Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1277 від 10 вересня 2008 року в сумі 263 396 гривень 69 коп. (а.с.2-3). Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.42). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Представник відповідачки (по довіреності) [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Крім того у своїй заяві [PERSON] просить суд до стягнення з [PERSON] пені по кредиту застосувати позовну давність (а.с.35,36-37,45). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника позивача, відповідачки та представника відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №1277 від 10 вересня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення №7285 ВАТ «Ощадбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України») надало [PERSON] кредит у розмірі 155 907 00 (сто п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот сім) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік, строком до 9 вересня 2013 року, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.4-8). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 26 вересня 2008 року було укладено Договір застави, предметом якого є рухоме майно, а саме: - трактор марки Бєларус 952, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], зареєстрованого Миколаївською ІДТН 18 вересня 2008 року. Право власності на майно підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини, серія [NUMBER] від 18 вересня 2008 року, виданого Миколаївською ІДТН 18 вересня 2008 року; - агрегат марки УДА-2-4-20, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER] зареєстрованого Миколаївською ІДТН Одеської області. Право власності на майно підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини, серія [NUMBER] від 18 вересня 2008 року, виданого Миколаївською ІДТН Одеської області 18 вересня 2008 року (а.с.12-18). АТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме надав кредит [PERSON] для здійснення оплати за трактор Бєларус 952 та агрегат УДА-2,4-20. Згідно п.п.3.3.1; 3.3.2; 3.3.3; 3.3.5; 3.3.6 зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язалась належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а саме: повернути кредит в сумі 155 907,00 гривень та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по зазначеному договору сплатити штрафні санкції. У разі порушення умов кредитного договору та договору застави на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та пені. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків не виконувала. Станом на 9 грудня 2013 року прострочена заборгованість по вищезазначеному кредиту склала 263 396 гривень 69 коп., з них: прострочений основний борг по кредиту 143 237 гривень 42 коп.; прострочені проценти за користування кредитом 60 269 гривень 67 коп.; пеня згідно даних АБС «Барс «Millennium» за період з 17 червня 2011 року по 9 грудня 2013 року - 59 889 гривень 60 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с.9,10,11). Відповідно до 525 ЦK України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки. Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У своїй письмовій заяві погодившись відшкодувати позивачу прострочений основний борг по кредиту, представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] просив суд відмовити позивачу в стягненні з [PERSON] пені у зв'язку з закінченням строків давності. Згідно кредитного договору на споживчі потреби остаточний строк повернення кредиту встановлений 9 вересня 2013 року (а.с.4-8). Кредитор звернувся до суду з позовом 20 березня 2014 року (а.с.2-3). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність терміном три роки. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Збільшення позовної давності, встановленої законом, може бути допущена тільки за домовленістю сторін, що випливає з вимог ст. 259 ЦК України. У відповідності до ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач не звертався до суду з заявою про поновлення строку позовної давності і не навів поважних причин пропуску строку позовної давності. З урахуванням викладеного суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення п.4 ст.267 ЦК України, задовольнивши частково письмову заяву представника відповідачки [PERSON], тобто з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути суму основного боргу по кредиту 143 237 гривень 42 коп. та проценти в сумі 60 269 гривень 67 коп., а пеню стягнути лише за один рік, а саме 11 977 гривень 92 коп. (59 889 гривень 60 коп. : 5 років). Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач не просив поновити строк позовної давності для предявлення позову до позичальника [PERSON], представник якої просив відмовити в позові до неї в частині стягнення пені оскільки пропущений строк давності, погодившись сплатити позивачу непогашений основний борг по кредиту суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути непогашений основний борг по кредитному договору № 1277 від 10 вересня 2008 року в сумі 143 237 гривень 42 коп.; проценти в сумі 60 269 гривень 67 коп. та пеню в сумі 11 977 гривень 92 коп., а всього 215 485 гривень 01 коп., а в решті позову до [PERSON] відмовити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial