Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятостікошти в розмірі 18 902,83 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03 грудня 2015 року відповідачу за її заявою надано статусу безробітного. Оболонським РЦЗ 10 грудня 2015 року було призначено допомогу по безробіттю [PERSON] з 10 грудня 2016 року по 03 грудня 2016 року. Проте відповідач зареєструвалася 16 березня 2016 року як фізична особа - підприємець. Тому з 16 березня 2016 року позивачем було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з початком зайнятості особи. Окрім того 20.03.2015 між [PERSON] та ТОВ «СТАРЛАЙФ» було укладено договір про співпрацю по наданню консультативних послуг в сфері страхування. Згідно договору гр. [PERSON] було нараховано комісійну винагороду в грудні 2015 року - 167,95 грн, в січні 2016 року - 234,15 грн. Таким чином відповідач не мала права отримувати статусу безробітного та перебувати на обліку в Оболонського РЦЗ з 03 грудня 2015 року по 16 березня 2016 року. Оскільки відповідач при отриманні статусу безробітного та в подальшому умисно приховувала відомості щодо своєї зайнятості та отримання доходів, їй було безпідставно нараховано суму у розмірі 18 902,83 грн, яка складається з: допомоги по безробіттю за період з грудня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 17 602,83 грн; вартості навчання в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності» у розмірі 1 300,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Окрім того відповідач надала суду клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 24 місяці, оскільки вона має складний фінансовий стан, перебуває на 33-му тижні вагітності та має на своєму утриманні батьків-пенсіонерів. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 грудня 2015 року із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості (Оболонський РЦЗ), звернулася відповідач [PERSON]. У заяві [PERSON] зазначила, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Ознайомлена з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.10). На підставі вказаної заяви відповідачу надано статусу безробітного з 03 грудня 2015 року (Персональна картка № 027815111900007) (а.с.17). На підставі заяви відповідача про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 03 грудня 2015 року, Оболонським РЦЗ 10 грудня 2015 року було призначено допомогу по безробіттю [PERSON] з 10 грудня 2016 року по 03 грудня 2016 року (а.с.17). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач зареєструвалася 16 березня 2016 року як фізична особа - підприємець (номер запису 2 069 000 0000 035890) (а.с.13-16). На підставі зазначеного відповідачу з 16 березня 2016 року було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з початком зайнятості особи та припинено реєстрацію як безробітного у зв'язку з забезпеченням роботою самостійно (а.с.18). Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує Державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття. Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Чернівецького міського центру зайнятості від 18 березня 2016 року за № 143 між відповідачем та ТОВ «СТАРЛАЙФ» (код ЄДРПОУ 36528501) було укладено договір про співпрацю (ЦПХ) № 513065 від 20.03.2015 по наданню консультативних послуг в сфері страхування. Згідно договору гр. [PERSON] було нараховано комісійну винагороду в грудні 2015 року - 167,95 грн, в січні 2016 року - 234,15 грн, яку виплачено в березні 2016 року в сумі 325,01 грн. З вищенаведеного вбачається факт перебування у цивільно-правових відносинах між відповідачем та ТОВ «СТАРЛАЙФ» з 20.03.2015. Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України відповідач не мала права отримувати статусу безробітного та перебувати на обліку в Оболонському РЦЗ з 03 грудня 2015 року по 16 березня 2016 року. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, шо впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідач при отриманні статусу безробітного та в подальшому умисно приховувала відомості щодо своєї зайнятості та отримання доходів, їй безпідставно нараховано сума у розмірі 18 902,83 грн, яка складається з: допомоги по безробіттю за період з грудня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 17 602,83 грн; вартості навчання в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності» у розмірі 1 300,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Окрім вказаного судом також встановлено, що на момент розгляду справи відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі, її дохід мінливий та нерегулярний, перебуває на 33-му тижні вагітності та має на своєму утриманні батьків-пенсіонерів, тому сплатити всю суму заборгованості відповідач одним платежем не зможе. Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду строком на 24 (двадцять чотири) місяці, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 845,03 грн з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст. 1, 22, 43 Закону України Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 16, 1212 ЦК України,

Outcome: approved