Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягали на їх задоволенню. Відповідач у судові засідання не з'явився двічі, а саме: 18.04 та 10.05.2017 року, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.22,32), причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2015 року між сторонами по справі, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб(а.с.3). Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO](а.с.4). Як пояснила у судовому засіданні позивач , що з листопада 2016 року вона разом з відповідачем спільно не проживають. На даний час вона не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, свого житла не має, разом з сином проживає у будинку своїх батьків. Також являється інвалідом третьої групи з дитинства(а.с.7), отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1217 гривень та щомісячну соціальну допомогу при народжені дитини - 860 гривень (а.с. 6). Іншого доходу не має. Відповідач на утримання сина коштів не надає, хоча має таку можливість, оскільки проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом у ВЧ В4174 в м. Миколаєві, де регулярно отримує заробітну плату. Позивач також зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, інших дітей та утриманців у нього немає, отримує регулярний дохід. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4)інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його заробітку щомісячно, до його повноліття.

Outcome: approved