Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Лісовенко Д.І. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», в якому просив визнати виконавчий напис від 24.11.2020 №26487, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.03.2021 стосовно [PERSON] відкрито виконавче провадження №64893365 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом становить 7127,08 грн. Відповідно до постанови про виконавчого провадження від 18.03.2021 ВП №64893365 загальна сума до стягнення становить 7979,79 грн., в тому числі 140,00 грн. витрат виконавчого провадження 712,71 грн. виконавчого збору. Стягувачем за виконавчим написом від 24.11.2020 №26487 є ТОВ «Фінпром Маркет». Про існування даного виконавчого провадження позивач дізналась випадково із застосунку ДІЯ. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що борг в розмірі 7127,08 грн. виник за договором № 001-04150-030113 від 03.01.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , по якому, в свою чергу, відбулась неодноразова переуступка права вимоги, зокрема: 27.04.2018 ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги на користь ТOB «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке в свою чергу, відступило таке право 15.10.2020 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке 18.10.2020 здійснило переуступку права вимоги вже до Відповідача. Переуступка права вимоги відбувалась за договорами факторингу реквізити яких вказані у оскаржуваному виконавчому написі. Однак, Позивачу не відомо про існування кредитних правочинів, укладених в тому числі із ТОВ «Фінпром Маркет», доказів надання коштів у кредит та розрахунку заборгованості позивачу не надавалися, а також її не було письмово повідомлено про можливе відступлення права вимоги в порядку ч. 2 ст. 516 та ч. 2 ст. 1082 ЦК України та не отримано нею жодного доказу відступлення права вимоги. Позивач вважає, що виконавчий напис від 24.11.2020 №26487, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенко Є.М. із грубим порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами У країни» від 22.02.2012 №296/5 та Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/3992/21 (провадження № 2/711/2147/21). Ухвалою суд від 29.06.2021 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 10.08.2021 від директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому пропонує вирішити даний спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 1282,87 грн. у строк до 18 год. 00 хв. 11.08.2021, частина заборгованості у розмірі 5844,21 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 001-04150-030113 від 03.01.2013 та виконавчим написом № 26487 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Щодо поданого директором ТОВ «Фінпром Маркет» клопотання про врегулювання спору за участю судді заперечував проти його задоволення. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 10.08.2021 від директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої ТОВ «Фінпром Маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №26487 від 24.11.2020 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України), та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України) інші вимоги позивача не визнаються. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Олександріївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 21.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без участі представника. Відповідно до положень ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. В силу положень ст. 202 ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається. Враховуючи відсутність згоди позивача на врегулювання спору за участю судді, суд не вважає за можливе призначити процедуру врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення спільних нарад за участю сторін та їх представників, а тому в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді відмовляє, про що винесено ухвалу від 17.11.2021, яку занесено до протоколу судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №26487, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору факторингу № 408/К від 27.04.2018 відступило право вимоги за кредитним договором 001-04150-030113 від 03.01.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 26.04.2018 по 24.11.2020 включно, заборгованість у розмірі: 7065,27 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11,81 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7127,08 грн.. При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 22.02.2021 директор ТОВ «Фінпром Маркет» Яворським Р.І. звернувся до Олександріївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою, в якій просив розпочати примусове виконання виконавчого напису №26487 від 24.11.2020. Постановою заступника начальника відділу Олександріївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Павленко Л.В. від 18.03.2021 відкрито виконавче провадження №64893365 з виконання виконавчого напису №26487 від 24.11.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ТОВ «Фінпром Маркет» боргу у розмірі 7127,08 грн. Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги суд зазначає, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» надав заяву про визнання позовних вимог, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не скористався своїм правом на надання пояснень та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення позову. Позивачкою при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 13 від 24.06.2021, крім того, до подання позовної заяви нею було також подано заяву про забезпечення позову, за яку також сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., що підтверджується копією квитанції №33 від 18.06.2021, таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат становить 908,00 грн. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 454,00 грн. (50 відсотків судового збору за подання позовної заяви - 227,00 грн. та 50 судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 227,00 грн.). У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 158 ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved