Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просять визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], що складається із трьох кімнат загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., як за спадкоємцем за заповітом [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON], яка померла 03.05.2010 року. Так, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. За життя померла склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу належну їй на праві приватної власності спірну квартиру. Так, у 2010р. [PERSON] звернувся до Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори ЛМУЮ з метою оформлення спадщини, однак отримав відповідь за змістом якої йому повідомлено, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно (згадану вище квартиру) не може бути видане, оскільки у відповідності до п.4.15; 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012р. за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності (реєстраційне посвідчення). Спадкове майно, а саме спірна квартира належала батькам [PERSON] в рівних частинах (свідоцтво про право власності №554 видано 12.07.1993р.). 1/2 частина вказаної квартири належала його батькові [PERSON], а інша половина (1/2 частина) матері [PERSON] 14.06.1999р. мати [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину на спадкове майно його батька [PERSON], померлого 21.09.1998р., яке зареєстроване в реєстрі за №1014 і видане державним нотаріусом Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори (спадкова справа №693/98). Водночас, як вбачається із довідки №2/14938 від 23.10.2014р. ОКП «БТІ та ЕО», його мати не зареєструвала наведене свідоцтво про право на спадщину за законом в органах, які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно. У звязку з неможливістю на сьогоднішній день провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно, так як усі його співвласники померли, тому за захистом своїх прав та інтересів змушений звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності на спадкове майно. Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої позов підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] міської ради також подав суду клопотання (заяву) у якій просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника установи, а при вирішенні спору повністю покладається на розсуд суду. Представники третіх осіб Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Львівської області в судове засідання не зявилися, обоє подали заяви згідно яких просять розглядати справу у відсутності представника відповідної установи, а при вирішенні заяви покладаються на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно розяснень, що п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 17.07.1959р.н. (громадянин [PERSON] Федерації, [NUMBER], виданий УВД Заволжского району м.Ульяновска 16.02.2005р., код підрозділу 732-003, зареєстрованого за адресою: [INFO]) являються сином [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 213956 виданого 05.05.2010р. міським ВРАЦС ЛМУЮ, померла 03 травня 2010 року. За життя [PERSON], 24.04.1937р.н., склала заповіт, посвідчений 19.04.2005р. державним нотаріусом Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-347 (бланк серії ВСА № 913134), за змістом якого, остання, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй на праві приватної власності квартиру № 80 в будинку № 57 на вул.Стрийській у м.Львові заповіла своєму синові [PERSON], 17.07.1959р.н. Згідно даних спадкової справи № 194/10, позивач [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся в державну нотаріальну контору за належністю з нотаріально посвідченою заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON], однак, листом-відповіддю Шостої ЛДНК №338/02-14 від 10.03.2015р. заявника [PERSON] повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно квартиру [ADDRESS], не може бути видане, оскільки у відповідності до п.4.15; 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012р. за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності (реєстраційне посвідчення). Судом встановлено, квартира [ADDRESS], згідно свідоцтво про право власності №554 видано 12.07.1993р., належала батькам позивача [PERSON] батькові [PERSON] та матері [PERSON] в рівних частинах - по 1/2 частина вказаної квартири за кожним. 14.06.1999р. мати [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину на спадкове майно батька позивача - [PERSON], померлого 21.09.1998р., яке зареєстроване в реєстрі за №1014 і видане державним нотаріусом Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори (спадкова справа №693/98). Водночас, як вбачається із довідки №2/14938 від 23.10.2014р. ОКП «БТІ та ЕО», [PERSON] не зареєструвала наведене свідоцтво про право на спадщину за законом в органах, які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно положень ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до положень ст.1217 ЦК України, похідною підставою виникнення права власності є спадкування за заповітом. Так, згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємці). До складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], у шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, проте позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно спірну квартири, у звязку з тим, що його мати, за життя, не встигла зареєструвати у передбаченому законом порядку право власності на таке майно, а відтак, суд, враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства України, приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. На підставі ст.ст. 328-330, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1276, 1296 ЦК України та

Outcome: approved