Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно сина [PERSON] , [INFO] , стягнення з відповідачів аліментів на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та передачу [PERSON] органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації для влаштування його під сімейну форму опіки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відділі «Служба у справах дітей» Сихівського району на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації адміністрації притулку для дітей ЛОДА від 18.10.2018 та 09.09.2019 [PERSON] , [INFO] , перебуває у закладі, оскільки самовільно залишив місце проживання та навчання, систематично не відвідує навчальний заклад, батьки належного впливу на сина не мають. 06.11.2019 у відділ «Служба у справах дітей» відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою про позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки не мають змоги виконувати належним чином батьківських обов`язків, [PERSON] схильний до бродяжництва та не піддається контрою та впливу на нього не мають. На засідання комісії з питань захисту прав дітей від 12.12.2019 розглянуто заяву останніх, однак розгляд такої відкладено для надання батькам та дитині можливості проходження сім`єю психокорекційних занять у Львівському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з метою збереження сім`ї. 23.06.2020 до відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району надійшла заява відповідачів про поновлення розгляду їх заяви від 06.11.2019 щодо позбавлення їх батьківських прав відносно сина, оскільки проходження психокорекційних занять не дали бажаного результату. Як випливає з інформаційної довідки Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей і молоді внаслідок проведеної роботи щодо корекції адитивної поведінки батьки дитини [PERSON] відмовились від роботи на підвищення батьківського потенціалу, мотивуючи це тим, що втратили надію на покращення ситуації у сім`ї та позитивні зміни у поведінці сина, окрім цього з 14.04.2020 [PERSON] за згодою батьків перебуває в сім`ї [PERSON] , яка опікується ним та має позитивне ставлення до вищевказаної сім`ї. Неповнолітній [PERSON] не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що батьки абсолютно не розуміють його та його бажань. Враховуючи вищевикладене, органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації надано висновок від 01.07.2020 №13 про доцільність позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав позивач просить також ухвалити рішення про стягнення з відповідачів аліментів на утримання сина. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій позов підтримав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами в якій не заперечили щодо позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] . Просили суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис №3264), відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідками з місця проживання про склад сім`ї №163, 164 від 10.07.2020, виданими управлінням «Служба у справах дітей», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листів притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 18.10.2018 №186/22, від 09.09.2019 №126/10 [PERSON] перебував у закладі з 18.10.2018, оскільки відповідно до направлення відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району самовільно залишив місця проживання та навчання, систематично не відвідує начальний заклад, виявлений під час бродяжництва в ході проведення рейду « Урок », батьки належного впливу на сина не мають. 21.12.2018 переданий батькові [PERSON] відповідно до висновку відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району. З 08.09.2019 [PERSON] повторно перебував у притулку, куди влаштований актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. Згідно з висновком роботи психолога притулку для дітей служба у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 01.10.2019 №139/10, основними проблемами [PERSON] є недостатність емоційного зв`язку між батьками та дитиною, рекомендовано повернути дитину в сім`ю, а також систематичні заняття з психологом з метою налагодження дитячо-батьківських стосунків, подолання девіантної поведінки та надмірної збудливості. Як випливає з психолого-педагогічної характеристики учня 110 групи [PERSON] , виданої державним навчальним закладом «Львівське вище професійне політехнічне училище» від 19.12.2019, останній довгий період часу не відвідував навчальний заклад без поважних причин, систематично палить і вживає спиртні напої, захоплюється азартними іграми, проживав у притулку для дітей Служби у справах дітей ЛОДА і бажає знову туди повернутись. 06.11.2019 у відділ «Служба у справах дітей» надійшла заява [PERSON] та [PERSON] щодо позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.06.2020 №2607-4-19, батьки [PERSON] відмовились від проходження індивідуальних психотерапевтичних занять, роботи з психологом ЛМЦСССДМ на підвищення батьківського потенціалу мотивуючи це тим, що втратили надію на покращення ситуації та позитивні зміни поведінки сина, окрім цього з 14.04.2020 [PERSON] за згодою батьків перебуває в сім`ї [PERSON] , яка опікується ним, [PERSON] має позитивне ставлення до вищевказаної сім`ї. Як випливає із заяви [PERSON] від 14.04.2020, адресованої директору благодійного фонду «Корван» Мочар-Каспарович В.В., останній надав згоду щодо проживання неповнолітнього сина [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області від 0.11.2019 №7736/40/01/08/19, 04.04.2019 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП, 13.06.2019 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Як видно із заяви [PERSON] , адресованої голові комісії з питань захисту прав дитини Сихівсько РА ЛМР, останній не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків, абсолютним нерозумінням його та його бажань. Згідно з висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 13.07.2020 №13 комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] , оскільки такі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, не мають на сина відповідного впливу, не усвідомили своєї ролі у вихованні дитини, не дбають про духовний та фізичний розвиток сина, не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не беруть участі у підготовці дитини до самостійного життя, не мають на сина відповідного впливу. Крім цього, відповідачі не виконали своїх зобов`язань щодо належного виховання сина та здійснення контролю за його навчально-виховним процесом, не усвідомлюють свою батьківську роль, що сприяло його неналежній поведінці, суд дійшов висновку, що необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно дитини [PERSON] та передати останнього органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації для влаштування під сімейну форму опіки. Статтею 180 СК України визначено, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2 ст. 184 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи ухилення відповідачів від виконання обов`язку щодо утримання сина та відсутність доказів на підтвердження виконання такого обов`язку, відсутності належних відомостей щодо працевлаштування батьків дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 13.07.2020 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, по 420 гривні 40 копійок з кожного. На підставі статями 150, 155, 164, 166, 181-182 СК України та

Outcome: approved