Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач - ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», згідно із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» було визначено переможцем конкурсу на управителя багатоквартирних будинків за двома лотами в м. Запоріжжі. Згідно із рішенням виконкому міської ради № 520 від 01.09.2017 року ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ», починаючи з 1 листопада 2017 року обслуговує багатоквартирні будинки в Олександрівському та Хортицькому районі, Південному мікрорайоні та Правобережній частини Дніпровського району. 06.09.2017 року Договір № 06/09/2017-826 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . [ADDRESS] укладено заступником голови ЗМР [PERSON] , уповноваженим на укладання цього договору пунктом 6 рішення виконавчого комітету ЗМР від 01.09.2017 року № 520. Відповідно до Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачу позивач надав послуги з управління багатоквартирним будинком за договором за період з 01.11.2017 року по 01.03.2019 року. Станом на 01.03.2019 року відповідач не здійснив оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, у результаті цього у відповідача виникла заборгованість в сумі 12 849 грн. 92 коп., яка на даний момент не погашена. На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» суму заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 12 849 грн. 92 коп., судовий збір в розмірі 1 921 грн.00 коп. Ухвалою від 12.06.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 12.07.2019 року відповідач по справі [PERSON] в особі свого представника [PERSON] , діючого на підставі довіреності, надала суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволені позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, винести ухвалу про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. ст. 255 ЦПК України, винести окрему ухвалу в порядку ст. 262 ЦПК України на підставі п. 3 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України. Відповідач зазначає, що позивачем було виграно конкурс та визнано переможцем щодо надання послуг з управління та обслуговування деяких багатоквартирних будинків міста. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідач вважає, що виконавчий комітет ЗМР в особі [PERSON] мав право укладати договори (і уклав договір № 06/09/2017-826 з позивачем) стосовно виключно тільки того майна, яке відноситься до державного житлового фонду і перебуває у віданні місцевої ради народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад). Тобто дія вказаного договору поширюється на наймачів та користувачів так званих «неприватизованих квартир», від імені яких виступив виконавчий комітет ЗМР в особі [PERSON] . Стосовно житлового приміщення кв. [ADDRESS] , то воно є приватизованим, належить [PERSON] на праві приватної власності і згідно з законодавством відноситься до приватизованого житлового фонду, а отже не перебуває у віданні місцевої ради. Відповідач вказує, що не уповноважувала ані виконавчий комітет ЗМР, ані безпосередньо [PERSON] на вчинення від її імені будь-яких дій або правочинів, в тому числі на укладення від її імені договорів. Крім цього, від позивача не надходило жодних пропозицій щодо укладення договору про надання будь-яких послуг. Вважає, що не є стороною договору № 06/09/2017-826 від 06.09.2017 року, укладеного між ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» та виконавчим комітетом ЗМР в особі Бородая О.М., а отже не може бути стороною цього спору у зв`язку з відсутністю предмету спору, вважатись відповідачем по справі, позивач не має жодних правових підстав для пред`явлення позову. Представник позивача - ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти [PERSON] , який у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем - відповідачем по справі зобов`язання по оплаті наданих послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 111,70 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін. (а.с. 8). Згідно з рішенням виконкому міської ради № 520 від 01.09.2017 року ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» починаючи з 1 листопада 2017 року обслуговує багатоквартирні будинки в Олександрівському та Хортицькому районі, Південному мікрорайоні та Правобережній часини Дніпровського району (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. 06.09.2017 року Договір № 06/09/2017-826 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , укладено заступником голови Запорізької міської ради Бородаєм О.М., уповноваженим на укладання цього договору пунктом 6 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 (далі по тексту - Договір). Відповідно до Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг за Договором для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі складає 6,07 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах складає 7,19 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Квартира відповідача знаходиться вище першого поверху, у зв`язку з чим, вартість послуги за договором складає 7,19 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Також даний обов`язок визначений у ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме, кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на відповідача [PERSON] , яка згідно із відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 15.10.2014 року по теперішній час (а.с. 25. Позивач надав відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком за вище вказаним договором за період з 01.11.2017 року по 01.03.2019 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Підтвердженням надання позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком - будинку, в якому проживає відповідач, а отже і відповідачу, є надані суду докази. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі усного договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Заборгованість по даних послугах відповідача, за розрахунком позивача станом на 01.03.2019 року становить 12 849 грн. 92 коп., яка підлягає примусовому стягненню. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не є стороною по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, судом перевірені та не знайшли своє підтвердження. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved