Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 2500 грн. щомісячно. Втім після рішення суду змінилося матеріальне становище, 26.12.2016 року підприємницьку діяльність припинив. 09.12.2016 року працевлаштувався і отримує заробітну плату у розмірі 3 200 грн. Вважає, що не здатен сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Тому просить зменшити розмір стягнення аліментів на дитину до 1 / 4 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач і його представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач та представник вимоги не визнали, зокрема зазначили, що позивач штучно погіршив свій матеріальний стан. Він не розумно відмовився від прибуткової підприємницької діяльності. Позивачем вжито заходів для приховування свого дійсного матеріального становища, маршрутні таксі оформлені на інших осіб. Працевлаштування з мінімальною заробітною платою є сумнівним. Відповідач купив собі квартиру. Вважають, що матеріальний стан позивача фактично не змінився. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 28.11.2016 року ухвалене рішення апеляційним судом Сумської області у справі №592/8037/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Так стягнуті аліменти на утримання сина щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 01.09.2016 року, у розмірі 2 500 грн. При ухваленні рішення суд виходив з матеріального становища сторін. Так судом встановлено, що [PERSON] не має самостійного доходу. [PERSON] за 2015 рік задекларував дохід у 48 000 грн.. Під час судового розгляду у апеляційному порядку він пояснив, що є субєктом підприємницької діяльності, має два маршрутні таксі з найманими працівниками, загалом має місячний дохід у розмірі 6 000 грн.. Під час розгляду цієї справи за позовом [PERSON] судом встановлено, що 26.12.2016 року позивач припинив свою підприємницьку діяльність, внесено відповідний запис №26320060005016906 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. З 09.12.2016 року по 16.03.2017 року позивач працював водієм у ТОВ «СНД-Автотранс», середня заробітна плата становила 2584,05 грн. З 17.03.2017 року позивач працює водієм у ПП «СОГОР», з оплатою праці у мінімальному розмірі. Заробітна плата позивача за останній повний місяць роботи, за квітень 2017 року у ПП «СОГОР» після відповідних утримань становила 2842,63 грн.. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180,\~181, 182, 184, 191, 192 СК України. Відповідно до положень зазначених статей батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому такий обовязок є рівним, як для матері з якою проживає дитина так і батька який проживає окремо. Аліменти можуть бути стягнуті на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З встановленого вбачається, що після стягнення аліментів за попереднім рішенням суду матеріальне становище позивача змінилося, на час судового розгляду дохід зменшився. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~\~ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Ураховуючи наведене, та розглядаючи справу у межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню до 1 / 4 частини щомісячно. Заперечення відповідача не спростовують встановленого та відповідно не впливають на прийняття рішення. Відтак позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved