Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина [PERSON], як така, що перебуває в складних життєвих обставинах з 28.11.2018 року, у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю громадянкою [PERSON], батьківських обов'язків. [PERSON] є одинокою матір'ю у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 12.11.2018 року з усної інформації фахівця із соціальної роботи Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] стало відомо про те, що до неї зателефонувала громадянка [PERSON], [INFO], яка без реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS], і яка на вихованні має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Також стало відомо про те, що сім'я громадянки [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. В телефонній розмові громадянка [PERSON] збуджено просила фахівця із соціальної забрати її сина у зв'язку з тим, що вона не розуміє як його доглядати, дитина плаче і це її дратує. З метою з'ясування обставин службою у справах дітей райдержадміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи було здійснено виїзд у сім'ю громадянки [PERSON] Під час відвідування зі слів громадянки [PERSON] було встановлено, що вона проживає у свого співмешканця громадянина [PERSON], власницею помешкання є його матір. Також громадянка [PERSON] повідомила працівникам служби у справах дітей райдержадміністрації, що її співмешканець поїхав у місто Харків залишивши її одну з дитиною, розуміючи, що вона сама не може здійснювати нагляд за сином так, як є інвалідом з дитинства і має розумову відсталість. Під час бесіди громадянка [PERSON] виявила бажання написати заяву про влаштування свого малолітнього сина до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» з подальшим влаштуванням дитини до дитячого державного закладу на повне державне утримання. За інформацією Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 29.11.2018 року стало відомо, що сім'я громадянки [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 04.10.2018 року в зв'язку зі складними життєвими обставинами внаслідок низького рівня соціальних навичок, інвалідністю матері та соціальним становищем. Але за час перебування під соціальним супроводом матір дитини не оволоділа навичками догляду за дитиною та соціальними навичками. Під час перебування в медичному закладі, педіатром у дитини було виявлено діагноз «пахова грижа» в результаті чого малолітню дитину [PERSON] 06.12.2018 року по соціальним показникам було направлено до КЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» де дитину було прооперевано. 14.12.2018 року вже після оперативного втручання та реабілітації дитину знову було переведено до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ». 27.12.2018 року за заявою матері та на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 14.12.22018 року № 646 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» малолітню дитину [PERSON], [INFO] було влаштовано до будинку дитини на повне державне утримання. За інформацією КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» від 14.01.2019 року № 60/01 малолітня дитина [PERSON] знаходився в дитячому відділені з 12.11.2018 року по 06.12.2018 року та з 14.12.2018 року по 28.12.2018 року. За час перебування матір дитини відвідувала сина 6 разів, харчуванням та ліками не забезпечувала в зв'язку з відсутністю коштів. 03.01.2019 року громадянка [PERSON] прибула до служби у справах дітей районної державної адміністрації, під час бесіди повідомила, що вона не має бажання займатися вихованням свого малолітнього сина [PERSON] і написала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та прохала без її участі розглядати зазначене питання, отримати дозвіл на відвідування дитини в державному закладі не виявила бажання. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було визнано доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття на користь піклувальника. В судове засідання представник позивача Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області Гасс Т.В. не з'явилась, в поданій суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явились, згідно заяви позов визнає, просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи - Дергачівської місцевої прокуратури Сердюк К.В. в судове засідання не з'явилась, в заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін, третьої особи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина [PERSON], як така, що перебуває в складних життєвих обставинах з 28.11.2018 року, у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю громадянкою [PERSON], батьківських обов'язків. [PERSON] є одинокою матір'ю у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 12.11.2018 року з усної інформації фахівця із соціальної роботи Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] стало відомо про те, що до неї зателефонувала громадянка [PERSON], [INFO], яка без реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS], і яка на вихованні має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім'я громадянки [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. В телефонній розмові громадянка [PERSON] просила фахівця Дергачівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді забрати її сина у зв'язку з тим, що відповідач не розуміє як його доглядати, дитина плаче і це її дратує. З метою з'ясування обставин службою у справах дітей райдержадміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи було здійснено виїзд у сім'ю громадянки [PERSON] Під час відвідування зі слів громадянки [PERSON] було встановлено, що вона проживає у свого співмешканця громадянина [PERSON], власницею помешкання є його матір. Також громадянка [PERSON] повідомила працівникам служби у справах дітей райдержадміністрації, що її співмешканець поїхав у місто Харків залишивши її одну з дитиною, розуміючи, що вона сама не може здійснювати нагляд за сином так, як є інвалідом з дитинства і має розумову відсталість. Під час бесіди громадянка [PERSON] виявила бажання написати заяву про влаштування свого малолітнього сина до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» з подальшим влаштуванням дитини до дитячого державного закладу на повне державне утримання. Згідно інформації Дергачівського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 29.11.2018 року сім'я громадянки [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 04.10.2018 року в зв'язку зі складними життєвими обставинами внаслідок низького рівня соціальних навичок, інвалідністю матері та соціальним становищем. За час перебування під соціальним супроводом матір дитини не оволоділа навичками догляду за дитиною та соціальними навичками. Під час перебування в медичному закладі, педіатром у дитини було виявлено діагноз «пахова грижа» в результаті чого малолітню дитину [PERSON] 06.12.2018 року по соціальним показникам було направлено до КЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» де дитину було прооперевано. 14.12.2018 року після оперативного втручання та реабілітації дитину було переведено до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ». 27.12.2018 року за заявою матері та на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 14.12.22018 року № 646 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» малолітню дитину [PERSON], [INFO], було влаштовано до будинку дитини на повне державне утримання. За інформацією КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» від 14.01.2019 року № 60/01 малолітня дитина [PERSON] знаходився в дитячому відділені з 12.11.2018 року по 06.12.2018 року та з 14.12.2018 року по 28.12.2018 року. За час перебування матір дитини відвідувала сина 6 разів, харчуванням та ліками не забезпечувала в зв'язку з відсутністю коштів. 03.01.2019 року громадянка [PERSON] прибула до служби у справах дітей районної державної адміністрації, під час бесіди повідомила, що вона не має бажання займатися вихованням свого малолітнього сина [PERSON] і написала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та прохала без її участі розглядати зазначене питання, отримати дозвіл на відвідування дитини в державному закладі не виявила бажання. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було визнано доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 24.01.2019 вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до норм статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що відповідач, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідачі матеріальної допомоги не надають. Згідно ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини, суд визначає розмір аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved