Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулось до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , 3-тя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . По відношенню до дитини, [PERSON] є одинокою матір`ю. До служби 10.01.2019 року надійшла заява від [PERSON] про те, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки, не турбується про її стан здоров`я, не забезпечує дитину матеріально, не дбає про її фізичний та духовний розвиток. Також зазначила, що дитина на даний час проживає з бабусею [PERSON] , яка прикута до ліжка через хворобу. Дитина знаходиться поряд з бабусею і змушена доглядати за нею. Дитині ніхто не готує їжу, не забезпечує гігієнічні потреби, на [ADDRESS] не буває, дошкільний заклад не відвідує. [PERSON] зазначила, що [PERSON] багато років зловживає спиртними напоями, ніколи не приділяла належної уваги доньці, її здоров`ю, практично ніколи не працювала. Спеціалістами служби у справах дітей СМР 11.01.2019 року було здійснено вихід за місцем перебування дитини [PERSON] . Викладені в заяві [PERSON] факти підтвердилися, про що було складено відповідний акт. Відповідно до наказу служби справах дітей СМР від 11.01.2019 року №4 [PERSON] було поставлено на облік служби як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. З метою реалізації права дитини на виховання, проживання у родині, малолітню [PERSON] було поміщено до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] (наказ служби у справах дітей СМР від 11.01.2019 року №3, рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 року №10). З часу поміщення дитини до родини патронатного вихователя, мати дитини на телефонні дзвінки спеціалістів служби не відповідала. Відповідачка [PERSON] характеризується посередньо, проживає зі співмешканцем, вживає алкогольні напої. Рішенням комісії з захисту прав дитини від 22.01.2019 року, протокол №2, родину [PERSON] взято під соціальний супровід. Під час перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , дівчинка двічі лежала в інфекційному відділенні, мати жодного разу дитину не відвідала, станом здоров`я не цікавилася. З 13.03.2019 року по 08.05.2019 року відповідачка розпочала зустрічатися з донькою з періодичністю 2-3 рази на місяці, однак в подальшому зустрічі припинилися. 05.06.2019 року до служби надійшла заява [PERSON] , у якій вона просила повернути доньку [PERSON] та повідомляла про виконання наданих рекомендацій комісії із захисту прав дитини та зобов`язувалася належним чином виконувати батьківські обов`язки. Надала документи про проходження лікування від алкоголізму та влаштування на роботу. На засідання комісії з питань захисту прав дитини 27.06.2019 року було вирішено повернути малолітню [PERSON] , [INFO] , на виховання у сім`ю [PERSON] . [PERSON] було повідомлено про необхідність забрати дитину на виховання до 10.07.2019 року у зв`язку з закінченням строку перебування у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] 11.07.2019 року патронатний вихователь прийшов до служби у справах дітей СМР для передачі дівчинки на виховання матері [PERSON] , однак мати дитини до служби не з`явилася, пояснень не надала. Таким чином, на даний час відповідачка [PERSON] не цікавиться дитиною, на телефонні дзвінки служби не відповідає, до служби на виклики не з`являється, строк перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя закінчився, доньку у свою сім`ю не забрала. За направленням служби у справах дітей СОДА дитину [PERSON] , [INFO] , було поміщено до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. А тому, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, вважає, що вона на даний час змінила свій спосіб життя і може займатися вихованням доньки, а тому просить суд в позові відмовити. 3-я особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про день та час слухання справи повідомлений належним чином. В письмовому клопотанні позов підтримують, просить розглядати справу без участі представника. 16.08.2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2019 року. Підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю доказів її належного сповіщення. Ухвалою від 10.12.2019 року справу призначено до розгляду на 24.01.2020 року, судові засідання відкладалися у зв`язку з неявкою відповідачки та за її клопотанням. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). По відношенню до дитини, [PERSON] є одинокою матір`ю, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.33). 10.01.2019 року до служби у справах дітей СМР надійшла заява від [PERSON] про те, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки, не турбується про її стан здоров`я, не забезпечує дитину матеріально, не дбає про її фізичний та духовний розвиток. Також зазначила, що дитина на даний час проживає з бабусею [PERSON] , яка прикута до ліжка через хворобу. Дитина знаходиться поряд з бабусею і змушена доглядати за нею. Дитині ніхто не готує їжу, не забезпечує гігієнічні потреби, на [ADDRESS] не буває, дошкільний заклад не відвідує. [PERSON] також зазначила, що [PERSON] багато років зловживає спиртними напоями, ніколи не приділяла належної уваги доньці, її здоров`ю, практично ніколи не працювала (а.с.6). Спеціалістами служби у справах дітей СМР 11.01.2019 року було здійснено вихід за місцем перебування дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , викладені у заяві [PERSON] факти підтвердилися, про що було складено відповідний акт (а.с.13). Відповідно до наказу служби справах дітей СМР від 11.01.2019 року №4 [PERSON] було поставлено на облік служби як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.9). З метою реалізації права дитини на виховання, проживання у родині, малолітню [PERSON] , [INFO] було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] з 11.01.2019 року (наказ служби у справах дітей СМР від 11.01.2019 року №3, рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 року №10) (а.с.10,11). Мати дитини [PERSON] характеризується посередньо, проживає зі співмешканцем, вживає алкогольні напої, до адміністративної відповідальності не притягувалася, що підтверджується наданою характеристикою Сумським ВП ГУНП України в Сумській області (а.с. 32). Рішенням комісії з захисту прав дитини СМР від 22.01.2019 року, протокол №2 (а.с.25), родину [PERSON] взято під соціальний супровід. Рішенням виконавчого комітету СМР від 09.04.2019 року №169 продовжено строк перебування у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] малолітньої дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , до шести місяців (а.с.12). Під час перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , дівчинка двічі лежала в інфекційному відділенні, мати жодного разу дитину не відвідала, станом здоров`я не цікавилася. У період з 13.03.2019 року по 08.05.2019 року відповідачка розпочала зустрічатися з донькою з періодичністю 2-3 рази на місяці, однак в подальшому зустрічі припинилися. 05.06.2019 року до служби надійшла заява [PERSON] , у якій вона просила повернути доньку [PERSON] та повідомляла про виконання наданих рекомендацій комісії із захисту прав дитини та зобов`язувалася належним чином виконувати батьківські обов`язки. Надала документи про проходження лікування від алкоголізму та влаштування на роботу. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини СМР 27.06.2019 року було вирішено повернути малолітню [PERSON] , [INFO] , на виховання у сім`ю [PERSON] . [PERSON] було повідомлено про необхідність забрати дитину на виховання до 10.07.2019 року у зв`язку з закінченням строку перебування у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] (а.с.26). Рішенням виконавчого комітету СМР від 11.07.2019 року №364 виведено із сім`ї патронатного вихователя [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин дитиною та її сім`ї, закінченням строку перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя (а.с. 13). 11.07.2019 року патронатний вихователь прийшов до служби у справах дітей СМР для передачі дівчинки на виховання матері [PERSON] , однак мати дитини до служби не з`явилася, пояснень не надала, про що було складено акт (ас.28). За інформацією Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] близько двох тижнів не з`являлася на роботі, за місцем її проживання двері ніхто не відчиняв. У зв`язку з цим, за направленням служби у справах дітей СОДА [PERSON] було поміщено до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.30). Таким чином, на даний час відповідачка [PERSON] не цікавитися дитиною, ігнорує телефонні дзвінки служби та фахівців із соціальної роботи, дитину в сім`ю не забрала, дитиною не цікавиться. Відповідно до висновку служби у справах дітей СМР служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, мати самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, не має постійного заробітку, дитина не забезпечена належними умовами проживання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є патронатним вихователем і малолітню [PERSON] , [INFO] було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя. Дитина була привезена до неї з одним пакунком брудних речей, які пропахли табачним димом. Дитину помили, нагодували, вона побачила багато іграшок і не плакала, не просилася додому до матері. Весь час перебування у неї в сім`ї [PERSON] про матір взагалі не згадувала, а згадувала лише про бабусю. Дитина за весь час перебування в сім`ї двічі лікувалася в лікарні. Мати не відвідувада доньку взагалі. Поведінка матері здивувала, так як вона за весь час не поцікавилася, а як живеться малолітній дитині в чужій сім`ї. Дитина взагалі 2 місяці матір не згадувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно звернулася до служби у справах дітей СМР і повідомила, що малолітня дитина [PERSON] залишилася сама з бабусею, яка була прикута до ліжка. Дитина знаходиться поряд з бабусею і змушена доглядати за нею. Дитині ніхто не готує їжу, не забезпечує гігієнічні потреби, на [ADDRESS] не буває, дошкільний заклад не відвідує. Мати дитини [PERSON] тривалий час ніде не працює, зловживала на той час спиртними напоями, дитиною не цікавилася взагалі. Вона разом зі старшою онукою купували продукти харчування і носили [PERSON] . В даній ситуації суд, дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Будь-яких доказів того, що відповідачка піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні доньки - суду не надано. На думку суду, поведінка відповідачки, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на особистий рахунок дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути 1681 грн. 60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved