Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 29.12.2018 звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Так заборгованість по заробітній платі позивача станом на 01.12.2018 становила 48 799 грн. 09 коп.. Тому остаточно визначившись з позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 15 005 грн. 80 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 419 грн. 76 коп.. Також просив стягнути з відповідача на його користь 700 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з розглядом справи. В заяві позивач просив витребувати у відповідача довідку про заборгованість. Ухвалою суду від 07.02.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про судове засідання 05.03.2019 о 09-30 год.. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобовязано надати довідку про заборгованість. Відзив і довідка про заборгованість відповідачем не надані. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду але відзиву та довідку не подав і не повідомив про причини неподання. В судове засідання представник відповідача не зявився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП Українипри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина першастатті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 29.12.2018 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 419 грн. 76 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-3/ В день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені уст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 48 799 грн. 89 коп., що підтверджується розрахунковим листом за листопад та грудень 2018 року, копії яких містяться в матеріалах справи. /а.с. 18/ Крім того, встановлено, що 06.11.2018 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/10607/18) з ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2018 року по вересень 2018 року у сумі 33 894 грн. 00 коп.. Тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 005 грн. 80 коп.. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість та середній заробіток також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у звязку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.12та ч. 1 ст.81 ЦПК Україниучасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України , суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 30.12.2018 по 05.03.2019 . У зазначений період на підприємстві було 26 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 10 913 грн. 76 коп. без відрахувань податків і зборів (26х419,76). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Що стосується витрат, пов'язаних з розглядом справи, понесених позивачем, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Суд погоджується з доводами представника позивача, що понесені позивачем витрати є витратами, пов'язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, однак водночас констатує, що відповідності до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач надав на підтвердження витрат пов'язаних з розглядом справи акт про надання послуг пов'язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовкою до її розгляду від 04.03.2019 на загальну суму 700 грн. 00 коп. та рахунок від 04.03.2019. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з розглядом справи в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved