Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.02.2007 року [PERSON] 06.02.2007 року отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суму позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.5.5.1. «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку». Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість - 20450, 60 грн., яка складається з: 5708, 02 грн. - заборгованість за кредитом; 9383, 70 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5358, 88 - заборгованість по комісії за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7340, 57 грн., яка була задоволена судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду від 18.12.2008 року з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 13110, 03 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов кредитного договору: 500,00 грн - штраф ( фіксована частина ); 655, 50 грн. - штраф ( процентна складова). Отже, заборгованість достягнення становить 14265, 53 грн. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14265, 53 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Пришляк В.О. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дійсно отримав кредит у 2007 році в сумі 6000 грн., який він погашав до 2008 року. А в 2008 році в результаті ДТП він отримав тяжкі травми і не працював у зв'язку з тривалою хворобою, переніс декілька операцій і зараз потребує операції, що підтверджується копіями виписок з історії хвороби, які відповідач надав суду. Крім того, він тривалий час лікувався в тубдиспансері, протягом 9 місяців. Судовим наказом суму боргу було стягнуто в 2008 році Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, в тому числі оглянувши в судовому засіданні справу №2н-701/08 за заявою «Про видачу судового наказу», та оцінивши все у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі нижчезазначеного. Так, в судовому засіданні встановлено, що існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується Заявою № б/н від 06.02.2007 року, та Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до яких, банк 06.02.2007 року надав [PERSON] кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. . Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3. ч.1 ст.611 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу 15.12.2008 року, яким просив стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу 7340, 57 грн., яка складається з наступного: 5708, 02 грн. - заборгованість за кредитом; 1044, 90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250, 00 грн. - судовий штраф (фіксована сума); 337,65 - судовий штраф (процент). Судом було видано наказ від 18.12.2008 року про стягнення зазначених сум боргу. Наказ не було оскаржено. В матеріалах справа №2н-701/08 знаходиться заява представника ЗАТ КБ «ПриватБанк» Савченко С.М. про отримання судового наказу. Виходячи з вищенаведеного, у судовому засіданні встановлено, що позивач вже звертався з такою самою вимогою (заявою про видачу судового наказу) до тієї самої особи, тобто до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу отриманого кредиту 5708-02 грн.(тіло кредиту), а також штрафними санкціями і його вимоги були задоволені, шляхом винесення судового наказу від 18.12.2014 грудня. Відповідно до ст. 60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимогі заперечень. Доказаиподаються сторонами та іншими особами які, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб. Які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав суду доказів, які обґрунтовують вимоги позивача та спростовують докази про стягнення позивачем боргу за кредитним договором раніше на підставі судового наказу. Таким чином, у позивача не було підстав звертатись повторно з тим же самим позовом про стягнення боргу за тим же договором до тієї ж особи. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі, який відповідає в частині задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до наданих відповідачем копій виписок з історії хвороби, він тривалий час знаходився на лікуванні та знаходиться по теперішній час. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed