Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

позивач у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 27881 грн. 09 коп. - заборгованості за кредитним договором б/н від 13.09.2016, з яких: в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20514 грн. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам; 7366 грн. 88 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - пені, 0,00 грн. - комісії. При цьому посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13.09.2016, згідно з якою їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який у подальшому було збільшено до 16000 грн.. У порушення умов договору відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом і відсотками на загальну суму 27881 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою від 28.09.2020 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В зв`язку з відпусткою судді справа 02.11.2020 не розглядалась. Ухвалою від 11.12.2020 розгляд справи було відкладено на 10.02.2021 в зв`язку з неявкою відповідача та не направленням їй копій ухвали від 28.09.2020 разом із позовною заявою з додатками через відсутність у суду знаків поштової оплати для відправлення кореспонденції. Також вказаною ухвалою відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про огляд веб-сайту. Ухвалами від 10.02.2021, 15.03.2021 та від 13.04.2021 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов, заяв і клопотань суду не подала. Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13.09.2016 (копія, а.с.13). У вказаній заяві зазанчено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщених у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодилась із його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Також зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також самостійно знайомитися із їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згодна оформити вказану послугу. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку затверджених наказом від 23.08.2016 №PR-2016-7005145 (а.с.14, 15-69). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким їй було надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 18.05.2016, термін дії 05/20; № [NUMBER] , дата відкриття 20.05.2016, термін дії 05/20; № [NUMBER] , дата відкриття 08.02.2017, термін дії 05/20 (а.с.11). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 13.09.2016 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та на нього встановлено кредитний ліміт 500,00 грн. За період із 05.07.2017 по 03.03.2020 відбувалось збільшення та зменшення кредитного ліміту, зокрема 05.07.2017 збільшено кредитний ліміт до 11000 грн. та 19.10.2017 до 16000 грн., а 03.03.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.12). З виписки за договором №б/н станом на 16.06.2020 [PERSON] за період із 13.09.2016 по 01.06.2020 вбачається, що 13.09.2016 на картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн. та з цього дня розпочався рух коштів по рахунку № [NUMBER] , а з 08.02.2017 - по рахунку № [NUMBER] шляхом здійснення відповідачем розрахунків, зняття готівкових коштів та самостійного їх внесення на картку (а.с.78-89). На підтвердження заявлених позовних вимог позивач також надав розрахунок заборгованості за договором №б/н від 13.09.2016, згідно з яким станом на 30.06.2019 заборгованість відповідача складала 22342 грн. 16 коп., з яких: 21337 грн. 61 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1004 грн. 55 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. (а.с.6-9). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 13.09.2016 станом на 14.06.2020 відповідач має заборгованість на суму 27881 грн. 09 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20514 грн. 21 коп., в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20514 коп. 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам; 7366 грн. 88 коп. - заборгованість по простроченим відсоткам, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - пені, 0,00 грн. - комісії (а.с.10). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Велика Палата Верховного Суду (Постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку заборгованості, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витяг з Тарифів містить умови щодо декількох видів карток «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», тому не можливо встановити, який саме тариф обрала і на який погодилась відповідач та якою карткою вона користувалась. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункти 1.1.7.11, 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за їх користування, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у вказаній вище постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Укладений між сторонами кредитний договір від 13.09.2016 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного у відповідача до пред`явлення позивачем даного позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів. Позивач на підтвердження виконання договірних відносин про отримання відповідачем кредитних коштів, крім анкети-заяви від 13.09.2016, надав виписку за договором, у якій зокрема відображено операцію щодо встановлення кредитного ліміту у 500 грн. на картку № [NUMBER] , відомості про яку у довідці про отримання відповідачем кредитних карт відсутні. Також вказана виписка не містить даних щодо збільшення відповідачу кредитного ліміту до суми, вказаної у довідці про зміну умов кредитування, та до суми 20514 грн. 21 коп., що складає прострочене тіло кредиту, і таких доказів суду позивачем не надано. З вказаної виписки також вбачається, що за картами № [NUMBER] , № [NUMBER] за період користування ними відповідач отримала кредитних коштів в сумі 69549 грн. 93 коп. та в свою чергу повернула шляхом самостійного внесення відповідних сум 78550 грн. 07 коп.. З картки № [NUMBER] , на яку 13.09.2016 було встановлено ліміт на суму 500 грн., банком самостійно списувались відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,6 відсотка. Таким чином, випискою по рахунку відповідача, наданою позивачем, підтверджується факт повної сплати (списання коштів) відповідачем отриманих в банку коштів та виключає можливість їх повторного стягнення з відповідача. Також із вказаної виписки вбачається, що погашення кредиту відповідачем здійснювалось шляхом поповнення карткового рахунку в різний спосіб (через банк, платіжний термінал, перекази тощо), після чого банк самостійно здійснював утримання коштів на визначені та на його думку погоджені з клієнтом відсотки. Зазначене також відображено у розрахунках заборгованості за договором б/н від 13.09.2016 станом на 30.06.2019 та на 14.06.2020, де за період з 13.09.2016 по 14.06.2020 банком нараховувались та з рахунку автоматично списувались відсотки за користування кредитом, сплата та розмір яких не були погоджені сторонами, про що свідчить зокрема графа 4 «відсотки погашені за рахунок кредиту». Але доказів про те, які саме кредитні картки було отримано відповідачем, за якими утворилась заборгованість, позивачем не подано. Надана позивачем довідка банку про видані кредитні картки відповідачу не є достатнім доказом отримання нею саме цих кредитних карток, про стягнення заборгованості за якими заявлено позовні вимоги. Враховуючи, що позивачем безпідставно, без узгодження з відповідачем, проводилось нарахування та автоматичне списання коштів на погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, сам по собі не може бути належним та допустимим доказом наявності та розміру заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 20514 грн. 21 коп.. Крім того, позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками суд вважає безпідставними, виходячи з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність узгоджених умов про порядок нарахування відсотків та їх розмір, а також враховуючи те, що розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем за кредитним договором від 13.09.2016 на день розгляду справи відповідачем повернутий в повному обсязі, що є підставою для відмови в позові. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2101 грн. 00 коп. слід покласти на позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed