Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. 20.12.1999 шлюб між подружжям розірвано, про що зроблено актовий запис № 686 (а.с. 3). 09.08.1998 у подружжя народилася дитина [PERSON], що видно із свідоцтва про народження, актовий запис № 4. Батьками дитини є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] навчається в ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», на денній формі навчання (а.с. 22). В звязку з навчанням у м. Дніпро остання змушена проживати у гуртожитку № 6 ДЗ «ДМА МОЗУ» та здійснила оплату за проживання та комунальні послуги за період з 01.09.2015 по 28.02.2017 у розмірі 5050 грн. 00 коп. (а.с. 53, 201), стипендію не отримує (а.с. 51, 199). Як відповідач [PERSON] так і його донька [PERSON] мають захворювання, у звязку з чим потребують додаткових витрат на лікування (а.с. 64, 65, 77, 78, 80, 85, 86). Суд також враховую, що відповідач має батьків пенсіонерів [PERSON] та [PERSON], які отримують пенсію за віком, однак її розмір є недостанім для забезпечення їх потреб (ас. 159-162). Відповідач [PERSON] працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в доменому цеху №1 та отримує стабільну заробітну плату (а.с. 175, 176). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз'яснив таке: «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім'ї, яких він (вона) зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров'я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні своєї матері, мешкає в м. Дніпро,та сплачує кошти за проживання у гуртожитку. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, наявність на його утримання батьків пенсіонерів. Згоду відповідача з уточненими позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобовязання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати позивача у розмірі 1/8 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачем уточнених позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved