Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є дочкою [PERSON], [INFO], який з 20.10.1987 р. по 30.07.2010 р. працював в ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». 30.07.2010 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. При виконанні трудових обов'язків її батько отримав професійне захворювання і 24.10.2012 року МСЕК встановила йому 60 % втрати працездатності та ІІІ групу інвалідності. Посилається на те, що втрата батька, який помер [INFO] у віці 60 років внаслідок отримання професійного захворювання, спричинила їй моральні страждання. Заподіяна моральна шкода полягає в фізичних та моральних стражданнях, оскільки з вини відповідача вона передчасно втратила рідну людину, постійно відчуває значне емоційне спустошення від цієї втрати, оскільки саме він був для неї взірцем для наслідування. Втрата батька повністю розбалансувала її нервову систему, що виражається в постійному емоційному напруженні, роздратуванні, швидкій зміні настрою, відчутті тривоги. Вказану моральну шкоду вона оцінює в 100 000 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці. Так, товариство на виконання вимог ст.29 КЗпП України повідомило під розписку [PERSON] про недосконалість технологій та наявність у зв'язку з цим шкідливих факторів на робочому місці. Також товариство забезпечило [PERSON] засобами індивідуального захисту, а у зв'язку з достроковим виходом на пенсію на пільгових умовах, здійснило повне відшкодування пільгової пенсії Пенсійному фонду України, який виплачував її. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.7, 8). З 20.10.1987 року по 30.07.2010 року [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», що підтверджується копією його трудової книжки (а. с.9-12). З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання». Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 вересня 2012 року, - батьку позивача, [PERSON], встановлено професійне захворювання: ХОЗЛ пилової етіології І ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук. Міофіброз м'язів передпліч та плечового поясу, двосторонній плечелопатковий периартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових, променево-зап'ястних і міжфалангових суглобів, зі стійким больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалої дії локальної вібрації, фізичного перенапруження. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. (а.с.13). 24.10.2012 року МСЕК встановила батьку позивача ІІІ групу інвалідності та 60 відсотків втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.14). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 вересня 2012 року, - причиною професійного захворювання, встановленого батьку позивача, є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, показників важкості праці та впливу локальної вібрації. Професійне захворювання виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, тривалою роботою в шкідливих умовах праці. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Відповідно до довідки Сумської обласної МСЕК від 18.10.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON], який помер [INFO], з профзахворюванням (а.с17). З копії посмертного епікризу з медичної карти №7135 стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що встановлено основний діагноз: інфаркт головного мозку в басейні лівої середньої мозкової артерії з правобічною геміплегією і тотальною афазією (а.с.39). Згідно копії протоколу розтину №338/2013 р., вбачається, що на підставі клінічних патологоанатомічних і даних гістологічного дослідження витікає, що у хворого [PERSON] мало місце основне комбіноване захворювання: хронічне обструктивне захворювання легенів з пневмофіброзом, емфіземою легень, хронічним легеневим серцем, тромбоемболією основного стовбуру легеневої артерії й інфаркт головного мозку в лівій гемісфері на фоні церебрального атеросклерозу та артеріальної гіпертензії. Безпосередньою причиною смерті стала тромбоемболя основного стовбуру легеневої артерії (внаслідок пульмонокоронарного рефлексу, при цьому виникає спазм бронхіол, гілок легеневої артерії та коронарних артерій з миттєвою смертю), і тому ХОЗЛ в основному захворюванні стоїть на першому місці (а.с.40). Відповідно до акту №417 визначення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 18.10.2013 р. встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON], який помер [INFO], з профзахворюванням (а.с.50). Таким чином судом встановлено, що роботодавцем було порушено право батька позивача на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникло професійне захворювання, що спричинило смерть особи. Цей факт підтверджено медичними документами, а тому доводи відповідача є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України,- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 153 КЗпП України,- забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,- моральна шкода, спричинена смертю фізичної особи, відшкодовується його жінці (чоловіку), батькам, дітям, у тому числі і усиновленим), а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд враховує характер професійного захворювання померлого, пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, яка втратила близьку людину, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та відшкодування завданої моральної шкоди. На підставі викладеного, враховуючи характер та обсяг страждань позивача, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у 30 000 грн. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial