Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач, ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що [PERSON], звернулася до ПАТ «АЛЬФА-БАНК» з заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «АЛЬФА- БАНК» розглянувши заяву Відповідача та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладено Договір про надання кредиту № 500237259 від 01.11.2011 р. Згідно з умовами кредитного договору № 500237259 від 01.11.2011 року, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 49 999 грн., з кінцевим строком погашення до 03.11.2014 року. Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року. Внаслідок істотних порушень Відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості, але вимоги ПАТ «АЛЬФА-БАНК», щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року ПАТ «АЛЬФА-БАНК», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК», поросточена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 р. складала 79610,21 грн, а саме: - просрочена заборгованість по тілу кредиту 70 410,21 грн.; - просрочені відсотки за користування кредитом 9 200,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» останнє набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, укладеним між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON]. Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, складала 79 610,21 грн. Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було. Сплати коштів зі сторони Відповідача в рахунок заборгованості за кредитним договором також не було. З метою вирішення питання, щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості». Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача. Ухвалою судді від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Враховуючи, що представник позивача в позові зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір: № 500237259 від 1 листопада 2011 р. на суму 49999 грн. 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» останнє набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 500237259 від 01.11.2011 року, укладеним між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених кредитним договором. \~ В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 500237259, станом на 23.12.2013 року утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - просрочена заборгованість по тілу кредиту 70 410,21 грн.; - просрочені відсотки за користування кредитом 9 200,00 грн - всього 79 610,21 гривень заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 \~«Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 \~ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1077-1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як зазначено в ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши з наданих доказів обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок\~ відповідача повернути позивачу, як новому кредитору, кошти відповідно до умов відповідних кредитних договорів, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як \~за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved