Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, споживання електроенергії без приладу обліку просив стягнути із відповідача [PERSON] вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 17 867 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у споживанні електроенергії без приладу обліку протягом 53 днів, розрахунок ціни позову відповідно до середньомісячного споживання за попередні періоди. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на оспорення застосованої позивачем методики розрахунку вартості електроенергії за період її споживання без лічильника, часткову оплату цієї вартості у розмірі 7\~241 грн. 64 коп. Вислухавши представників сторін, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач публічне акціонерне товариство «Київобленерго» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за регульованим тарифом і діє на підставі ліцензії серії АЕ № 194761 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензії серії АЕ № 194762 від 16.05.2013 р. на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. [PERSON] обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства «АЕС Київобленерго», яке було правонаступником Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго», яке було створено шляхом реорганізації Відкритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго». Відкрите акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго» було створене шляхом перейменування відкритого акціонерного товариства «Київобленерго», яке було створене шляхом перейменування Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Київобленерго». Між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] укладено Договір про користування електричною енергією від 12.04.2010 р. № 1814, відповідно до умов якого відповідач є споживачем електричної енергії. Згідно п.1 Договору ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» зобовязався постачати [PERSON] електричну енергію відповідно до умов Договору, а [PERSON] зобовязався оплачувати спожиту електричну енергію у терміни передбачені Договором. При укладенні Договору на обєкті Відповідача було встановлено 3-х фазний 3-зонний прилад обліку електричної енергії CTK3-10Q2H4K4t № 38471 з початковими показниками 00995,000 кВт.год. з трансформаторами стуму типу Т-0,66 УЗ № 95203, 95182 та 019926 номіналом 400/5. 19 жовтня 2015 року в с. Плюти Обухівського району Київської області по вул. Луговій, 3/1 на обєкті, власником якого є [PERSON] було виявлено факт порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у пошкодженні приладу обліку і кваліфікується як порушення вказаних правил без вини споживача, що підтверджується актом. 31 серпня 2015 року відповідач звернувся до позивача з заявою про заміну приладу обліку. 22 жовтня 2015 року на обєкті відповідача було проведено технічну перевірку приладу з подальшим демонтажем приладу обліку і встановлення нового приладу обліку електроенергії. Таким чином, відповідач [PERSON] з 31 серпня 2015 року (дата подання заяви про пошкодження приладу обліку) по 22 жовтня 2015 року (дата заміни приладу обліку) користувався електричною енергією без приладу обліку з дозволу позивача. Відповідно до п. 33 [PERSON] користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, у разі користування електричною енергією без приладу обліку з позволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Відповідно до п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом. 11 листопада 2015 року на засіданні комісії з розгляду [PERSON] № К 031143 від 19 жовтня 2015 року було прийнято рішення про те, що [PERSON] підлягає розрахунку згідно п. 33 ПКЕЕН. Для визначення середньодобового споживання електричної енергії спожитої протягом періоду користування послугою без приладу обліку, комісією було вирішено провести контрольне зняття показників приладу обліку 14 грудня 2016 року і виходячи з отриманих даних здійснити перерахунок вартості спожитої електроенергії за період з 31 серпня 2015 року по 22 жовтня 2015 року (дата відновлення розрахункового обліку). Відповідач був присутнім на засіданні комісії та надав свої пропозиції. З рішенням комісії щодо проведення перерахунку спожитої електричної енергії за період користування послугою без приладу обліку не погодився, але погодився з рішенням по перенесенню строків перерахунку. 14 грудня 2015 року відповідно до рішення комісії в присутності відповідача було проведено контрольний огляд приладу обліку електричної енергії НІК 2301 АК1В № 1002858. Відповідно до даних акту № 072119 контрольного огляду засобів обліку електричної енергії показники приладу обліку станом на 14 грудня 2015 року становили 000298,0 кВт.год. 18 грудня 2015 року відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій просив провести комісію по розгляду акту № К 031143 від 19 жовтня 2015 року в день подання заяви - 18 грудня 2015 року. Задовольнивши заяву відповідача комісією було проведено засідання комісії результатом засідання якої стало рішення щодо проведення розрахунку згідно п. 33 ПКЕЕН за період 53 дні з 31 серпня 2015 року по 22 жовтня 2015 року. Маючи в розпорядженні дані про середньодобове споживання електричної енергії за період з дати відновлення розрахункового обліку по дату контрольного огляду приладу обліку позивачем у відповідності до вимого чинного законодавства було проведено розрахунок вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення розрахункового обліку без вини споживача. Відповідно до вищевказаного рішення комісії вартість не облікованої електричної енергії становить 17 867,39 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім грн., 39 коп.). Відповідач був присутнім на засіданні комісії, але відмовився від підпису в протоколі № 0277 від 18 грудня 2015 року, про що зроблено відповідну позначку в протоколі. Зважаючи на те, що відповідач відмовився отримати копію протоколу, даний документ було надіслано відповідачеві поштою. 28 січня 2016 року представниками ПАТ «Київобленерго» було вручено відповідачеві лист з вимогою оплати зокрема заборгованості в розмірі 17 867,39 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім грн., 39 коп.), однак до цього часу зазначена вартість спожитої електроенергії відповідачем не сплачена. Вказані вище обставини підтверджуються поданими позивачем доказами, на їх спростування відповідач переконливих доказів не подавав, тому суд вважає їх доведеними і покладає в основу судового рішення. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на оспорювання не вказаних вище фактичних обставин, а способу розрахунку і грошового виразу вартості спожитої електроенергії. Оцінюючи такі доводи слід прийняти до уваги наступне. Відповідачем було подано рахунки за електроенергію за вересень 2014 року та вересень 2015 року, які на його думку підтверджують наведені ним розрахунки вартості спожитої електроенергії у письмових запереченнях проти позову. Суд вважає, що ці докази не підтверджують вказаних обставин, оскільки не містять відповідних відомостей, які б спростовували доводи позивача. Так, сторонами визнається і відміткою у квитанції підтверджується те, що 06.10.2015 року відповідачем було оплачено позивачеві 16\~510 грн. 28 коп., тобто сума, зазначена у графі «загальний баланс» рахунку за вересень 2015 року. При цьому вказана сума обрахована так само як і рахунку за такий же період 2014 року виходячи із показників лічильника, а не відповідно до середньомісячного споживання, тобто ця сума не враховує вартості спожитої електроенергії за час її споживання без приладу обліку, яка визначена відповідно до акту про порушення № К 031143 від 19 жовтня 2015 року. Доказів іншого до суду не подано. При цьому суд не вправі виходити за межі позовних вимог і вирішувати питання про зарахування зустрічних вимог, зменшення грошового виразу заявлених позовних вимог на суму переплати, перерахунок вартості спожитої електроенергії тощо, на чому наполягав відповідач. За таких обставин, доводи заперечень відповідача є необґрунтованими і непереконливими. З пояснень учасників процесу вбачається, що відповідач споживає електроенергію на власній трансформаторній підстанції, до якої підключено котеджне містечко (14 будинків) з іншими споживачами електроенергії, які договору із позивачем не укладали, а споживання електроенергії без приладу обліку через його несправність здійснюється неодноразово і протягом доволі тривалих періодів, однак у межах цієї справи інші періоди такого споживання не розглядаються, оскільки відносно них позов не предявлявся. На думку суду, грунтовних і переконливих заперечень щодо застосованої позивачем методики і способу обрахунку вартості не облікованої електричної енергії відповідач не надав, а наведені у письмовому заперечення розрахунку не узгоджуються із нормами чинного законодавства, зокрема Правилами користування електричною енергією для населення. Враховуючи викладене вище, оцінюючи доводи сторін та надані ними докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням Закону України «Про електроенергетику» та [PERSON] користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем доведено належними і допустимими доказами обставини, покладені в основу позову, відповідач всупереч вимогам ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України не довів заперечень на позову, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved