Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні разом із своїм представником просять суд визнати позивача батьком [PERSON] , [INFO] та внести відомості до актового запису про її народження, зазначивши позивача батьком дитини. При цьому позивач та його представник покликаються на те, що з 2002 року по 2006 рік сторони проживали в м.Омськ Російської Федерації однією сім`єю без укладення шлюбу. Згодом позивач переїхав проживати в м.Заліщики Тернопільської області, у будинок своїх батьків, що по [ADDRESS] , де проживає по даний час. У квітні 2021 року до нього з Російської Федерації приїхала колишня цивільна дружина відповідачка по справі [PERSON] , та повідомила, що [INFO] народила дочку [PERSON] і позивач є її батьком. На момент народження дитини вони з відповідачкою, як стверджує позивач, проживали окремо, тому дитина зареєстрована на підставі ст.135 Сімейного кодексу. Позивач визнає своє батьківство відносно дочки [PERSON] , та стверджує, що вона була зачата під час їх з відповідачкою проживання однією сім`єю. У свідоцтві про народження дитини її ім`я по батькові значиться [PERSON] . В даний час позивач, дружина відповідачка по справі та їх дочка [PERSON] проживають разом за вищевказаною адресою в м.Заліщики, позивач, як він стверджує, вважає себе батьком [PERSON] тому бажає визнати своє батьківство шляхом звернення до суду з даною позовною заявою, яку просить задовольнити повністю. Ухвалою суду 21.09.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідачка [PERSON] відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судовому засіданні позов визнала повністю та просить його задовольнити. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов повністю, виходячи із наступного: Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.08.2006 року, виданого Кіровським відділом департаменту РАЦС Міністерства державно-правового розвитку Омської області, [INFO] в м.Омськ, Омської області, Росія, народилася [PERSON] , матір`ю якої значиться [PERSON] , у графі батько наявні прочерки, про що 13.08.2006 року складено актовий запис про народження №987. Згідно приписів ст.122 ч.1 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У судовому засіданні встановлено, що на момент народження дитини [PERSON] , сторони [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. На цьому в підтвердження своїх позовних вимог наполягає позивач і даний факт підтверджує відповідачка. Відповідно до ст.125 ч.1 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ст.128 СК України). Стаття 135 СК України встановлює, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до приписів ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що оскільки в судовому засіданні позивачем в повній мірі доведено та відповідачкою визнано те, що дитина [PERSON] походить саме від позивача, даний позов, враховуючи насамперед інтереси неповнолітньої дитини, слід задовольнити повністю, визнати позивача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести відомості до актового запису про народження останньої, зазначивши її батьком [PERSON] , громадянина України. Вирішуючи, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved