Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в розмірі 5213, 70 гриввень. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ „Фінансова компанія є гроші та [PERSON] було укладено договір №3612004699-010267 від 16.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту . Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті htt://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до Розділу 1 Договору, заявка - анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті Позивача, встановленої форми, яка виражає намір Клієнта/ отримати грошові кошти у позику та є невідємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору. Так, виходячи з вищезазначеного, договір №3612004699-010267 від 16.06.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року . Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору, (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 день (5.2. договору). Дата надання позики 16.06.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 16.07.2018 року включно (п.5.4 Договору). Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 363.70 грн. за 31 днів. Проценти за\~користування позикою\~становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування Позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1363,70 грн. Платіжним дорученням №2658 від 16.06.2018 року та повідомленням №1149 від 30.11.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Отже, позикодавець свої зобовязання за договором №3612004699-010267 від 16.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Проте позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. На даний час відповідач заборгованість за договором №3612004699-010267 від 16.06.2018 року не погасив. Відповідно п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1903,70 грн., заборгованості за пенею у розмірі 2310 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 5213,70 грн. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВ „Фінансова компанія „ Преміум актив було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у звязку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі повязані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ „Фінансова компанія „ Преміум актив набуло статусу нового кредитора стягувача за договором №3612004699- 010267 від 16.06.2018 року. Відповідно до п.2.1. договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: оригінали основних Договорів, підтвердження видачі кредиту по основним договорам клієнтом, розрахунки заборгованості Також згідно п. 2.3. Договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим Договором Клієнт зобовязаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом Договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. На сьогоднішній день Боржником не виконано своїх грошових зобовязань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум актив », за договором №3612004699-010267 від 16.06.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором №3612004699-010267 від 16.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 5213,70 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1903,70 грн., заборгованості за пенею - 2310 грн., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява в якій позивач позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, повернуті на адресу суду з відміткою: „За закінченням терміну зберігання, заперечень до позовної заяви суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що між ТОВ „Фінансова компанія є гроші та [PERSON] було укладено договір №3612004699-010267 від 16.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту . Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті htt://e-groshi.comі виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 1000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року (копія повідомлення та договору додається). Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору, (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 день (5.2. договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 16.07.2018 включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 363.70 грн. за 31 днів. Проценти за\~користування Позикою\~становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1363,70 грн. Платіжним дорученням №2658 від 16-06-2018 та повідомленням №1149 від 30-11-2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року . Отже, позикодавець свої зобовязання за договором №3612004699-010267 від 16.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для Фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувана за договором №3612004699- 010267 від 16.06.2018 року. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України „Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином у судовому засіданні встановлено порушення відповідачем умов договору № 3612004699- 010267 від 16.06.2018 року, а тому з [PERSON] на користь ТОВ „ФК „Преміум Актив підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 5213,7 гривень, що складається з заборгованості за кредитом - 1000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1903,70 грн., заборгованості за пенею - 2310 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн., які, у звязку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь. Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень, суд приходить до наступного висновку. Право на професійну правничу допомогу гарантоване статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем було надано: договір про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15 жовтня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» і фізичною особою-підприємцем [PERSON], акт приймання-передачі наданих послуг №_б/н_ від 20.11.2018 року по Договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018 року, платіжне доручення. Позивач самостійно вирішує питання про вибір свого представника у суді, однак держава гарантує такій особі право на відшкодування витрат на правничу допомогу, надану лише адвокатом. Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка не має статусу адвоката, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення до судових витрат сум, сплачених позивачем за послуги, надані особою, яка не є адвокатом, а тому немає підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на юридичні послуги.

Outcome: partial