Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Інтеркеш Україна» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 12 липня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4-27725, згідно якого позичальник отримала кредит в розмірі 10000,00 зі сплатою 73% річних з кінцевим терміном повернення 11 липня 2020 року. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав повністю. Для виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість, за заявою Позичальника про реструктуризацію заборгованості було укладено Додаткову угоду №27725/288 від 30.06.2020 року до кредитного договору № 4-27725 від 12.07.2019 року, в сумі 4450 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок) на 241 день. Однак, позичальник умови Договору, а також умови додаткової угоди не виконує належним чином, кредитні кошти в строки та розмірах визначених умовами Договору, додаткової угоди та Графіками платежів, що є додатком №1 до вказаного Договору не сплачує. На відправлені листи для вирішення ситуації досудовим шляхом ніяк не реагує, на телефонні дзвінки Позивача не відповідає, в добровільному порядку не бажає сплатити суму боргу. Станом на 20 серпня 2021 року, відповідач умови Договору не виконав та за ним обліковується заборгованість за Кредитним договором № 4-27725 від 12.07.2019 року та додатковою угодою №27725/288 від 30.06.2020 року в сумі 23 797 гри. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто сім гривень), а саме: 4 138 гри. - заборгованість за тілом кредиту; 2 141 грн. - відсотки за користування кредиту; 14 881 грн. - нараховані штрафні санкції (пеня); 2 094 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 543 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача Позивач ТОВ «Інтеркеш Україна» не з`явився, однак в у пункті другому прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2019 року між [PERSON] та позивачем ТОВ «Інтеркеш Україна» уклдено кредитний договір № 4-27725. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було надано кредит в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 12.07.2019 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася погасити суму кредиту у визначений строк, зокрема до 11.07.2020 року, та сплачувати проценти в порядку визначеному договором. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. У разі виникнення заборгованості за цим Договором Сторони погоджують таку послідовність її погашення: у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом; у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно графіка розрахунків. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. До кредитного договору банк додав розрахунок графік розрахунків, видатковий касовий ордер та інші документи. Разом з цим, у зв`язку з неможливістю відповідача вчасно сплачувати заборгованість за кредитом, між позивачем та відповідачем 30.06.2020 було укладено додаткову угоду № 27725/288 до кредитного договору № 4-27725 від 12.07.2019 року, про реструктуризацію заборгованості, що утворилась на дату укладення цієї угоди в сумі 4450 грн. на 241 день. Однак відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою, у зв`язку з чим, станом на 20 серпня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 23 797 гри. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто сім гривень), а саме: 4 138 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 141 гри. - відсотки за користування кредиту; 14 881 грн. - нараховані штрафні санкції (пеня); 2 094 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 543 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованості за кредитним договором № 4-27725 від 12.07.2019 року та додатковою угодою № 27725/288 від 30.06.2020 року за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) у сумі 4138,00 грн. та 543,00 грн. - 3% річнихзгідно ст. 625 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позову про стягнення вказаної позивачем заборгованості за простроченими відсотками також обґрунтовані, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, в тому числі і про розмір процентної ставки. Разом з тим, при визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 14881,00 грн., суд приходить до наступного. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Так, з розрахунку позивача слідує, що сума пені нарахована у розмірі 14881,00 грн., що більш ніж у двічі перевищує суму заборгованості за кредитом, що свідчить про явну не співмірність суми пені сумі заборгованості по кредиту. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір пені. Тому суд,

Outcome: partial