Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 440,94грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER]ЕК/2007-07 від 16 липня 2007 року та сплачений при зверненні з даним позовом до суду судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER] ЕК/2007-07 від 16 липня 2007 року позивач взяв на себе зобов'язання відкрити відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 5000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором, з кінцевою датою погашення до 30 червня 2009 р. Кредит надавався для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача [NUMBER] у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Львові. Відповідач зобов'язувався повертати кредит рівними частинами протягом останніх 9 місяців строку дії кредитного договору, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова від 18 вересня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь АТ «Укрексімбанк» 5705,17грн. заборгованості за кредитним договором, 28,53грн. судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. З 12 вересня 2009 року вищезазначена заборгованість з повернення кредиту та процентів за кредитом періодично частинами погашалася та була повністю погашена 02 жовтня 2012 року. У період з 12 вересня 2009 року відповідач зобов'язаний був щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту в порядку договірного списання, в розмірі 22% річних. Проте, нараховані з 12 вересня 2009 року проценти за користування кредитом так і не були сплачені, в результаті чого станом на 30 квітня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 440,94грн., з яких: 387,82грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом, 53,12грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що не сплачував кредитні платежі у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Зазначив, що при наявності коштів заборгованість за кредитним договором буде погашена. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За кредитним договором банк або інша фінансова уснова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 16 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України», правонаступиком прав та обов'язків якого являється позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER]ЕК/2007-07, згідно якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 5000грн., строком до 30 червня 2009 року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним рахунком відповідача [NUMBER] у філії АТ «Укрексімбанк» у м.Львові. Позивач зобов'язався надати кредит для проведення розрахунків за поточним (картковим) рахунком та інших платежів, передбачених кредитним договором, у разі недостатності власних грошових коштів відповідача на його картковому рахунку та відкрити відповідачу для видачі кредиту позичковий рахунок. Відповідач ж зобов'язувався повертати кредит рівними частинами протягом останніх 9 місяців строку дії кредитного договору, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктами 7.1. та 7.2 Кредитного договору передбачено, що відповідач у разі прострочення повернення кредиту (частин кредит) у строки, визначені кредитним договором та прострочення ним сплати процентів за користування кредитом у строки, визначені кредитним договором, сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення заборгованості, включаючи день сплати. З наданих суду документів вбачається, що позивач ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» свої зобов'язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу [PERSON] кошти в сумі і порядку передбаченому договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання згідно умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. 18 вересня 2009 року Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ, яким з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» стягнуто 5705,17грн. заборгованості за кредитним договором [NUMBER]ЕК/2007-07 від 16 липня 2007 року, 28,53грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с.29/. Вищезазначена заборгованість за кредитним договором відповідачем періодично погашалась та станом на 02 жовтня 2012 року була повністю сплачена. Однак, згідно п.2.2, п.п.5.2.4 п.5.2 Кредитного договору, у період з 12 вересня 2009 року відповідач зобов'язаний був щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту в порядку договірного списання, в розмірі 22% річних. Всупереч наведеному, нараховані з 12 вересня 2009 року проценти за користуванням кредитом відповідачем [PERSON] не сплачені, та станом на 30 квітня 2014 року заборгованість становить 440,94грн., з яких: 387,82грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом, 53,12грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 440,94грн. з відповідача є підставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 533, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved