Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2015 року між ним та ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» був укладений договір фінансового лізингу № 000911 з додатками, згідно з яким відповідач (Лізингодавець) зобовязався придбати та передати позивачу (Лізингоодержувачу) у користування на строк та на умовах, передбачених цим договором, транспортного засобу, зазначеного у Специфікації (Додатку № 2 до договору), а позивач повинен сплатити відповідачу 17\~381 долар США, що за курсом НБУ складає 401\~500 грн. Після сплати позивачем обумовленого договором платежу в сумі 69\~000 грн. зясувалося, що в договорі не були узгоджені його істотні умови, а саме: щодо предмету лізингу (не визначений тип та обєм двигуна , тип коробки передач та приводу, а оскільки від цих характеристик залежить вартість транспортного засобу, що передається в лізинг, то фактично не можливо визначити і розмір лізингових платежів. Вважає, що оскільки на момент укладення договору сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі, визначених Законом України «Про фінансовий лізинг», то на підставі ст. 638 ЦК України цей договір не можна вважати укладеним, тобто він є нікчемним вже в момент укладення, і визнання його недійсним не вимагається. Отже, кошти в сумі 69\~000 гривень були набуті відповідачем без достатньої правової підстави. Просить захистити його порушене право як споживача та стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в зазначеній сумі та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, пояснив, що позивач при підписанні даного договору, не маючи спеціальних знань, не звернув уваги на те, що в договорі відсутні всі необхідні істотні умови, щодо яких він та відповідач не дійшли згоди. Так, як споживачу послуг фінансового лізингу, йому під час пропонування продукції (предмета лізингу) не була надана чітка і зрозуміла інформація щодо характеристик транспортного засобу (предмету лізингу), від яких залежить його вартість, а також буде залежати розмір лізингових платежів. Ці обставини були зясовані ним вже після того, як він підписав цей договір та сплатив передбачений ним адміністративний платіж в розмірі 69\~000 гривень. Автомобіль за цим договором не був ним отриманий. Просив задовольнити його вимоги. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Не повідомивши суд про причини неявки. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 25.09.2015 року між ним та ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» був укладений договір фінансового лізингу № 000911 з додатками, згідно з яким відповідач (Лізингодавець) зобовязався придбати та передати позивачу (Лізингоодержувачу) у користування на строк та на умовах, передбачених цим договором, транспортного засобу, зазначеного у Специфікації (Додатку № 2 до договору), а позивач повинен сплатити відповідачу 17\~381 долар США, що за курсом НБУ складає 401\~500 грн. (а.с.7-12). Як вбачається з Специфікації - Додатку № 2 до цього договору, який є його невідємною частиною, у ньому є лише підпис лізингоодержувача позивача у справі, та зазначено марку автомобіля Hyundai, модель Santa Fe, комплектація - Comfort, загальна вартість 345\~000 грн., сплачено 20% (69\~000 гривень), залишок 276\~000 грн. (а.с.13). Кошти в сумі 69\~000 гривень сплачені позивачем згідно квитанції від 25.09.2015 р. (а.с.33). 29.09.2015 року позивач звернувся за правовою допомогою, уклавши договір з адвокатом (а.с.26), який в цей же день направив адвокатський запит до ТОВ «Хюндай Мотор Україна» та отримав відповідь про те, що є декілька різновидів транспортних засобів Hyundai, модель Santa Fe, які відрізняються за колісною формулою, типом палива, обємом двигуна та коробкою перемикання передач (а.с.16). Після цього позивач направив відповідачу повідомлення про визнання договору недійсним та повернення сплачених коштів, пославшись на те, що при підписанні договору він бажав отримати вичерпну інформацію про автомобіль, але між сторонами договору так і не було досягнуто згоди щодо предмету договору, а саме, технічних характеристик автомобіля (а.с.14-15). До цього часу автомобіль позивачу не переданий, гроші сумі 69\~000 гривень позивачу не повернуті. Виходячи з правової природи правовідносин, що склалися між сторонами, вони регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», нормами ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно з ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину, відповідно до ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Відповідно до вимог ст. 4 ч. 1 п. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Надівши оцінку всім доказам, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Встановлено, що укладаючи договір лізингу, сторони не дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які прямо встановлені вимогами закону нормою Цивільного кодексу України та Закону України «Про фінансовий лізинг»: не визначеним в цьому договорі є предмет лізингу, оскільки в Специфікації (Додатку № 2 до даного договору) вказані лише загальні дані щодо предмета договору, але не зазначені характеристики конкретного автомобіля, що мають суттєве значення. Автомобілі марки Hyundai, модель Santa Fe відрізняються за колісною формулою, типом палива, обємом двигуна та коробкою перемикання передач, що в свою чергу впливає на їх вартість, виходячи з якої визначається розмір лізингових платежів. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, в Специфікації (Додатку № 2 до даного договору, що є його невідємною частиною), відсутній підпис однієї з сторін Лізингодавця. Крім того, ненадання відповідачем при підписанні договору позивачу чіткої, зрозумілої та недвозначної інформація, необхідної для здійснення свідомого вибору, порушує його права як споживача послуг. Таким чином, суд дійшов висновку про нікчемність даного договору, який фактично не був укладений. Отже, отримані відповідачем за цим договором кошти в сумі 69\~000 грн. підлягають витребуванню у відповідача шляхом стягнення цієї суми. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved