Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача, [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує, що з 08 червня 2019 року перебуває у шлюбі з відповідачем. З моменту народження дитини [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, що змусило позивача звернутися до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів, які відповідач не сплачує. Заборгованість по аліментах складає близько п`яти місяців. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Також зазначає, що відповідач погрожує позивачу та її матері вбивством, що змусило її звернутися до Люботинського відділу поліції. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та обґрунтувала обставинами, викладеними в позовній заяві. Пояснила, що з червня 2020 року відповідач дитину не провідував, не спілкувався з нею, аліменти на її утримання не сплачує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що з позивачкою не проживає. Залишити сім`ю був змушений через постійні сварки та втручання у сімейні відносини тещі. Проживаючи окремо, неодноразово намагався поговорити по телефону, але слухавку позивачка не бере. На даний час ніде не працює, а тому виникла заборгованість по аліментах. Через постійні сварки навідати дитину не має можливості. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області - у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла письмова заява, в якій просить провести судове засідання без участі представника органу опіки та піклування. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 08 червня 2019 року, актовий запис №141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 червня 2019 року ( а.с.14). З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , слідує, що його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.13). З [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується судовим наказом Люботинського міського суду м. Люботин Харківської області від 18 серпня 2020 року ( а.с. 15-16). [PERSON] фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується актом ( а.с.17). 08 вересня 2020 року у ЧЧ Люботинського ВП зареєстровано звернення [PERSON] , в якому зазначено, що її чоловік [PERSON] погрожує їй фізичною розправою (талон-повідомлення єдиного обліку №6641) (а.с.18). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 січня 2020 року слідує, що заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] з 10 липня складає 10177,81 гривень. У жовтні, листопаді та грудні було здійснено часткову сплату аліментів ( а.с.61). За місцем проживання [PERSON] характеризується задовільно, що підтверджується відповідною довідкою-характеристикою (а.с.60). Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. За таких обставин, суд вважав доведеним, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, але існування заборгованості за аліментами та невідвідування дитини повною мірою не може свідчити про ухилення батька від виконання своїх обов`язків. Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 16 січня 2019 року у с праві № 465/3694/14-ц. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, щоу задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed