Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги (а.с21-22) просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті\~ [PERSON], яка померла 05 травня 2011 року,\~ на житловий будинок по вул. Зарічна, 27 в с. Підгірне, Василівського району, Запорізької області, а саме: житловий будинок А-1, Б- літня кухня, В- сарай, Г- гараж, Д- сарай, Є сарай, Ж погріб, І убиральня, №1 огорожа, №2 колодязь. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, він своєчасно та належним звернувся до Василівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити її в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності [PERSON] на будинок відсутні. \~ \~ \~ \~Позивач, представник відповідача та\~ представник третьої особи\~ у судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надано. \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, \~який засвідчує його право власності. Правовідносини щодо спадкування позивачем нерухомого майна після смерті [PERSON] за заповітом врегульовані положеннями ст.ст.1216-1223, 1225, 1233-1236, 1251, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 05 травня 2011 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6). Її чоловік [PERSON] помер 22 серпня 1996 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.5). \~Ступінь родинних відносин, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого видно, що шлюб був укладений 30 листопада 1979 року (а.с.19). З довідки Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області від 02 квітня 2015 року вбачається, що згідно облікового рахунку № 255 по-господарської книги 1996-2000 років № 4 разом з [PERSON] проживала його дружина [PERSON], яка у вказаному вище будинку проживала по дату своєї смерті - 05 травня 2011 року (а.с.18). Згідно довідки Підгірненської сільської ради особового рахунку № 362 по-господарської книги 2011-2015 років № 4 разом з [PERSON] на день її смерті з нею за вказаною адресою ніхто не проживав (а.с.18). Позивач є спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON], що підтверджено заповітом від 18 січня 2008 року, посвідченим Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, який є у спадковій справі № 285/2011, копія якої надана суду нотаріальною Конторою. Зі спадкової справи видно, що окрім позивача, спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав (а.с.35-43). Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Постановою нотаріуса від 27 червня 2014 року у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок нотаріусом було відмовлено, у звязку з тим, що спадкоємець не надав правовстановлюючий документ та витяг з Державного реєстру речових прав на вказаний житловий будинок, що підтверджували б право власності спадкодавця на нього (а.с.7). Згідно довідки РКП «Василівске БТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: вул. Зарічна, буд. 27, с. Підгірне, Василівський район, Запорізька область не зареєстровано (а.с.12). Також у судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1996 року виконкомом Василівської районної ради Запорізької області було прийняте рішення №196 «Про реєстрацію житлового фонду», відповідно \~до якого виконком Василівської районної ради зобовязав сільські ради, які знаходились на території Василівського району, в тому числі і Підгірненської \~\~сільську раду, оформити право власності на житлові будинки, що заходяться на території сільських рад Василівського району Запорізької області у відповідності з подвірними списками, згідно додатків по кожній сільській раді; видати громадянам [PERSON] про право власності та реєстраційні [PERSON] на житлові будинки громадян. Відповідно до архівного витягу з вказаного рішення за [PERSON], на час його перебування у шлюбі з [PERSON], а було визнано право власності на житловий будинок по вул. Зарічній, 27 у с.Підгірне Василівського району Запорізької області, \~однак за його життя правовстановлюючих документів про право власності оформлено не було. Відповідно до положень діючого на той час КЗпШС, вказаний будинок відносився до обєктів спільної сумісної власності подружжя. З архівної довідки, наданої суду Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що після померлого 22 серпня 1996 року [PERSON], спадщину приймала за законом лише його дружина [PERSON] (а.с.50-51), яка отримувала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді сертифікату на земельну частку (пай), на інше спадкове майно, свідоцтво не видавалося. Оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя також не було оформлено правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, на теперішній час це є перешкодою для позивача в оформленні спадщини в нотаріальній конторі. На час \~будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд відповідно до технічного паспорта з 1956 по 1985 рік, був чинним ЦК України 1963 року, \~яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок. Відповідно до ст. 100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України \~№7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Таким чином, зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку за померлим на теперішній час [PERSON] за його життя у виконкомі сільської ради та визнання за ним права власності на вказаний будинок на час його шлюбу з [PERSON], рішенням виконкому Василівської районної ради, спадкодавець [PERSON], прийнявши спадщину за законом після смерті свого чоловіка, на час чинності ЦК України )ред..1963р.), продовжуючи проживати в будинку до своєї смерті, коли набув чинності ЦК України в ред..2003р.), [PERSON] мала право свою частку у спільному майні подружжя на вказаний будинок та в порядку спадкування, після смерті свого чоловіка [PERSON], тому і позивач має право на спадкування будинку за заповітом після смерті [PERSON]. але у судовому порядку, бо первинна реєстрація права власності спадкодавців не була проведена в БТІ, правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Наявності спадкоємців, що мають право на обовязкову \~частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], звернувся вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, первинна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлою не проводилася, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, суд приходить до висновку, \~що позовні вимоги про визнання за позивачем \~права власності в порядку спадкування на житловий будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved