страхового відшкодування в розмірі 171 500 грн. та пені в розмірі 39 055.02 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, подавши свої письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, як не обґрунтованих та не законних. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши суду свої письмові пояснення по справ. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з положеннями п. 6 ч. 4 ст.. 6 Закону України «Про страхування» видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного). Частиною ч. 1 ст. 16 того ж Закону передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2015 року між ТДВ «СК «Індіго» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір страхування наземного транспорту №206-00003-15, відповідно до умов якого предметом страхування є транспортний засіб - автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], страхова сума за договором дорівнює 700000,00 грн., сума загальної страхової премії складає 34510,00 грн., франшиза - 49000,00 грн. Пунктом 6.1. вищевказаного договору визначено, що страховим випадком за цим Договором є ДТП - дорожньо-транспортна пригода. 23.03.2015 року Страхувальник - відповідач по справі звернулася до ТДВ «СК «Індіго» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21.03.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу, при цьому нею було додано необхідний перелік документів для визнання випадку страховим. Як вбачається з наданої суду копії Звіту № 320/15 від 29.04.2015 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу VW TOUAREG, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 1 053 182,28 грн., ринкова вартість дорівнює 927 194,08 грн., також на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу на дату оцінку 21 березня 2015 року складає 927 194,08 грн., здійснення відновлювального ремонту визнано економічно необґрунтованим. У відповідності до наданої суду копії Звіту № 320-1/15 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу VW TOUAREG, державний знак [NUMBER] від 02.06.2015 року, складеного [PERSON], вартість пошкодженого транспортного засобу становить 317 800,00 грн. Також, у судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2015 року після одержання необхідних документів, ТДВ «СК «Індіго» складено Страховий акт №17464/206, згідно якого дорожньо - транспортна пригода визнана страховим випадком, а також проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 25 886,00 грн. 07.07.2015 року ТДВ «СК «Індіго» складено Страховий акт №17467/206, яким також подію визнано страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 135 814,00 грн. На підставі Наказу №17121 від 07.07.2015 року, 09 липня 2015 року через систему Аваль-Експресс на рахунок відповідача було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 135 814,00 грн. Не погодившись з вказаним розрахунком суми виплаченого страхового відшкодування 22 вересня 2015 року відповідач звернулася зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно якого просила вжити заходів для усунення порушення, яке полягає, на її думку, у неправильному застосуванні при розрахунку суми страхового відшкодування норм діючого законодавства України у сфері фінансових послуг, а також порушення умов укладеного Договору страхування наземного транспорту, що призвело до недоотримання Страхувальником відшкодування завданих збитків у повному обсязі, а також просила вжити до ТДВ «СК «Індіго» інші відповідні виявленим порушенням заходи впливу. За результатами розгляду вищевказаної скарги, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 07 жовтня 2015 року складено Акт про правопорушення, вчинені Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Індіго» на ринку фінансових послуг № 721/13-15/6, відповідно до якого Нацкомфінпослуг, розглянувши документи, надані ТДВ «СК «Індіго», встановив порушення умов Договору страхування наземного транспорту від 05.02.2015 року, що свідчить (як зазначено у Акті) про порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг. На підставі вищевказаного Акту 27.10.2015 року Нацкомфінпослуг було видано розпорядження № 2595 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго», яким встановлено порушення законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: ч.2 ст. 20 Закону України «Про страхування» та п. 2.15 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 40 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 15.09.2003 року за №805/8126, зобов'язано ТДВ «СК «Індіго» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, повідомити Нацкомфінпослуг про їх усунення з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 17.11.2015 року. З метою уникнення заходів впливу, на підставі Розпорядження Нацкомфінпослуг №2595 від 27.10.2015 року ТДВ «СК Індіго» 18.12.2015 року було проведено відповідачу доплату страхового відшкодування в сумі 171 500.00 грн., додатково СК «Індіго» було сплачено пеню в розмірі 39 055.02 грн., а всього на користь відповідача було сплачено 210 555.02 грн. Оскільки позивач не погоджується з доплатою страхового відшкодування та пенею в зазначеному вище розмірі та вважає їх набутими відповідачем без достатньої на те правової підстави та з порушенням умов договору страхування, був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що при розрахунку страхового відшкодування ТДВ «СК «Індіго» з урахуванням умов Договору про страхування наземного транспорту (п.п. 22.2, 22.5 Договору) використовувалися такі показники: страхова сума - 700 000,00 грн.; ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку - 927 194,08 грн., вартість пошкодженого ТЗ - 317 800,00 грн., франшиза - 49 000,00 грн., коефіцієнт пропорційності страхового відшкодування = 700000,00 грн./927194,08 грн.=0,7550; вартість відновлювального ремонту - 1 053 182,28 грн., вартість майнової шкоди - 927 194,08 грн., несплачена страхова сума - 25 886,00 грн. Коефіцієнт пропорційності згідно Закону України «Про страхування» та Договору страхування, застосовується до розміру завданого збитку (927 194,08 грн.). Застосування коефіцієнту пропорційності до розміру збитку якраз і складе розмір страхової суми: (927 194,08 * 0,755 = 700 031,53 грн.) В той час як позивач при розрахунку суми страхового відшкодування застосовує коефіцієнт пропорційності не до розміру збитків (як це встановлено законом - абзац 15 статті 9 Закону України «Про страхування»), а до страхової суми (700 000,00 грн.) яка становить 75,5% від розміру збитків. Застосування коефіцієнту пропорційності має сенс в разі пошкодження ТЗ, внаслідок якого він не є конструктивно загиблим. При виплаті відшкодування ринкова вартість складової множиться на значенні цієї частки (частка застосовується до ринкової вартості деталі та робіт - тобто до збитку). В тому ж разі, коли автомобіль внаслідок страхової події є конструктивно знищеним (тобто збиток дорівнює вартості автомобіля до ДТП) нема підстав застосовувати цю частку, оскільки відповідно до закону (абзац 17 статті 9 Закону України «Про страхування»), частка застосовується до збитку (тобто до вартості автомобіля ДТП), і застосування такої частки до вартості автомобіля (у випадку конструктивної загибелі вартість збитку дорівнює вартості автомобіля до ДТП) матиме своїм результатом страхову суму за договором. В той же час застосування коефіцієнту пропорційності в разі конструктивної загибелі транспортного засобу по відношенню до страхової суми позбавлено математичного сенсу та прямо суперечить Закону України «Про страхування» та Договору страхування. Іншими словами, коефіцієнт пропорційності може бути застосований і при конструктивній загибелі, але застосовуватись він повинен за тими ж правилами, за якими він застосовується при часткових збитках - тобто до розміру збитку. При часткових збитках збитками є ринкова вартість ремонту автомобіля, а при повному збитку (конструктивній загибелі) - ринкова вартість всього автомобіля до ДТП 927 194,08 грн.). В судовому засіданні судом було досліджено постанову Окружного Адміністративного суду м. Києва від 28.12.2016 року (а.с. 70-72), відповідно до якої було відмовлено ТДВ СК «Індіго» в позові до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування рішення, а саме Розпорядження Нацкомфінпослуг №2595 від 27.10.2015 року «Про застосування заходу впливу до ТДВ «СК Індіго». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 року (а.с. 88-92) залишено без змін постанову Окружного Адміністративного суду м. Києва від 28.12.2016 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.10.2015 оку № 2595 «Про застосування заходу впливу до ТДВ «СК Індіго» є правомірним, виданим у відповідності до вимог чинного законодавства у сфері фінансових послуг та підлягає виконанню позивачем у повному обсязі. Тобто, порушення встановлені актом про правопорушення, вчинені Товариством на ринку фінансових послуг №894/13-15/13/5 від 03.12.2015 року та оскаржуваним Розпорядженням фактично визнані та усунуті позивачем, оскаржуване Розпорядження на момент ухвалення судового рішення є виконаним. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно набутої суми страхового відшкодування не підлягають задоволенню, оскільки не є доведеними представником позивача в судовому засіданні, договором страхування при повній конструктивній загибелі транспортного засобу передбачено застосування коефіцієнту пропорційності саме щодо фактичного розміру збитку, а не визначеної Договором страхування страхової суми.

Outcome: dismissed