Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборогованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 11 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір , згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. В свою чергу відповідач, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує та порушила умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Відповідно до кредитного договору при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно позивачу - банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору. Станом на 30 листопада 2015 року заборгованість становить 15 525.96 грн.; яка складається з суми заборгованості за кредитом 7 686.27 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 6624.17 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 715.52 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 15 525.96 грн. та судові витрати повязані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 1 760.00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не зявлявлась, про час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, поважної причини своєї неявки суду не повідомила. 2 квітня 2016 року відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлялась про проведення судового засідання, яке відбудеться 11 квітня 2016 року о через оголошення в газеті «Слобідський край», в номері 40 від 02 квітня 2016 року, до суду не зявилась, у звязку з чим вважається належно повідомленою про розгляд справи Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причину неявки, то суддя, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутностісторін, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору від 11 жовтня 2010 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 8000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За умов кредитного договору відповідач повинен виконувати правила користування платіжною карткою для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на кредитну картку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З врахуванням викладеного, станом на 30 листопада 2015 року заборгованість відповідача становить 15 525.96 грн., а саме: сума заборгованості за кредитом 7686.27 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 6624.17 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 715.52 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобовязання належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором та відсотки за його користування, а всього 15525.96 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачана позивачем при зверненні до суду, в розмірі 1760.00 грн. та документально підтверджена. На підставі викладеного,

Outcome: approved