Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення суду на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з розміру ? частини усіх видів заробітку (доходу) до 600,00 грн. та справу розглянути без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву у якій проти позову заперечувала у повному обсязі, вважаючи вимоги позивача не обґрунтованими та безпідставними, а тому просила суд відмовити у їх задоволенні і справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінять обставини, що впливають на визначення розміру платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2010 року по цивільні справі №2-3618/10, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2010 року щомісячно. Однак, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки з розміру ? частини усіх видів заробітку до 600,00 грн., у зв'язку зі зміною його сімейного стану і погіршенням його матеріального становища. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та зазначено позивачем у своїй заяві, він офіційно працює слюсарем в «Дніпропетровських РЕМ», тобто має офіційний регулярний дохід і за рішенням суду з нього стягуються аліменти саме у частці від заробітку (доходу). Таким чином його вимоги щодо зменшення розміру аліментів з ? частки до 600,00 грн. є необґрунтованими та такими, що порушують норми чинного законодавства, оскільки за вимогами ст. 184 СК України, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливо за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання доньки, визначаючи його саме в твердій грошовій сумі є необґрунтованими та безпідставними і задоволенню не підлягають. Крім того, не є підставою, в розумінні ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів посилання позивача на зміни сімейного стану. Зокрема, за змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. За таких обставин суд вважає, що визначений рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 20010 року розмір стягуваних з [PERSON], на утримання його доньки [PERSON] ([INFO]), аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та потреб самої дитини, а передбачені законом підстави для його зменшення відсутні. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо зменшення його заробітку з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду, щодо зміни його матеріального становища, погіршення або поліпшення стану його здоров'я, він фізично здоровий і може працювати, тому той факт, що позивач не бажає сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не є підставою для зменшення їх розміру. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки згідно рішення суду від 25 жовтня 2010 року не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed