Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач у липні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.10.2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № K3M0GK15006679, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 112000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,04% на рік з кінцевим терміном повернення 31.10.2027 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 04.07.2012 року у розмірі 262515,77 доларів США, а саме: 113902,57 доларів США - заборгованість за кредитом, 54032,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10080,00 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 12499,26 доларів США - штраф (процентна складова). Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 261264,21 доларів США та судові витрати по справі , стягнути з відповідачів солідарно 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені. Ухвалою суду від 08.07.2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2012 року було скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» при новому розгляді справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин. На підставі кредитного договору № K3M0GK15006679 від 31.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 112000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,04% на рік з кінцевим терміном повернення 31.10.2027 року. Позивачем заявлено, що відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 04.07.2012 року у розмірі 262515,77 доларів США, а саме: 113902,57 доларів США - заборгованість за кредитом, 54032,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10080,00 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 12499,26 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів отримання [PERSON] будь-яких коштів за кредитним договором № K3M0GK15006679 від 31.10.2007 року. Крім того, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] отримав 112000 доларів США, а заборгованість за тілом кредиту станом на 04.07.2012 року складає 113902,57 доларів США, тобто тіло кредиту згідно розрахунку заборгованості більше на 1902,57 доларів США ніж наданий відповідачу кредит. Позивачем не надано документів на підтвердження збільшення розміру тіла кредиту та відповідно нарахованих процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафів. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зобов'язання за договором № K3M0GK15006679 від 31.10.2007 року було забезпечено порукою згідно договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ «Акцент-Банк» у розмірі 10000 грн. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Пунктом 15 даної Постанови визначено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» підлягає закриттю, повідомивши позивача, що розгляд даних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed