Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 23.01.2007 року між АКПІ банк (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] укладено кредитний договір №06-07квф. Відповідно до умов п. 2.1-2.3 кредитного договору банком надано позичальнику кредит в сумі 60694,00 доларів США на строк з 23.01.2007 р. по 23.01.2012 р., за користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 10,5 % річних. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник АКПІ банк (закрите акціонерне товариство)) та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «АКПІ банк» відступило право грошової вимоги за Кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №06-07квф від 23.01.2007 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 60694,00 доларів США. В свою чергу [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобовязання, чим порушив умови кредитного договору та станом на 08.12.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 32344,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 841594,24 грн.; заборгованість по відсотках 29888,59 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 777704,11 грн.; пеню в розмірі 63989,06 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1665002,00 грн. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 04.04.2012 року по справі №2-1152/11 за Кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі: - за кредитом 32344,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає - 256652,87 грн., - по відсотках 7705,28 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає 61142,17 грн., - пеня 4733,81 дол. США., що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає 37558,26 грн. Таким чином, станом на 08.12.2016 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року у розмірі: - за кредитом 0,00 дол. США, що за курсом НБУ складає 0,00 грн., - по відсотках 27256,01 дол. США., що за курсом НБУ складає 709204,11 грн., - пеня 59255,25 дол. США., що за курсом НБУ складає 1541827,77 грн. Зважаючи на принцип розумності та справедливості, ТОВ «Кредитні ініціативи», користуючись своїми процесуальними правами, зменшує [PERSON] суму нарахованої пені до 0(нуля) грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 709204,11 грн., а саме: заборгованість по відсотках 709 204,11 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 10638,06 грн. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26.04.2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 709204,11 грн. за кредитним договором № 06-07квф від 23.01.2007 р., яка складається з заборгованості по відсотках 709204,11 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 10638,06 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.08.2017 року заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26.04.2017 року скасоване за заявою [PERSON] та призначено новий судовий розгляд. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував проти його задоволення, просив відмовити у позові повністю. Крім того, подав заяву про застосування строків позовної давності, у якій просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.03.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (первинний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір №06-07квф. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Первинний кредитор зобов'язується надати Відповідачеві кредит у сумі60694,00 дол. США. 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативі зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №06-07квф від 23.01.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься Додатку №1 до Договору відступлення. Первинний кредитор свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачеві [PERSON], кредит у сумі 60694,00 дол. США. В свою чергу, Боржник, неналежно виконав взяті на себе зобовязання, чим грубо порушив істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 08.12.2016 року, має прострочену заборгованість: - за кредитом 32344,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 841594,24 грн., - по відсотках 29888,59 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 777704,11 грн.. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, відповідачу нараховано неустойку(штраф/пеня) розміром 63989,06 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1665002,00 грн. Однак, як вбачається з матеріалів справи, факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року та наявність заборгованості за зазначеним кредитним договором були встановлені Запорізьким районним судом Запорізької області при розгляді справи за позовом ПАТ «АКПІ банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.04.2012 року по справі №2-1152/11 за Кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року стягнуто заборгованість у розмірі: - за кредитом 32344,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає - 256652,87 грн., - по відсотках 7705,28 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає 61142,17 грн., - пеня 4733,81 дол. США., що за курсом НБУ станом на 14.03.2011 р. складає 37558,26 грн. Таким чином, станом на 08.12.2016 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором №06-07квф від 23.01.2007 року у розмірі: - за кредитом 0,00 дол. США, що за курсом НБУ складає 0,00 грн., - по відсотках 27256,01 дол. США., що за курсом НБУ складає 709204,11 грн., - пеня 59255,25 дол. США., що за курсом НБУ складає 1541827,77 грн., яку позивач з власної ініціативи, відповідно до позовних вимог, зменшує [PERSON] до 0 (нуля) грн. Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Крім того, за положеннями ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до фактора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи умови щодо валюти кредитування. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, з огляду на заяву представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «ЮКОС» проти Росії»). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі (за періодичними платежами з моменту несплати окремого платежу) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Судом встановлено, що у зв'язку із невиконанням відповідачем [PERSON] передбачених кредитним договором обов'язків по внесенню щомісячних платежів і наявністю простроченої заборгованості, первісний кредитор ПАТ «АКПІ банк» відповідно до закону та умов кредитного договору скористався своїм правом на повернення кредиту достроково і в 2012 році звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в даному випадку є правонаступником (новим кредитором) ПАТ «АКПІ банк». Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, за змістом даних, норм Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набув прав кредитора у обсязі, що належали первісному кредитору ПАТ «АКПІ банк», а заміна кредитора у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тобто, в 2012 році, пред'явивши вимогу про повне дострокове повернення тіла кредиту, процентів та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а отже передбачений ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності тривалістю у три роки підлягає обрахуванню від цієї дати. Згідно положень ст.264,265 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до боржника. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги за забезпечувальним зобов'язанням. Отже, після використання свого права на дострокове повернення кредитних коштів і зміну строку виконання основного зобов'язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не пред'явлено вимогу до [PERSON] про стягнення відсотків за кредитом на протязі строку позовної давності, тобто упродовж трьох років з початку 2012 року, пропустивши його. При цьому позивачем поважних причин пропуску стоків позовної давності не наведено та належними доказами не підтверджено. З викладених вище підстав суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» слід відмовити. Питання про стягнення судового збору вирішується в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed