Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач у липні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] Позивач та її представник у судовому засіданні проти заочного розгляду справи не заперечували, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У зв'язку з неявкою у судові засідання відповідача, за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 19.11.1999р. Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 948 (а.с.7). Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.8). Через рік спільного життя відповідач пішов з родини, повністю припинив спілкування з позивачем та зі своєю дитино. З того часу дитину не відвідував, не цікавився життям та здоров'ям доньки, не брав участі у її вихованні та утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2001р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання його доньки [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку, однак не менше ніж ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (а.с.11), а рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2001р. вищевказаний шлюб розірвано (а.с.9). Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав та всупереч рішенню Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення аліментів, жодного разу їх не сплатив. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Факт самоусунення відповідача від батьківських обов'язків підтверджується наступними доказами. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики наданої КЗО «ДНЗ № 404», [PERSON], [INFO], відвідувала дитячий садок в період з 2003 року по 2006 рік. За весь період перебування дитини в дошкільному закладі батька дитини жодного разу не бачили (а.с.21). Згідно з характеристикою наданою КЗО «Міський юридичний ліцей» ДМР, батька в ліцеї ніколи не бачили, шкільним життям та успіхами дитини, [PERSON] не цікавився, участі у навчанні та вихованні доньки не приймав (а.с.23). Відповідно до ст.171 СК України судом також з'ясовувалась думка доньки відповідача, [PERSON], [INFO], яка повідомила, що ніколи не чула та не бачила свого батька, знає про нього тільки з розповідей матері та фотокарток. Також у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, оскільки незважаючи на їх близькі стосунки з матір'ю неповнолітньої вони ніколи не бачили батька дитини. Згідно з висновком, складеним 06.07.2015р. № 1/14-163, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], у відношенні до його доньки [PERSON], [INFO] (а.с.19). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт самоусунення від виконання батьківських обов'язків у відношенні своєї доньки. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved