Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 67650,88 Доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1679139,35 гривень та судові витрати по справі в розмірі 3654 гривні, посилаючись на те, що 02 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» назва якого змінена на публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2203377113, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 43 690 (сорок три тисячі шістсот дев'яносто ) доларів США 00 центів. Кошти позичальнику видано на споживчі цілі та сплату комісії за надання кредиту. Кредит надано на 120 місяців, по 02.06.2018 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14 % річних, (п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.6, 1.1.7, 1.2.1 кредитного договору). Відповідно до умов цього договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору. Відповідно до п. 6.1 надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником і факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується валютним меморіальним ордером №0Р9312735 від 02.06.2008 року та заявою на видачу готівки від 02.06.2008року. Згідно п. 7.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними платежами в розмірі, згідно графіком погашення кредиту та інших платежів. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за користування. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, відповідно п. 1.3.3, а саме: 02 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту (п. 7.2 кредитного договору). Відповідно до п. 7. 5 цього договору в разі недостатності на поточному рахунку позичальника коштів, належних до сплати банку за цим договором, на дату платежу, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за цим договором. При прострочені погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості , в тому числі протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. Відповідно до п. 9.1 цього договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти) пеню та штрафи, відповідно до цього договору. Банк вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох раз протягом останніх 12 місяців. Позичальник зобов'язаний виконати банку протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги банк має право звернути стягнення на іпотеку або пред'явити вимогу поручителю або вжити інших заходів для стягнення заборгованості з позичальника які не суперечать чинному законодавству. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення (п. 16.3. Кредитного договору). До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст. 257, 259 ЦК України) (п. 16.7. кредитного договору). 19 червня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду №2203377113/1 до Кредитного договору, відповідно до якої з 19 червня 2009 року фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Тимчасово на період з 02 липня 2009 року по 02 червня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором (встановлено кредитні канікули) (п. 1.3, п. 2 даної Додаткової угоди). 17 червня 2010 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду № 2203377113/02 до Кредитного договору, відповідно до умов якої строк кредиту збільшився до 120 календарних днів, у зв'язку з чим: п. 1.1.6. та п. 1.1.7 кредитного договору були викладені у новій редакції, відповідно до яких дата остаточного погашення кредиту 02 червня 2028 року та строк кредиту складає 240 місяців (п.1.1, 1.2 даної Додаткової угоди). На підставі цієї Додаткової угоди фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення позичальником цієї заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику, договором (п. 2.3.3 даної Додаткової угоди). Тимчасово з 02 липня 2010 року по 1 липня 2011 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором ( п. 2.3 даної Додаткової угоди). 26 квітня 2012 року кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої тимчасово на період з 02.05.2012 року до 01.05.2013 року зменшено розмір щомісячного платежу, а також фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів на суму залишкової заборгованості за процентами ( п. 1.3, 1.3.3 даної Додаткової угоди). Позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передбачених кредитним договором. 23.07.2014 року Позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. 114-0-0-00/15-2066, однак заборгованість погашено не було. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 2203377113 від 02.06.2008 р. станом на 03.03.2015 року складає 67 650,88 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 679 139,35 грн., із них: заборгованость за кредитом - 45 257,43 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 123 319,19 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 196,87 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 29 707,10 грн.; заборгованость за відсотками - 6 839,73 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 169 766,60 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 6 822,37 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 169 335,71 грн., пеня за прострочення кредиту та відсотків - 15 553,72 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 386 053,56 грн. Посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Представник позивача Спірина О.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не оспорював заборгованість за тілом кредиту, за відсотками. Висловив заперечення проти стягнення з нього пені, а також просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені, яка визначена законом в один рік. