Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 8405,43 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами у справі кредитного договору № 003-29076-071211 від 07.12.2011 року відповідач отримав у позивача кредит; однак, договірних зобов'язань належним чином не виконав, кредиту в повному обсязі не повернув, у зв'язку з чим станом на 05.11.2014 року утворилась заборгованість в сумі позову, в тому числі: за тілом кредиту - 2342,60 грн., за прострочем тілом кредиту - 3259,91 грн., за комісіями - 2802,92 грн. Позивач участі представника в судовому засідання не забезпечив, у позовній заяві просив розглянути справу без участі його представника, при цьому, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним на стор.11 паспорта відповідача, що стверджується копією паспорта [PERSON] [NUMBER], та у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що підтвердується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу; про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про задовлення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що у відповідності до п.1.1 договору № 003-29076-071211 від 07.12.2011 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, укладеного між сторонами у справі, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., встановивши на день укладення договору ліміт кредитної лінії на картковому рахунку позивача в сумі 6200 грн. та залишаючи за собою право раз у місяць змінювати розмірі ліміту кредитної лінії без складання додаткової угоди. Відповідач, користуючись платіжною карткою, здійснював операції за її допомогою, як по зняттю готівки, так і по сплаті кредитних платежів, внаслідок чого за період з 07.12.20211 року по 05.11.2014 року утворилась заборгованість: за тілом кредиту - 2342,60 грн., за прострочем тілом кредиту - 3259,91 грн., за комісіями - 2802,92 грн., що стверджується доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову. Відповідно до положень п.3.6 укладеного сторонами договору, клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами (п.п.1.1, 1.2), здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах (п.1.2); при цьому обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованість, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані, як і докази того, що відповідач скористався наданим йому у п.3.15 договору правом на розірвання цього договору в односторонньому порядку чи сторони іншим чином припинили договірні стосунки у відповідності до його умов чи закону. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved