Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач та його представник просять суд визначити спосіб участі позивача у вихованні і спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], в присутності відповідачки кожного дня протягом 3-х годин за місцем її проживання або на прогулянці на вулиці. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивач не має можливості спілкуватися із сином, так як відповідачка не надає йому такої можливості. Відповідачка позовні вимоги визнала частково. Не заперечує проти того, щоб [PERSON] зустрічався із сином і приймав участь у його вихованні, але просить при цьому перед усім врахувати інтереси сина, який є малолітнім. Найкращим часом для спілкування вважає період з 12.00 до 15.00 години, коли дитина не спить і є активною. Вважає, що без її присутності проводити спілкування з сином не можливо, так як дитині ще 9 місяців і присутність матері є обов'язковою. Згодна, щоб спілкування відбувалося чотири дні на тиждень, але відповідач повинен обов'язково і завчасно домовлятися з нею про день зустрічі. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду висновок і заяву про розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є сторони по даній справі (а.с.3), які проживають окремо і в шлюбі між собою не перебувають. Малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання і не оспорюється сторонами по справі. Між сторонами по справі виник спір щодо участі у вихованні сина батьком, який проживає окремо. Згідно до висновку Служби у справах дітей Харківської міської ради, вказана служба вважає за доцільне встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], визначивши час: чотири дня на тиждень з 15.00 до 18.00 годин в присутності матері дитини. Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім того, ст.159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Вирішуючи даний спір суд враховує, що сторони по справі не дійшли згоди щодо способу участі батька у вихованні дитини, в зв'язку з чим виникла необхідність в судовому порядку визначити спосіб такої участі. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні сина суд враховує вік дитини, якій виповнилося 9 повних місяців, і яка знаходиться під постійним материнським піклуванням і доглядом, а тому суд вважає, що спілкування батька з сином повинно відбуватися в присутності матері [PERSON]. Такого ж висновку прийшла і Служба у справах дітей, яка розглядала даний спір. Суд враховує пояснення матері про те, що з 16 до 18 години дитина спить, а найкращим часом для спілкування вважається період з 12.00 до 15.00 години, коли дитина не спить і є активною. Ці пояснення матері дитини не спростовані позивачем та його представником, а тому суд вважає ці обставини встановленими. При цьому суд не бере до уваги висновок Служби у справах дітей про встановлення спілкування з 15.00 год. до 18.00 год., так як висновок Служби з приводу саме цього часу спілкування ніяким чином не обґрунтований і не мотивований. Також суд враховує, що позивач працює монтером в КП «Міськелектротранссервіс» (а.с.4) і згідно графіка його роботи він один день працює з 8.00 до 20.00 год., інший день працює з 20.00 до 8.00 год., а потім два дні не працює. Таким чином, з урахуванням умов роботи позивача, відсутня можливість у позивача спілкуватися з дитиною кожного дня. Крім того, обґрунтованими є заперечення матері дитини про те, що зустрічатися з батьком дитини кожного дня є не доцільним і не відповідатиме інтересам дитини та її батьків. Можуть виникати випадки, коли мати і дитина в період з 12.00 до 15.00 годин будуть вирішувати інші нагальні потреби розвитку дитини, чи перебувати у медичних закладах, інших місцях для задоволення потреб дитини. Таким чином, суд вважає можливим спілкування батька з сином і участь у його вихованні чотири дня на тиждень в дні, визначені батьками за попередньою домовленістю. Такого ж висновку прийшла і Служба у справах дітей, яка розглядала даний спір. З урахуванням вищевикладеного, суд частково задовольняє позовні вимоги і визначає спосіб участі [PERSON] в спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та у його вихованні, надавши можливість [PERSON] спілкуватися із сином і виховувати його чотири дня на тиждень в дні, визначені батьками за попередньою домовленістю, з 12.00 до 15.00 години в присутності матері [PERSON].

Outcome: partial