Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.11.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № VG1157, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 62 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з невизначеним кінцевим терміном повернення. В свою чергу, позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даними договорами, а також виконувати інші умови Кредитного договору. 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» передав, а ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» прийняло право вимоги до Позичальника, що випливають із умов Кредитного договору № VG1157 від 30.11.2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Банк свої зобов'язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором в розмірі 105 193,49 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений Договір про видачу та використання кредитних карток (Кредитний договір) № VG1157, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 62 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з невизначеним кінцевим терміном повернення. В свою чергу, позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даними договорами, а також виконувати інші умови Кредитного договору. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору для транзакцій Держателя з підприємствами, а також для зняття готівки, Банк може надавати кредитний ліміт у межах визначених НБУ чи іншими вповноваженими органами державного регулювання та фінансовим статусом Держателя. Для безпеки Держателя та його транзакцій, Банк може встановити денний ліміт по транзакціях. Кредитний ліміт та денний ліміт по транзакціях повинні бути повідомлені Дердателю після доставки картки. 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» передав, а ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» прийняло право вимоги до Позичальника, що випливають із умов Кредитного договору № VG1157 від 30.11.2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, 13.12.2017 року на його адресу було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу про повернення суми заборгованості за Кредитним договором. Однак вимога виконана не була. Так, станом на 13.12.2017 року заборгованість відповідача за Договором № VG1157 від 30.11.2007 року складає 105 193, 49 грн. (заборгованості по тілу кредиту). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь Товариства підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 105 193, 49 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved