Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 7036,00грн. та судові витрати. [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що 22 серпня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON]. На підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2013р. у справі № 2035/11120/2012 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з Позивачем. Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2013р. у справі № 646/4543/13-ц, Відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь Позивача на утримання їхньої малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти взагалі не платить, заборгованість по аліментам на теперішній час ним не погашено, ніякої турботи про дитину він не виявляє, що ставить Позивача в складне матеріальне становище, тому що дитина часто хворіє і вона вимушена з його вини займати гроші у сторонніх людей. Внаслідок не виконання Відповідачем рішення суду, станом на 01.04.2016р. за ним утворилася заборгованість по виплаті Позивачу аліментів в сумі 23257,84грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця, проведений розрахунок за період з 21.05.2013р. по 01.04.2016р. сума неустойки (пені), яку Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача складає 7036,00грн., що змушує останню звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав та прав дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією та через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив (а.с.27, 29). Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та у разі неявки Відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.28). За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 серпня 2003 року Позивач уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1406, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження (а.с.7). На підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2013р. у цивільній справі № 2035/11120/2012 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду (а.с.9). Від шлюбу у Позивач та Відповідача народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] (а.с.8) та яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з Позивачем. Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2013р. у справі № 646/4543/13-ц, Відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь Позивача на утримання їхньої спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується вищевказаним рішенням суду (а.с.10). 19 квітня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції в Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 646/4543/13-ц про стягнення [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, було проведено розрахунок заборгованості відповідно якої загальна заборгованість станом на 01.04.2016р. складає 23257,84 грн., що підтверджується копією довідки про розмір заборгованості по аліментам (а.с.13). Заборгованість по аліментам на теперішній час Відповідачем не погашена. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція відображається у судовій практиці у справах з аналогічним предметом спору, зокрема у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-94цс-15 від 01 липня 2015 року. Той факт, що примусове виконання рішень суду покладається на державну виконавчу службу, не звільняє боржника від відповідальності за правилами частини першої ст. 196 СК України, якщо він повідомлений про наявність обов'язкового до виконання рішення суду про стягнення аліментів. Та обставина, що відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом стосується лише розміру заборгованості та розрахунку пені, тягар доведення яких за змістом вказаного закону покладається на Позивача, а Відповідач при доведеності заборгованості зобов'язаний спростувати свою вину в її виникненні та розмір. Згідно до обов'язкового для виконання в силу ст. 124 Конституції України чинного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2013р. у справі № 646/4543/13-ц Відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 21 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття та є підставою для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Згідно до змісту правової позиції, викладеній у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася лише з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до копії довідки Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 19.04.2016 № 4924, Позивач не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.10.2015р. по 31.03.2016р. згідно з виконавчим листом № 646/4543/13-ц виданим 16.01.2014р. Червонозаводським районним судом м. Харкова (а.с.13). Станом на 01.04.2016р. за Відповідачем утворилася заборгованість по виплаті Позивачу аліментів в сумі 23257,84грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам державного виконавця, відповідно до якого, за період з 21.05.2013р. по 01.04.2016р. сума неустойки (пені), яку Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача складає у розмірі 7036,00грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В зв'язку з чим необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20грн.

Outcome: approved