Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3824339-02-10-01. 13.04.2018 приблизно о 21:20 на а/д Київ-Харків-Довжанський, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ 208D» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Honda Civic» завдано механічних ушкоджень. Матеріальний збиток становить 59 747 грн. 12 коп. Крім того страхувальником було понесено додаткові витрати на оплату послуг евакуації транспортного засобу у розмірі 4800 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» становить 57 521 грн. 82 коп. Транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 208D» був застрахований в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», яка відшкодувала частину завданих відповідачем збитків у розмірі 36 472 грн. 81 коп. в порядку регресу. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом № АМ/3558119 складає 21 049 грн. 01 коп. Просили стягнути з відповідача на користь позивача ФОП [PERSON] завдані збитки у сумі 21 049 грн. 01 коп. в порядку регресу; понесені витрати по сплаті удового збору у сумі 840 грн. 80 коп., та витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Судом встановлено, що 13.04.2018 близько о 21:20 на а/д Київ-Харків-Довжанський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ 208D» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою Лубенського міськрайонного суду від 03.05. 2018 подія сталася з вини відповідача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок зазначеного ДТП транспортний засіб «Honda Civic»,отримав пошкодження. На момент ДТП транспортний засіб «Honda Civic» був застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3824339-02-10-01. Згідно з цим договором ПрАТ «СК «ВУСО» брав на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. Згідно Рахунків №Ко-К-000000000000155 від 27.04.2018року, №АС00000012 від 04.06.2018року, №01/06 від 01.06.2018року, №АС000000132 від 02.07.2018року та №Ко-К-000000000000254 від 31.07.2018року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda Civic», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала: 59 747 грн. 12 коп. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №05370-02 від 12.06.2018року, доповнення №1 до страхового акта від 05.07.2018року та доповнення №2 до страхового акта від 06.09.2018року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 57 521 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот двадцять одна) грн. 82 коп. (з яких 55 521,82грн. перераховано на проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля та 2 000,00грн. на компенсацію витрат Страхувальника з евакуації автомобіля), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Відповідно до Полісу №АМ/3558119 цивільна відповідальність відповідача як водія транспортного засобу MERCEDES-BENZ 208D» днз [NUMBER] була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта», яка відшкодувала ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків у сумі 36 472 грн. 81 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. Таким чином, відшкодування шкоди визначається Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22.1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТДВ «СТ «Домінанта» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, у зв`язку з чим останнє здійснило виплату в межах ліміту передбаченого полісом в розмірі 36 472 грн. 81 коп. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 21 049 грн. 01 коп. Оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3824339-02-10-01 від 19.12.2017 року було виплачено суму страхового відшкодування за страховим випадком у розмірі 59 747 грн. 12 коп., однак виплата ТДВ «СТ «Домінанта» в розмірі 36 472 грн.81 коп. за полісом № АМ/3558119 не покриває суми збитків, то суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 21 049 грн .01 коп. Суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на приписи ст. 1191 ЦК України є невірними, оскільки в даному випадку відносини регулюються ст. 993 ЦК України, так як в даному випадку має місце суброгація, а не регрес. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду копію договору № 30/01/19 про надання правової допомоги від 30.01.2019 року та копію додаткової угоди № 99, акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 30.01.2019 до договору, платіжне доручення від 11.08.2020 року на суму 5000 грн. 00 коп. (а.с. 43-46) Згідно наданих документів, характер правової полягає у наступному: вивчення матеріалів страхової справи, формування правової позиції; підготовка та відправка запитів до поліції та суду; підготовка позовної заяви; підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі до суду; підготовка заяви, клопотання; представництво інтересів у суді. Суд вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також підлягає задоволенню.

Outcome: approved