Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пологівському районі Запорізької області, [PERSON] в якому просив скасувати санітарно-гігієнічну характеристику умов праці тракториста-машиніста [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана санітарно-гігієнічна характеристика складена всупереч наданим позивачем документів, із зазначенням у характеристиці недостовірних даних, та з порушенням встановлених законодавством вимог до такої характеристики. Позивач вважає, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці тракториста-машиніста [PERSON] не відображає та не характеризує дійсні умови праці цього працівника, оскільки в оскаржуваній характеристиці відповідач розповсюдив результати атестації трактора МТЗ-80, у якому має місце перевищення загальної вібрації на 1 дБ, на трактори на яких працював [PERSON] Також позивач зазначає, що оскаржувана санітарно-гігієнічна характеристика в даному випадку не повинна була складатися, оскільки на момент її складання [PERSON] не працював у товаристві, а відповідно до чинного законодавства у разі якщо працівник на момент складання санітарно-гігієнічної характеристики не працює на підприємстві, має складатися не санітарно-гігієнічна характеристика, а інформаційна довідка. Крім того, позивач вважає що санітарно-гігієнічна характеристика складена та підписана не тією посадовою особою органу санепідслужби, яка відповідно до законодавства має її складати та підписувати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості та зазначив, що предмет позову скасування санітарно-гігієнічної характеристики не є належним способом захисту цивільних прав в розумінні ст.16 ЦК України. Представники третьої особи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пологівському районі Запорізької області позов підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд встановив. 29 травня 2015 року відповідачем складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці тракториста-машиніста [PERSON]. Пунктом 11.5 санітарно-гігієнічної характеристики визначено перелік тракторів, на яких працював [PERSON], а саме: JOHN DEERE 8345R та ХТЗ-17021. Серед зазначеного переліку будь-які інші трактори, зокрема МТЗ-80 відсутні. В свою чергу в пункті 12.1 санітарно-гігієнічної характеристики серед переліку джерел, що створюють шкідливі виробничі фактори (графа 1) вказані трактори: Т-150К, МТЗ-80, Білорус 892, ХТЗ-17021, JOHN DEERE 8345R . У графі зазначеного пункту характеристики встановлене фактичне значення загальної вібрації 108 дБ при допустимій 107 дБ (графа 4). Отже, пунктом 12.1 санітарно-гігієнічної характеристики відповідач встановив перевищення фактичного значення загальної вібрації на всіх тракторах: Т-150К, МТЗ-80, Білорус 892, ХТЗ-17021, JOHN DEERE 8345R. Як вбачається з наданих у судовому засіданні пояснень представника відповідача та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у графі 3 п. 12.1 санітарно-гігієнічої характеристики відповідач відобразив рівень загальної вібрації (108 дБ) встановленої за результатами проведення дослідження вібрації на тракторі МТЗ-80. Так, відповідно до пункту 11.3 характеристики відповідач використав результати атестації робочого місця тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, проведених 01.07.2011 та 20.05.2012 на тракторі МТЗ-80. При цьому проведення досліджень вібрації на тракторі МТЗ-80 здійснювалось лише 01.07.2011, а під час атестації робочого місця тракториста-машиніста 20.05.2012 досліджень вібрації не проводилось взагалі. Як зазначено у матеріалах атестації робочого місця тракториста-машиніста, яка проводилась 01.07.2011, та у пункті 11.4 характеристики у цей день з 800 годин до 1700 годин досліджувались умови праці тракториста [PERSON] на тракторі МТЗ-80 під час проведення міжрядкової культивації поля. Протоколом проведення досліджень вібрації № 62 від 01.07.2011 встановлено, що на робочому місці тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва під час міжрядкової культивації поля на тракторі МТЗ-80 загальна вібрація перевищує ДСН 3.3.6.037-99 на 1 дБ, локальна вібрація не перевищує ДСН 3.3.6.037-99. Відповідно до пункту 11.5 санітарно-гігієнічної характеристики [PERSON] працював на тракторах JOHN DEERE 8345R та ХТЗ-17021, що також підтверджується інформацією про умови праці від 12.05.2015. За результатами проведення досліджень вібрації на тракторі JOHN DEERE 8345R, оформлених протоколом №142 від 12.08.2015, на робочому місці тракториста машиніста [PERSON] на тракторі JOHN DEERE 8345R загальна і локальна вібрація не перевищують допустимі норми (п.13 протоколу). Так, пунктом 10 протоколу встановлено, що рівень загальної вібрації на тракторі JOHN DEERE 8345R становить 103 дБ, локальної - 99 дБ, при допустимих нормах локальної вібрації - 112 дБ, загальної 107 дБ (пункт 11 протоколу). Доказів проведення дослідження вібрації на тракторі ХТЗ-17021, в обґрунтування перевищення допустимих норм вібрації на цьому тракторі відповідачем не надано, як і не надано доказів на підтвердження перевищення норм вібрації на інших тракторах, які зазначені в п. 12.1, а саме: Т-150К та Білорус 892. За таких обставин, судом встановлено, що результати атестації робочого місця тракториста [PERSON] під час його роботи на тракторі МТЗ-80 у якому мало місце перевищення вібрації на 1дБ, відповідач безпідставно застосував до тракториста [PERSON], робоче місце якого не атестувалось і досліджень вібрації на його робочому місці не проводилось. Таким чином, суд приходить до висновку, що санітарно-гігієнічна характеристистика умов праці тракториста-машиніста [PERSON] не відображає та не характеризує дійсні умови праці [PERSON], оскільки відповідач безпідставно застосував показник загальної вібрації трактора МТЗ-80 до тракторів JOHN DEERE 8345R і ХТЗ-17021 на яких працював [PERSON], а також на інші трактори Т-150К та Білорус 892, які безпідставно зазначені в п. 12.1 санітарно-гігієнічної характеристики. Пунктом 1.21 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 № 614, (далі за текстом Порядок) встановлено, що у санітарно-гігієнічній характеристиці відображаються ті шкідливі виробничі фактори на робочому місці конкретного працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток у нього професійного захворювання Враховуючи, що відповідно до пункту 11.5 санітарно-гігієнічної характеристики, у якому визначено перелік тракторів на яких працював [PERSON]: JOHN DEERE 8345R та ХТЗ-17021 та той факт, що на тракторі JOHN DEERE 8345R рівень вібрації не перевищує допустимий, а на тракторі ХТЗ-17021 дослідження вібрації не проводилися, суд доходить до висновку про відсутність на робочому місці тракториста-машиніста [PERSON] перевищення допустимих норм вібрації, як шкідливого фактора. Крім того, відповідно до пункту 1.9 Порядку на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) , яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Зазначена норма кореспондується з положеннями пункту 1.4 Порядку відповідно до якого санітарно-гігієнічна характеристика складається за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий та пунктом 1.21 Порядку яким встановлено, що у санітарно-гігієнічній характеристиці відображаються ті шкідливі виробничі фактори на робочому місці конкретного працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток у нього професійного захворювання. З правового аналізу зазначених норм випливає, що у разі якщо, працівник не працює складається не санітарно-гігієнічна характеристика, а інформаційна довідка. На момент складання санітарно-гігієнічної характеристики наказом №39-К від 28 квітня 2015 року [PERSON] був звільнений з роботи за станом здоров'я. Відповідачу про усе було відомо, що підтверджується пунктом 11.1 санітарно-гігієнічної характеристики у якому зазначена дата звільнення [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до пункту 1.9 Порядку відповідач безпідставно та протиправно склав санітарно-гігієнічну характеристику в той час, як повинен був скласти інформаційну довідку. Крім того, судом встановлено, що санітарно-гігієнічна характеристика складена з порушенням пунктів 1.4 та 1.6., оскільки, вона складена та підписана складена та підписана начальником Пологівського міжрайонного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, Головним державним санітарним лікарем Пологівського, Куйбишевського та Розівського районів [PERSON], в той час, як відповідно до зазначених норм повинна бути складена та підписана лікарем з гігієни праці. Зазначеними обставинами спростовуються заперечення відповідача стосовно правильності та правомірності складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку про те, що санітарно-гігієнічної характеристики умов праці [PERSON] не відображає та не характеризує дійсні умови праці тракториста-машиніста [PERSON] та складена з порушенням встановленого законодавством порядку. Разом з цим, ст.16 ЦК України, ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Статтею 16 ЦК України, як і нормами інших законодавчих актів України, не встановленого такого способу захисту цивільних прав і обов'язків, як скасування санітарно-гігієнічної характеристики, оскільки санітарно-гігієнічна характеристика умов не є правочином. В цій частині суд не приймає до уваги посилання представника позивача на можливість оскарження санітарно-гігієнічної характеристики до суду, що визначено відповідним Порядком, оскільки спосіб захисту відповідно до ст.16 ЦК України, має встановлюватись договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, позовні вимоги з зазначених підстав задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed