Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 02 жовтня 2014 року він позичив відповідачу в борг гроші у сумі 30000 гривень на сім місяців з щомісячним погашенням боргу у сумі 3500 грн . Протягом визначеного терміну позивачу ніяких коштів відповідач не повернув, крім того став уникати зустрічі з ним та телефонних розмов, змінив номер мобільного телефону. Тому позивач звернувся з відповідною заявою до суду, в якій просить стягнути на його користь з відповідача борг у сумі 30000 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та проти прийняття заочного рішення не заперечував . Відповідач в судове засідання не з»явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір позики, на підставі чого позивач передав відповідачу гроші у сумі 30000 грн., а останній надав розписку в якій він зобов»язався повернути позику частково протягом семи місяців кожного місяця по 3500 грн(а.с.6). Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). \~ Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] отримав у позивача 30 000 грн. за договором позики, однак не виконав зобовязань по їх поверненню, в звязку з чим заборгованість за позикою у розмірі 30 000 грн. підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 300 (триста) грн. 00 коп.\~в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного, ст.ст.526,527,530,610,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved