Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що знаходилася у шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка навчається на денному відділенні Сумського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала. В процесі розгляду справи не заперечувала проти стягнення аліментів у меньшому ніж заявлено в позові розмірі. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати 2000,00 грн. щомісячно, пояснив, що на його утриманні знаходиться дитина та скоро народиться ще одна. 3-тя особа позов підтримала. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 14 серпня 2019 року. Згідно довідки дата 14 серпня 2019 року визначена помилково, дійсна дата - 9 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 4 листопада 2019 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 5). [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення Сумського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій, термін навчання з 1 вересня 2017 року по 30 січня 2021 року на бюджеті (а. с. 7). В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що отримує стипендію в розмірі 1000 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, відповідач повторно одружений з [PERSON] , яка знаходиться на 30 тижні вагітності станом на 19.09.2019 року, що підтверджується листком непрацездатності. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з довідкою №1004 від 22 жовтня 2019 року, [PERSON] навчається на 4 курсі денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, закінчує навчання 30 червня 2020 року. Відповідач у справі має щомісячний дохід близько 20000 грн., що не заперечували сторони у справі. Згідно ст. 180, ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років. Відповідач є працездатним, інвалідом не являється, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Ст. 182 СК України передбачений мінімальний розмір аліментів на одну дитину - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак вказана норма стосується саме утримання дітей до досягнення ними 18 років. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання таких обмежень не містить. Таким чином, за умов розумності та справедливості, з врахування позиції позивача та відповідача, суд вважає за необхідне стягнутиз відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/10 частки його доходу щомісячно до закінчення нею навчання. Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу вимоги позивача щодо встановлення мінімального розміру аліментів, що підлягають стягненню, оскільки мінімальний розмір встановлений діючим законодавством для неповнолітніх дітей, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При визначенні розміру аліментів судом враховано майнове становище сторін, отримання [PERSON] стипендії, той факт, що на утриманні відповідача знаходиться донька [PERSON] та вагітна дружина. Крім цього судом, взятий до уваги обов`язок обох з батьків брати участь в утриманні дитини. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Outcome: partial