overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну домовленість, згідно якої [PERSON] зобовязалася передати автомобіль марки «Мерседес-Бенц», номер шасі (кузова, рами) WDD2040081F090158, н/з [NUMBER] у власність [PERSON] Проте до теперішнього часу [PERSON] зобовязання не виконала. Оригінал технічного паспорту на транспортний засіб [PERSON] не повернула. На телефоні дзвінки не відповідає від зустрічей з позивачем ухиляється. Позивач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Відповідача в судове засідання у справі не зявлялася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено усну домовленість, згідно якої [PERSON] зобовязалася передати автомобіль марки «Мерседес-Бенц», номер шасі (кузова, рами) WDD2040081F090158, н/з [NUMBER] у власність [PERSON] Проте до теперішнього часу [PERSON] зобовязання не виконала. Оригінал технічного паспорту на транспортний засіб [PERSON] не повернула. На телефоні дзвінки не відповідає від зустрічей з позивачем ухиляється. Згідно до ст. 316 ЦК України права власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання про що зазначає рішенні. Таким чином, Науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру МВС України на предмет остаточної ринкової вартості автомобіля провести експертизу транспортного засобу марки «Мерседес-Бенц», номер шасі (кузова, рами) WDD2040081F090158, н/з [NUMBER] та реєстрація автомобіля за позивачем має бути здійснена Територіальним сервісним центром №1242 МВС України в Дніпропетровській області без сплати митних платежів, збору при першій реєстрації транспортного засобу, та за наявним ідентифікаційним номером вузлів та агрегатів автомобіля, які підлягали змінам. Таким чином, на підставі ст.ст. \~10,\~11,\~60,\~212 - 215,\~218,\~224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначав, що 11.11.1995 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №936. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з дружиною разом не проживають, дитина проживає з ним та залишиться проживати і після розірвання шлюбу. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Шлюб розриває вперше. У судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви від 23. 05.2016 року, в яких позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, а відповідач погодилася на розірвання шлюбу та просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 листопада 1995 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 936. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначав, що 12.05.2009 року Іркліївською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №7. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати сумісне життя. Фактично шлюбні відносини у них припинилися з вересня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечитиме його інтересам. Щодо неповнолітньої дитини спору немає, син буде проживати з відповідачкою. У судове засідання позивач та відповідач не зявилися, направили до суду письмові заяви відповідно від 18. 04.2016 року та від 24.05.2016 року, в яких позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, а відповідач погодилася на розірвання шлюбу та просила розглянути справу за її відсутності, оскільки не має можливості приїхати на засідання через складну ситуацію в зоні АТО. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Іркліївською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що 03 липня 1993 року виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області був зареєстрований їх шлюб, про що зроблено актовий запис №21. Мають дочку, [PERSON], [INFO]. З дружиною разом не проживають з 2006 року. Спільне життя не склалося з причин різних поглядів на життя. На даний час спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вдруге. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю та просив задовольнити, уточнивши при цьому, що шлюб розриває вдруге, та додатково пояснив, що наразі він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. З дружиною разом не проживають вже 9 років. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, тому суд за згодою позивача ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 03 липня 1993 року у виконавчому комітеті Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області зареєстрували свій шлюб, про що складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як пояснив позивач, дочка [PERSON] наразі є дорослою та заміжньою. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить його інтересам, а відповідач не направила суду своїх заперечень на позов, шлюб тривалий час існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що 04 лютого 2011 року виконавчим комітетом Курахівської селищної ради м.Селідове Донецької області був зареєстрований їх шлюб, про що зроблено актовий запис №6. Від шлюбу дітей не мають. Шлюб розриває з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки і сварки. Фактичні сімейні відносини припинені одразу з травня 2015 року. Подальше збереження шлюбу є неможливим, на примирення не згодний. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Позивач у судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву від 09.06.2016 року, в якій просив розглянути справу за його відсутності у звязку з відбуванням ним покарання в місцях позбавлення волі. Відповідач також не зявилася, однак з виправної колонії до суду разом із заявою позивача була надіслана заява і від відповідача [PERSON], яка також просила в ній розглянути справу за її відсутності, оскілки не має можливості виїхати з м. Тореза Донецької області за відсутності у неї перепустки та з інших причин. Підтвердила в ній, що спільного сумісного майна не мають, претензій матеріального характеру до відповідача вона не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 лютого 2011 року у виконавчому комітеті Курахівської селищної ради м.Селідове Донецької області зареєстрували свій шлюб, про що складено відповідний актовий запис №06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач погодилася на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб тривалий час існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач у квітні 2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, вони мають спільних неповнолітніх дітей\~ - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дітей\~ відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі(а.с. 26). \~ \~ \~ \~\~Відповідач, що\~ належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання\~ не з`явився, причини неявки суду не повідомив, на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі (а.с. 23,24). \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач з відповідачем перебувають в шлюбі, що зареєстрований 10 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 95, згідно зі свідоцтвом про шлюб (а.с.3), мають від шлюбу спільних дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], згідно зі\~ свідоцтвами про народження (а.с. 4,5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач\~ добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. \~ \~ \~ \~Суд\~ враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України.\~ Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний. Інших дітей відповідач не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. \~ \~ \~ \~Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей\~ - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами\~ ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 06 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через погіршення сімейних стосунків та фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.08.2011 року Відділом актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, [NUMBER], актовий запис №39. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач не заперечував проти задоволення позову . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 06 серпня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, [NUMBER], актовий запис №39 ( а.с.4). Від шлюбу подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5), яка проживає з позивачем. Позивач вказала суду, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, між ними постійно виникали конфлікти через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач пред'являє їй необгрунтовані претензії, а також веде аморальний спосіб життя, маючи дружину та дитину, довгий час зустрічається з іншою жінкою. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено з 28.07.2015 року, тому збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам дитини. Наміру жити далі разом позивач не має, примирення вважає неможливим. Відповідач вказав суду, що примирення з позивачем не можливе та просив суд шлюб розірвати. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, на життя вони дивляться по різному, не мають спільних інтересів. Між сторонами постійно виникають напружені відносини та конфлікти, які негативно впливають на виховання дитини. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сім'ї. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася у липні 2015 року, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї та в першу чергу інтересам дитини . Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 18 червня 2011 року вони зареєстрували шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав. Суд , ознайомившись з позовною заявою, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази , вважає , що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 18 червня 2011 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 18 червня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 25 ( а.с.5). Від спільного проживання сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують. Позивач вказала суду, що причиною розірвання шлюбу є подружня зрада по відношенню до відповідача. Вона зустріла іншого чоловіка з яким має намір створити нову сім'ю та чекає від нього дитину. Просила суд строк для примирення не надавати, оскільки подальше сумісне проживання між нею та відповідачем не можливе. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, при цьому вказав суду , що старша донька залишається проживати з ним, а менший син з дружиною. За наведених підстав суд вважає , що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач у квітні 2016 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що з 03 лютого 2007 року вона проживала в шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. 13 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано, донька залишилася проживати з позивачем і знаходиться повністю на її утриманні. [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно. Позивач в судовому засіданні просила суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач вимоги позивача визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що 03 лютого 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний запис за № 07 (а.с.8). 13.03.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12(а.с.6). Від шлюбу у у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка прожаває разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпечення дитини не бере. Сторони добровільної угоди про утримання дитини не досягли. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, тому суд кошти на утримання дитини (аліменти) присуджує у частці від доходу (заробітку) її батька. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи та що [PERSON] є працездатного віку , інших стягнень з нього не проводиться, тому він зобов'язаний згідно Закону належним чином забезпечувати та утримувати свою дитину. Таким чином позовна заява визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved