Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач у січні 2016 року звернувся до суду з позовом, яким просив :- стягнути, солідарно, із [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (ЄДРПОУ 09807750) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засоб (з Правилами) №11402646000 від 09.10.2008 року в сумі- 14 091,31 грн.; - стягнути, солідарно, із [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (ЄДРПОУ 09807750) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засоб (з Правилами) №11402646000 від 09.10.2008 року в сумі- 14 091,31 грн.; - стягнути, солідарно, із [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (ЄДРПОУ 09807750) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засоб (з Правилами) №11402646000 від 09.10.2008 року в сумі- 14 091,31 грн.; - стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (ЄДРПОУ 09807750) суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн., в рівних частках з кожного по 344,50 грн. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с.84-85). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подали. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так зясовано, що 09 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засоб (з Правилами) №11402646000, відповідно до якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 21 687,00 доларів США, визначено кінцевий строк повернення кредиту не пізніше 09.10.2015 року, зі сплатою 15,00 % річних. Відповідно Додатку №1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору відбувається з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. Додатковою угодою №2 від 13.01.2012 року до кредитного договору змінено форму кредитування. Банк зобовязався надавати позичальнику кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі - 190 654,12 грн. Кредитування позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин (траншів) в будь-якій валюті, що передбачена договором в межах ліміту кредитної лінії. Умовами додаткової угоди встановлено, що валютою кредиту (траншу) можуть бути: долар США та/або гривня України. Базовою валютою за Кредитним договором є гривня. На дату укладання Додаткової угоди позичальнику надався транш в національній валюті в розмірі 95 773,57 грн. Сторони домовились, що з 13 січня 2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 15 % річних,з 13 січня 2013 року встановлюється процентна ставка в розмірі 17,5 % річних. Згідно умов Договору кредиту, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання, використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути суму кредиту, сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором. Зобов'язання щодо надання кредиту Кредитором виконано в повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з розділом 4 Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Договором щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, не виконує, внаслідок чого станом на 06.01.2016 року має заборгованість в розмірі - 14 091,31 грн., з них: 9 512,18 грн.- кредитна заборгованість; 2 502,42 грн. - заборгованість по процентам; 1 188,23 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 888,48 грн.- пеня за прострочення сплати процентів, розрахунок якої додається (а.с. 36-46). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Так, з метою забезпечення виконання обовязків за договором про надання споживчого кредиту №11402646000 від 09.10.2008 року між Банком та [PERSON] 09.10.2008 року укладено договір поруки №233279, 13 січня 2012 року Додаткову угоду №1 до Договору поруки № 233279 від 09 жовтня 2008 року; [PERSON] 09.10.2008 року укладено договір поруки №233280, 13 січня 2012 року Додаткову угоду №1 до Договору поруки № 233280 від 09 жовтня 2008 року, [PERSON] 09.10.2008 року укладено договір поруки №233402, 13 січня 2012 року Додаткову угоду №1 до Договору поруки № 233402 від 09 жовтня 2008 року. За умовами Договорів поруки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Частина перша статті 553 ЦК України, передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 ЦК України, разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок боржників передбачений статтею 543 ЦК, згідно з якою у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані статтею 554 ЦК. Зі змісту цієї норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того самого зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає на підставі її спільного надання, у формі укладення одного договору (частина третя статті 554 ЦК). У такому разі поручителі відповідають перед кредитором солідарно. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку частина третя статті 554 ЦК застосована бути не може. Таким чином, оскільки зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки, у такому випадку відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу тягаря відповідальності перед кредитором. Крім того, до поручителя, який виконав зобов'язання за кредитним договором, переходять права кредитора лише в розмірі частини зобов'язання, виконаного ним. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11.03.2015 № 6-35цс15, який та відповідно до вимог статті 360-7 враховується судом при розгляді цієї справи. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 344,50 грн., з кожного, судового збору.

Outcome: approved