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» назва якого змінена на публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2203377113, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 43 690 (сорок три тисячі шістсот дев'яносто ) доларів США 00 центів. Кошти позичальнику видано на споживчі цілі та сплату комісії за надання кредиту. Кредит надано на 120 місяців, по 02.06.2018 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14 % річних, (п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.6, 1.1.7, 1.2.1 кредитного договору). Відповідно до умов цього договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору. Відповідно до п. 6.1 надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником і факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується валютним меморіальним ордером №0Р9312735 від 02.06.2008 року та заявою на видачу готівки від 02.06.2008року. Згідно п. 7.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними платежами в розмірі, згідно графіком погашення кредиту та інших платежів. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за користування. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, відповідно п. 1.3.3, а саме: 02 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту (п. 7.2 кредитного договору). Відповідно до п. 7. 5 цього договору в разі недостатності на поточному рахунку позичальника коштів, належних до сплати банку за цим договором, на дату платежу, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за цим договором. При прострочені погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості , в тому числі протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. Відповідно до п. 9.1 цього договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти) пеню та штрафи, відповідно до цього договору. Відповідно до п.п. 9,2, 9.3, 16.2 кредитного договору банк вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох раз протягом останніх 12 місяців. Позичальник зобов'язаний виконати банку протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги банк має право звернути стягнення на іпотеку або пред'явити вимогу поручителю або вжити інших заходів для стягнення заборгованості з позичальника які не суперечать чинному законодавству. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення (п. 16.3. Кредитного договору). Відповідно до п. 16.7 кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст. 257, 259 ЦК України). 19 червня 2009 року кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду №2203377113/1 до кредитного договору, відповідно до якої з 19 червня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Тимчасово на період з 02 липня 2009 року по 02 червня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором (встановлено кредитні канікули) (п. 1.3, п. 2 даної Додаткової угоди). 17 червня 2010 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду № 2203377113/02 до Кредитного договору, відповідно до умов якої строк кредиту збільшився до 120 календарних днів, у зв'язку з чим: п. 1.1.6. та п. 1.1.7 кредитного договору були викладені у новій редакції, відповідно до яких дата остаточного погашення кредиту 02 червня 2028 року та строк кредиту складає 240 місяців (п.1.1, 1.2 даної Додаткової угоди). На підставі цієї Додаткової угоди фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення позичальником цієї заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику, договором (п. 2.3.3 даної Додаткової угоди). Тимчасово з 02 липня 2010 року по 1 липня 2011 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором ( п. 2.3 даної Додаткової угоди). 26 квітня 2012 року кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої тимчасово на період з 02.05.2012 року до 01.05.2013 року зменшено розмір щомісячного платежу, а також фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів на суму залишкової заборгованості за процентами ( п. 1.3, 1.3.3 даної Додаткової угоди). Натомість, позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передбачених кредитним договором. 23.07.2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. 114-0-0-00/15-2066, однак заборгованість погашено не було. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 2203377113 від 02.06.2008 року станом на 03.03.2015 року, згідно розрахунку позивача, складає 67 650,88 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 679 139,35 грн., із них: заборгованость за кредитом - 45 257,43 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 123 319,19 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 196,87 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 29 707,10 грн.; заборгованость за відсотками - 6 839,73 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 169 766,60 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 6 822,37 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 169 335,71 грн., пеня за прострочення кредиту та відсотків - 15 553,72 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 386 053,56 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з досліджених по справі доказів відповідач не виконав свого зобов'язання по кредитному договору, що є підставою для позивача вимагати відшкодування заборгованості по кредиту. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо вимог про стягнення пені та не вбачає підстав для застосування позовної давності терміном один рік, оскільки відповідно до п. 16.7 кредитного договору сторони погодились, що до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст. 257, 259 ЦК України). Це не суперечить положенням ч. 1 ст. 259 ЦК України, якою визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Із розрахунку заборгованості вбачається, що пеня згідно п. 16.3. кредитного договору почала нараховуватись з 14.05.2013 року, а тому вимоги позивача про стягнення пені заявлені в межах строку позовної давності три роки, яку погодили сторони в письмовій формі. Позивач поніс судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 3654 гривні, що підтверджується копією платіжного доручення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем в розмірі 3654 гривні підлягають стягненню із відповідача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved