Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 09 жовтня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями. Позовні вимоги було уточнено. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 22.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № МL-311/173/2008 за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25000,00 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Договір поруки № SR- 311/173/2008 від 22.08.2008 року відповідно до якого, вона прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед «Банком» за Кредитним договором № МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року. У звязку з не виконанням зобовязань за Кредитним договором, станом на 10.03.2015 року за відповідачами, як за солідарними боржниками існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка складає 2\~221\~914,60 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути у відсутність представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи судом повідомлялися належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи. До суду подані письмові заперечення, які залучено до матеріалів цивільної справи. Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов в редакції від 23.03.2015 року підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» що знаходиться за адресою: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, ідентифікаційний номер 21685166, (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № МL-311/173/2008 за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25000,00 (Двадцять пять тисяч доларів США 00 центів) доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 3. ч. 1 Кредитного договору-1 за користування кредитними коштами встановлена плаваюча процента ставка 13,49 %. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений Договір поруки № SR- 311/173/2008 від 22.08.2008 року відповідно до якого, вона прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед «Банком» за Кредитним договором № МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. [PERSON] не здійснює погашення кредиту за Кредитним договором, чим порушує зобовязання, що до щомісячної сплати процентів за користування наданими коштами, що прямо передбачено п. 2 ч. 1 Кредитного договору. Відповідно до положень п. п. 4.1.1 Кредитного договору-1 за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки. Згідно п. 4.1.2. Кредитного договору-1, за прострочення виконання зобовязань понад 15 (п'ятнадцять) календарних днів Позичальник крім пені передбаченої в п. 4.1.1 договору сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 25,00 гривень. Відповідно до п. 4.1.3. Кредитних договорів-1 за прострочення виконання зобовязань понад 30 календарних днів Позичальник крім пені та штрафу передбачених в п. 4.1.1.-4.1.2. договору сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 50,00 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦКУ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У звязку з не виконанням зобовязань за Кредитним договором № МL-311/173/2008 , станом на 10.03.2015 р. існує заборгованість у розмірі 2\~221\~914,60 грн. (два мільйона двісті двадцять одна тисяча девятсот чотирнадцять гривень 60 копійок), а саме: заборгованість по кредиту складає 20\~349,62 дол. США (двадцять тисяч триста сорок девять доларів США 62 цента), що в гривневому еквіваленті, відповідно до курсу НБУ становить 465\~946,17 грн. (чотириста шістдесят пять тисяч девятсот сорок шість гривень 17 копійок); -заборгованість по відсоткам складає 519,06 дол. США (пятсот девятнадцять доларів США 06 центів), що в гривневому еквіваленті, відповідно до курсу НБУ становить 11\~884,94 грн. (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 94 копійки); -заборгованість по пені складає 1\~744\~083,49 грн. (один мільйон сімсот сорок чотири тисячі вісімдесят три гривні 49 копійок). Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від «12» листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП БАНК (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON] (Пункт 1468 Додатку № 1 до договору купівлі продажу кредитного портфелю від «12» листопада 2010 року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача [PERSON] Приймаючи до уваги надані суду докази щодо невиконання у встановлені договором строки прийнятих на себе зобов»язань за вищеназваним кредитним договором позичальником [PERSON], суд вважає, що з неї підлягає стягненню на користь позивача : заборгованість по кредиту, відсоткам, пені в загальній сумі 2\~221\~914,60 грн., в цій частині заявлений позов підлягає задоволенню. В ході судового розгляду заяв від сторін про застосування строків позовної давності не надходило. Між тим, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги до відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд не приймає заперечення представника даного відповідача [PERSON] щодо застосування у спорі вимог ч.4 ст.559 ЦК України та п.3.4.Договору поруки № SR -311/173/2008 , яким передбачено письмове повідомлення поручителя про прострочення зобов»язань за кредитним договором позичальником, оскільки: шестимісячний строк пред»явлення претензій до поручителя не сплив, т.я. дата остаточного повернення кредиту визначена сторонами 22.08.2013 року, до суду позивач звернувся 09.10.2013 року; щодо направлення письмової вимоги поручителю, то пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» ( з наступними змінами) в п. 24 роз»яснив, що « пред»явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу ( залежно від умов договору), так і пред»явлення до нього позову». Між тим, суд вважає, що позивач на підставі ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не довів наявність в нього права вимоги на підставі ст.512, 514 ЦК України до поручителя [PERSON] Так, із договору купівлі- продажу кредитного портфелю, укладеного 12.11.2010 року між ТОВ « ОТП Факторинг Україна» та ПАТ « ОТП Банк» убачається : ст. 3 предметом договору є продажа покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори ( перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору; п.п.3 права, що переходять до покупця за кредитними договорами у зв»язку з продажем кредитного портфелю: право вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, процентів, штрафних санкцій, комісій, перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті реалізації заставленого майна. Між тим, із п.3.5 слідує, що продавець зобов»язаний передати права за окремими договорами застави та / або договорами іпотеки, укладеними між Продавцем та Боржником для забезпечення виконання зобов»язань за Кредитними договорами шляхом оформлення відповідних договорів. Таким чином, суд вважає, що за вищеназваним договором купівлі- продажу кредитного портфелю позивач набув тільки право вимоги до сторони кредитного договору ( позичальника), але не до майнового поручителя , оскільки кредитний договір та договір поруки не є тотожніми за своєю правовою суттю і автоматично , тобто без укладення відповідних договорів ( договору) про передачу права вимоги і до майнових поручителів ( поручителя), позивач не може звертатися до суду з таким позовом, заявлені вимоги до відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Outcome: partial