Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. у позовній заяві вказав, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської оласті від 14 квітня 2020 року відповідач визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді 06 квітня 2020 року о 07 годині 49 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області по проспекту Суворова, в результаті якої транспортному засобу позивача автомобілю «ВАЗ-21083» з державним реєстраційним номером [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу визначена полісом № ЕР.170685826 з третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зі строком дії з 20 травня 2019 року по 19 травня 2020 року включно. За вказаним документом ліміт відповідальності складає за шкоду, завдану життю та здоров`ю 200000 грн., за шкоду, завдану майну 100000 грн., франшиза 2000 грн. Також вказав, що страхове відшкодування виплачено 22 травня 2020 року в сумі 2000 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 43438 від 22 травня 2020 року. Разом із тим розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля визначений в 4000 грн., що підтверджено актом огляду автомобіля «ВАЗ-21083» з державним реєстраційним номером [NUMBER] від 24 квітня 2020 року, ремонтною калькуляцією та страховим актом № UA2020040900021/L01/01 від 21 травня 2020 року та розрахунком страхового відшкодування до вказаного страхового акту UA2020040900021/L01/01 від 21 травня 2020 року. З урахуванням вказаного підтверджений обов`язок відповідача сплатити 2000 грн. Окрім того, через відсутність транспортного засобу, поведінку відповідача позивач змінив свій звичний робочий день, у зв`язку із чим спричинену моральну шкоду визначив в розмірі 10000 грн. просить тягнути 2000 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 5000 грн. витрат на правничу допомогу та 840,8 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовні вимоги. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської оласті від 14 квітня 2020 року відповідач визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді 06 квітня 2020 року о 07 годині 49 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області по проспекту Суворова, в результаті якої транспортному засобу позивача автомобілю «ВАЗ-21083» з державним реєстраційним номером [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу визначена полісом № ЕР.170685826 з третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зі строком дії з 20 травня 2019 року по 19 травня 2020 року включно. За вказаним документом ліміт відповідальності складає за шкоду, завдану життю та здоров`ю 200000 грн., за шкоду, завдану майну 100000 грн., франшиза 2000 грн. Страхове відшкодування виплачено 22 травня 2020 року в сумі 2000 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 43438 від 22 травня 2020 року. Разом із тим розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля визначений в 4000 грн., що підтверджено актом огляду автомобіля «ВАЗ-21083» з державним реєстраційним номером [NUMBER] від 24 квітня 2020 року, ремонтною калькуляцією та страховим актом № UA2020040900021/L01/01 від 21 травня 2020 року та розрахунком страхового відшкодування до вказаного страхового акту UA2020040900021/L01/01 від 21 травня 2020 року. З урахуванням вказаного підтверджений обов`язок відповідача сплатитии 2000 грн. У відповідності до роз`яснень п.3,5,9 постанови №4 Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Окрім того, через відсутність транспортного засобу, поведінку відповідача позивач змінив свій звичний робочий день, що у свою чергу передбачає відшкодування моральної шкоди у порядку, передбаченому ст. 23, 1167 ЦК України. З урахуванням обставин справи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визнає обгрунтованим розмір моральної шкоди 5000 грн. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, що зумовлює стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору 840,8 грн. за квитанцією № 0.0.1866125648.1 від 12 жовтня 2020 року, а також 5000 грн. витрат на правничу допомогу за квитанцією до прибуткового касового ордера від 31 серпня 2020 року. З урахуванням вказаного загальна сума, що підлягає стягненню, складає 12840,8 грн.

Outcome: partial