Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 02.03.2012р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0843/82/0026375, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 30 213,90 грн., зі сплатою 28,9 % річних за користування кредитом, строком до 02.03.2018 року. З укладенням Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту (пункт 1.1.4 та 3.1 Кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 10.3 Кредитного договору). Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 7.3.2 Кредитного договору). Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання. Вимогу Кредитора про дострокове погашення кредиту - не виконав. Станом на 21.05.2014р. заборгованість Позичальника по Кредитному договору становить 32 947,71 грн., яка складається з: 25 921,68 грн. заборгованості за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 1 403,18 грн.); 3 489,12 грн. заборгованості за відсотками; 3 536,91 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Просив стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0843/82/0026375 від 02.03.2012р. визначену станом на 21.05.2014р. у сумі 32 947,71 грн. та суму судового збору 329,47 гривень. Представник позивача Куриш В.І. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0843/82/0026375 від 02.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 213,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28,9% на рік, строком до 02.03.2018 року, що підтверджується копією даного договору (ст. 10-18). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав. Відповідач станом на 21.05.2014 року має заборгованість в розмірі 32 947,71 грн., яка складається з: 25 921,68 грн. заборгованості за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 1 403,18 грн.); 3 489,12 грн. заборгованості за відсотками; 3 536,91 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком (а. с. 7). Згідно п. 10.3 Договору Банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань. На виконання вимог п. 7.3.2 Договору Банк 13.06.2014 року направив [PERSON] письмову вимогу про погашення наявної заборгованості, проте відповідач на вказаний лист не відреагував. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобов'язання, встановлені укладеним договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0843/82/0026375 від 02.03.2012 року добровільно не виконує і кредит не повертає, то з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 32 947, 71 грн., судовий збір в розмірі 329,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved