Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Представник АТ АКБ «Львів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 28 березня 2016 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №N20.14.000031, згідно якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 180 000,00грн., зі сплатою 23,99 процентів річних за користування кредитом, на строк до 27.03.2026 року. Прийняті на себе зобов`язання, щодо видачі кредиту на суму 180 000,00 грн. банк виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №TR.307380 від 28.03.2016 р., проте зобов`язання позичальником належним чином не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 28.03.2016 року між банком, позичальником та [PERSON] укладено договір поруки №N70.14.000068. Зважаючи на те, що станом на 26.10.2021 р. умови кредитного договору не виконуються, позивач, набув права вимагати від позичальника та поручителя погашення заборгованості за кредитним договором солідарно в судовому порядку. Відповідачам скеровано листи з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимоги банку залишились без реагування зі сторони відповідачів, внаслідок чого станом на 26.10.2021р. сума заборгованості по кредитного договору №N20.14.000031 від 28.03.2016р. становить 158 779,26 грн. 26 коп., з яких: заборгованість по основному боргу - 140 114,90грн.; заборгованість по процентах - 17 260,42 грн., заборгованість по комісії - 1 403,94грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача одночасно в позові просить про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2016 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №N20.14.000031, згідно якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 180 000,00грн., зі сплатою 23,99 процентів річних за користування кредитом, на строк до 27.03.2026 року. Прийняті на себе зобов`язання, щодо видачі кредиту на суму 180 000,00 грн. банк виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №TR.307380 від 28.03.2016р. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, тому вважається укладеним. Згідно пл.5.1. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договром та/або додатками до нього. Проте, умови договору позичальником не виконуються, кредит не повертається. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту та нарахованих доходів здійснюється щомісячно, згідно додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього договору. При укладенні зазначеного додатку 1, допущено описку та названо його додаток 2. Цивільним кодексом України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов`язковим для виконання сторонами, і вимогами законодавства (ст.ст. 526, 629); якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530); за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536). Всупереч зазначеним вище вимогам законодавства та умовам кредитного договору, позичальник систематично не виконує взяті на себе зобов`язання, обумовлені кредитним договором, порушуючи графік погашення кредиту за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла протермінована заборгованість по кредиту. Крім цього, згідно положень п.п.3.7. кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісячно до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховано проценти. Позичальник не сплатив проценти за користування кредитом, строк сплати яких настав, чим порушив право позивача на їх отримання, передбачене ч. 1 ст.1048 Цивільного Кодексу України. Станом на 26.10.2021р. заборгованість по нарахованих та несплачених в строк процентах по кредиту становить 17 260,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором, який додається. Згідно п.3.1. ч.2 кредитного договору - позичальник сплачує комісію за адміністрування кредиту, що нараховується та сплачується щомісячно в розмірі 0,20% від суми фактичної заборгованості по кредиту. Станом на 26.10.2021р. заборгованість по комісії становить 1 403,94 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1.п.2.3.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором, у разі несвоєчасної сплати процентів/ або повернення суми кредиту(частини кредиту). Банком було надіслано позичальнику лист - вимогу від 07.05.2021р. за реєстр. №471/0-20 про погашення простроченої кредитної заборгованості та попереджено про дострокове стягнення всієї суми непогашеного кредиту, однак вищезазначена вимога банку залишились без відповідного реагування зі сторони позичальника. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів. З урахуванням того, що позичальник систематично не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у визначені кредитним договором терміни, банк, на підставі п.2.3.2. кредитного договору,

Outcome: approved