overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 01.08.2015 року між сторонами було укладено шлюб. Сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки виявилися, що сторони не можуть знайти спільної мови та порозуміння. Шлюбні стосунки припинені між сторонами більш ніж два місяці тому. Примирення є неможливим. Позивач вважає що шлюб носить формальний характер. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01.08.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 120. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, розгляд справи просив провести без його участі (а.с. 8). Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, що проти позову не заперечувала, розгляд справи просила провести без її участі (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 01.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 120. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище на «Пітенко» (а.с.16). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-24 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 18.02.2011 року між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки виявилося що сторони є зовсім різними людьми, не можуть знайти спільної мови та порозуміння, спільні інтереси відсутні. Шлюбні стосунки між сторонами припинені більш як півроку, примирення є неможливим. Позивач вважає що шлюб носить формальний характер, а тому його подальше збереження є недоцільним. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18.02.2011 відділом реєстрації цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Київ, актовий запис №76. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала, розгляд справи просила провести без її участі (а.с. 19). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18.02.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 76. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище на «Кушнірова» (а.с.10). У сторін 18.04.2012 року народилася донька [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-24 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 22 січня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON], який на даний час досяг повноліття. Протягом останніх півроку в сімї виникли значні непорозуміння, сторони проживають за однією адресою, проте поводять себе як чужі люди, спільне господарство сторони не мають. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб, позивач вимушений звертатися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, що зареєстрований між ним та відповідачем 22.01.1999 Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис №4. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала, розгляд справи просила провести без її участі (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22 січня 1999 року Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище на «Булиух» (а.с. 7). У сторін 25.05.1999 року народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 30.09.1995 між нею та відповідачем було укладено шлюб, неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх декількох років сімейні відносини фактично припинилися. Причина розпаду сімї у відсутності взаєморозуміння та наявності протиріч у поглядах на сімейне життя. На даний час сторони не мають спільного господарства. Позивач вважає, що збереження шлюбу на теперішній час є недоцільним і суперечить її інтересам, примирення з відповідачем є неможливим. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 30.09.1995 відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, у якій просила суд розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про те, що проти позову не заперечив, розгляд справи просив провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON], 30.09.1995 зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 149. Після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище «Іващенко» (а.с.11). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивача суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 24 грудня 1999 року між сторонами було укладено шлюб. Сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки виявилися що сторони не можуть знайти спільної мови та порозуміння, між ними відсутні будь-які спільні інтереси. Шлюбні стосунки припинені між сторонами більш ніж півтора року, і примирення є неможливим. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 24.12.1999 року у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 31. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, що проти розірвання шлюбу не заперечує, розгляд справи просила провести без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 24.12.1999 року, виконкомом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 31. При реєстрації шлюбу відповідач свого прізвища не змінювала (а.с.7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, оскільки вимога до відповідача задоволена у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 05 травня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, за час якого у сторін народилися доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Позивач, хоча проживає за однією адресою разом з дочками та відповідачем, проте спільного господарства з останнім не веде. Протягом останніх п'яти років між сторонами стали виникати непорозуміння та сварки, які психічно навантажують її та дітей. За указаний час сторони віддалилися духовно, між сторонами зникли почуття взаєморозуміння, а також бажання до відновлення нормальних стосунків. Намагаючись зберегти сім'ю позивач декілька разів просила відповідача припинити сварки, на що останній не реагував. Позивач вважає, що національні менталітети між нею та відповідачем є різними, і примирення є неможливим, і тому на цей час шлюб існує формально. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.12.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2046. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2046. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «[PERSON]». За час шлюбу у сторін народилися доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 11,12). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 16 травня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, під час якого народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами не склалися, оскільки сторони не можуть знайти між собою спільної мови та порозуміння. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, що\~зареєстрований 16.05.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 45. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, у якій\~ позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без її участі Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що погоджується з позовними вимогами про розірвання шлюбу. Під час судового розгляду справи відповідач подавав клопотання про надання часу подружжю для примирення, яке ухвалою суду від 03.08.2017 року було задоволено, а сторонам надано строк тривалістю чотири місяця для примирення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~ Судом установлено, що між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 16 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, про що зроблено актовий запис № 45 (а.с.8). Під час шлюбу у сторін народилися сини [PERSON], [INFO] (а.с.9) та [PERSON], 20.01.2014року народження (а.с.10). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову після закінчення строку наданого судом для примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 22 жовтня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, в якому у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Протягом останнього часу між сторонами почали виникати конфлікти, весь час були напружені відносини. На даний час у сторін відсутнє взаємопорозуміння, а також спільні інтереси і плани на майбутнє. Кожен із сторін живе своїм життям, спільний бюджет та господарство між сторонами відсутнє. Шлюбні відносини було припинено з грудня 2015 року, і за цей час жодна із сторін не ставила питання про збереження сім'ї. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між сторонами є неможливим. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 91. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, що проти позову не заперечив, розгляд справи просив провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON], 22.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 91. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.7). У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач у липні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 14 вересня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON], 2011 року народження. Сімейне життя між сторонами не склалося, будь - які спільні інтереси між сторонами на цей час відсутні, шлюбні відносини між сторонами припинені рік тому. Позивач вважає що шлюб носить формальний характер. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, що зареєстрований між нею та відповідачем 14.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 149. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Судові витрати просить залишити за нею (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов визнав, розгляд справи просив провести без його участі (а.с. 19). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 149. У зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). У сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved