Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач у грудні 2018 р. звернувся до Баришівського районного суду Київської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони уклали договір у вигляді заяви про приєднання №2659071 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого банк встановив клієнту кредит на його картковий рахунок у сумі 23 500,0 грн., зі сплатою 30 % річних. Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 04.09.2018 р. розмір заборгованості становить 9 099,97 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29.11.2018 р. цивільну справу передано за підсудністю для розгляду до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 30). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.12.2018 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи за клопотанням позивача призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 36-37). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 39), а тому суд розглядає справи за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.10.2016 р. відповідач звернувся до банку із заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом (а.с. 9), відповідно до п. 3.1 якої відповідач погодився на одержання (збільшення) кредиту та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердив укладення з банком кредитного договору з істотними умовами кредитування. Відповідно до умов даної заяви від 04.10.2016 р. відповідач погодився на наступні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 1 500,00 гр.н, максимальний розмір кредиту - 47 947,80 грн., строк кредитування - 36 міс. (п. 3.3). Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 30,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду (0,001 % річних) (п. 3.6). Розділом 22 п. 1.14 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що клієнт зобов'язується використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Встановлено що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 04.09.2018 р. становить 9069,58 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості - 8684,58 грн., відсотки 371,00 грн., заборгованість за РКО - 14,00 грн., втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 7,24 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту - 15,70 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 7,45 грн. (а.с. 6-8). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 9 099,97 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved