Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Представник [PERSON]- [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві посилається на те, що судом при вирішенні справи по суті та ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати, які відповідач поніс при розгляді справи неодноразово в різних судових інстанціях і які складаються із сплаченого ним судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 125 грн. 38 коп., судового збору за подачу касаційної скарги в сумі 175 грн. 53 коп., а також поштові витрати за надсилання касаційної скарги в сумі 21 грн. 84 коп. Загалом сума складає 322 грн. 75 коп. Представник відповідача в судовому засіданні просив заяву задовольнити та постановити по даній справі додаткове рішення, яким вирішити питанння про розподіл судових витрат в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягнувши з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] судових витрат в розмірі 322 грн. 75 коп., оскільки дане питання не було вирішено судом під час постановлення рішення. Позивач в судове засідання не з»явився, будучи в порядку, встановленому чинним законодавством, повідомленими про час та місце розгляду заяви. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Тому суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та заяви, приходить до наступного висновку. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Частиною 1 статті 220 ЦПК України передбачені випадки, коли суд може ухвалити додаткове рішення, зокрема у випадках, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Вказаний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним, з інших підстав ухвалення додаткового рішення є неможливим. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а віповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Частиною 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що належить до витрат, пов»язаних з розглядом цивільної справи. Як вбачається з ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов»язаних з розглядом цивільної справи не відносяться поштові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 300 грн. 91 коп.

Outcome: partial