Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він та члени його сімї на законних підставах зареєстровані та проживають у квартирі №115 гуртожитку по вул. Нижньосироватська, 62 в м. Суми. З метою приватизувати житло вони звернулися до органу приватизації, але їм відмовлено в приватизації по причині того, що законодавство не передбачає наявність квартир у гуртожитках і розяснено право про вирішення питання у судовому порядку. Просить зобовязати відповідача вчинити дій щодо передачі їй та членам її сімї у власність в порядку приватизації займаного ними житлового приміщення. У даній справі 23.11.2017 року було відкрите провадження та справу призначено до розгляду на 16.02.2018 року. У звязку з із змінами процесуального закону 16.02.2018 року судом проведене підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 03.04.2018 року. 16.02.2018 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що законом не визначена можливість приватизації квартир у гуртожитках. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Представник відповідача позов заперечила, посилаючись на те, що законом не визначена можливість приватизувати квартиру у гуртожитку. Пояснила, що позивач звертався до них з відповідною заявою, але йому було відмовлено у приватизації житла. Зазначила, що гуртожиток по вул. Нижньосироватська, 62 перебуває у власності територіальної громади м. Суми. У вказаному гуртожитку частина першого поверху попереднім власником - ПАТ «Сумихімпром», було проведене переобладнання з улаштуванням окремих квартир. Пояснила, що позивачем не здійснювалося перепланувань займаного приміщення. Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказам наданими сторонами, вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 27.08.2007 року [PERSON] було видано ордер №2151 на право заняття з родиною, яка складається з 3 чоловік, житлової площі у гуртожитку для малих сімей [ADDRESS], площею 38,8 кв.м. (а.с.10) Відповідно до технічного паспорту станом на 01.09.2016 року (а.с. 11-12) квартира 115 в гуртожитку по вул. Нижньосироватська, 62 складається з кімнати, кухні, коридору та санвузлу. Загальна площа складає 38,2 кв.м. Відповідно до довідки ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» позивач зареєстрований у квартирі № 115 з 04.06.2008 року. Наймачем є позивач, разом з яким зареєстровані члени його сімї: дружина - [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 8 «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача приватизацію квартири. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що позивачу було відмовлено в приватизації квартири, у звязку з тим, що відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація квартир у гуртожитках. Відповідно до Закону України «Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло, в тому числі, шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Такі випадки передбачені п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та іосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача цей перелік не розповсюджується. Суду не надані жодні докази на підтвердження визнання недійсним ордеру чи незаконності проживання позивача з членами його сімї у спірному житловому приміщенні, зокрема, щодо порушення порядку вселення. Також суду не надані докази на підтвердження наявності визначених законом підстав ля відмови у приватизації позивачем займаного ним житлового приміщення. При цьому, слід зазначити, що відповідно до ордеру позивачу з членами сімї надана саме квартира під номером 115 в гуртожитку для проживання малих сімей за адресою м. Суми вул. Нижньосироватська, 62. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач вселений до квартири у гуртожитку на законних підставах, законність його проживання у спірному житловому приміщенні ніхто не оспорює, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved