Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Заповіту вона не залишила і спадщину в порядку спадкування за законом успадкував її син [PERSON], який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, не оформивши спадщину документально. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є позивач [PERSON], як рідний син спадкодавця і який прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, однак у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Як з'ясувалося пізніше, відповідач [PERSON] також звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у звязку з наявністю спадкоємця першої черги. Свої дії відповідач [PERSON] мотивує тим, що він протягом тривалого часу проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], який потребував сторонньої допомоги, доглядав за ним та поховав його за свій рахунок, тоді як позивач [PERSON] свідомо ухилявся від надання батькові допомоги, знаючи про незадовільний стан його здоров'я. Вважає, що відповідач не надавав усієї тієї допомоги, яку необхідно надавати з метою отримання права на спадкування разои із спадкоємцем першої черги, тому не має права на спадкування після смерті [PERSON] Просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері - [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Заповіту вона не залишила і спадщину в порядку спадкування за законом успадкував її син [PERSON], який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, не оформивши спадщину документально. Заповіту він не залишив і єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є позивач [PERSON], як рідний син спадкодавця і який прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Однак мати відповідача - [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] і померла вона [INFO], тобто до відкриття спадщини після смерті останнього, у зв'язку з чим відповідач [PERSON] є племінником [PERSON] і спадкоємцем другої черги за законом. Спадщину відповідач прийняв, оскільки з 2004 року і на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у зв'язку з наявністю спадкоємця першої черги. Вважає, що спадщину після смерті дядька прийняв не лише позивач, а й він, оскільки відповідач з травня 2004 року по день смерті дядька проживав разом з ним, опікувався ним, матеріально забезпечував, купував ліки та продукти харчування, сплачував комунальні послуги, оскільки дядько [PERSON] був у безпорадному стані, знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Синельниківська ЦРЛ» з 24 травня 2004 року по 10 червня 2004 року з діагнозом: атеросклероз, оклюзія стегново підколінного сегмента зліва, гангрена лівої стопи, ішемія нижньої кінцівки справа ІІІ ст., зліва ІV. 26 травня 2004 року йому була зроблена операція і ампутовано середню треть лівої нижньої кінцівки на рівні середньої треті лівого стегна, у звязку з чим у травні 2004 року відповідач [PERSON] разом зі своєю сім'єю переїхав на простійне проживання до свого дядька, який не міг самостійно забезпечити умови свого життя та потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. З 28 лютого 2005 року по 15 березня 2005 року [PERSON] також знаходився на лікуванні з діагнозом: атеросклероз, оклюзія стегново підколінного сегмента зправа, ішемія правої нижньої кінцівки справа ст., волога гангрена правої стопи, інтоксикація. 01 березня 2005 року йому була зроблена операція і ампутовано середню треть правого стегна. [PERSON] був визнаний інвалідом першої групи і потребував стороннього догляду. До переїзду до дядька відповідача, його доглядом займалася мати відповідача. За час проживання з дядьком відповідач та його дружина кормили його, купували ліки, прали одяг, робили косметичний ремонт в будинку. Після смерті дядька відповідач організував похорон та поховав його. Сам відповідач є інвалідом другої групи. Просить суд встановити факт того, що він постійно проживав разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за ним, спадкоємцем другої черги за законом, право на спадкування за законом після смерті [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. У задоволенні первісних позовних вимог просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. У задоволенні первісних позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача - Синельниківської міської ради Дніпропетровської області - в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам. Представник позивача [PERSON] під час її допитана у судовому засіданні в якості свідка пояснила, що зі спадкодавцем [PERSON] вона перебувала у шлюбі, в подальшому шлюб було розірвано. Від шлюбу народився син - позивач [PERSON] Тривалий час вона зі спадкодавцем не бачилася, син також. Матеріальної допомоги на утримання та лікування дитини [PERSON] не надавав. У 2000 році син поїхав до Російської Федерації працювати і приїхав під час відпустки через 6 років у 2006 році та вирішив побачити батька та залишити йому гроші на ліки, оскільки зі слів знайомих стало відомо, що батько не здоровий і на той час його доглядала рідна сестра - мати відповідача [PERSON]. Вона разом зі своєю сестрою [PERSON] провели сина до місця проживання його батька. Їх зустріла мати відповіідача [PERSON] і провела сина в приміщення будинку до кімнати батька, а позивач з сестрою залишилися чекати в коридорі та у вікно бачили, що син здійснив рух рукою як начебто поклав гроші на стіл. Скільки було грошей вона не знала, однак потім син повідомив, що передав батькові 1000 доларів США. Потім син поїхав до Російської Федерації, а весною приїздила її невістка та повідомила, що чоловік просив передати його батькові гроші. Вона відвела невістку до місця проживання [PERSON], але в хату зайшла лише невістка, а вона не заходила. Коли невістка вийшла, то повідомила, що залишила [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] після розлучення сестри з [PERSON] останній не допомагав ні сестрі ні дитині, навіть коли дитина хворіла, тому вона надавала необхідну допомогу сестрі. Стосовно передачі у 2006 році грошових коштів дала показання, які аналогічні показанням [PERSON] Щодо передачі грошових коштів жінкою [PERSON], то вона з нею не ходила і факту передачі грошей не бачила, але знає про це зі слів сестри. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її родичем і з 2000 року він проживає в Російській Федерації, де на той час проживала і вона. З 2004 року вона проживає в Україні, [PERSON] бачила у 2006 році, коли він приїздив до України. У цьому році він ходив разом з матір'ю і тіткою до батька та передав батькові гроші в сумі 1000 доларів США. Цей факт їй відомий зі слів [PERSON] У 2009 році в Україну приїздила дружина [PERSON], яка також передала [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США. Відповідача [PERSON] вона знає як покупця, коли вона працювала продавцем в магазині, а він часто приходив купувати продукти харчування. Він дуже погано бачить і часто він на ладоні давав гроші, а вона сама брала скільки потрібно. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з відповідачем [PERSON], який з 2004 року разом з дружиною і донькою проживає по сусідству. [PERSON] з дружиною працювали. На той час з ними проживав [PERSON], який був інвалідом, рухався в інвалідній калясці, майже не міг розмовляти і [PERSON] разом з дружиною його доглядали, зокрема вона бачила, що влітку його вивозили на подвір'я, де дружина [PERSON] його стригла, брила, кормила. [PERSON] купував [PERSON] продукти харчування, памперси, ліки. Вона часто заходила до них додому і бачила, що [PERSON] завжди чистий та вибритий. Який розмір пенсій отримував [PERSON] їй невідомо і куди саме витрачалися гроші також, однак вважає, що пенсію [PERSON] віддавав дружині [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з [PERSON], який разом з дружиною і донькою з 2004 року мешкав разом з [PERSON] Останній був інвалідом без ніг, практично не розмовляв і потребував сторонньої допомоги. [PERSON] разом з дружиною працювали та доглядали [PERSON] В будинку він у них був декілька разів, однак бачив, що [PERSON] вивозили у подвір'я, він завжди був чистий, доглянутий. Зі слів [PERSON] йому відомо, що для [PERSON] купувалися ліки і все необхідне. Який розмір пенсій отримував [PERSON] йому невідомо, однак вважає, що отриманої йому пенсії не вистачало на проживання і [PERSON] докладав свої гроші. Сина [PERSON] він ніколи не бачив і вважає, що якби він з'явився, він би про це знав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], померла вона приблизно 10 років тому. [PERSON] був інвалідом без ніг, паралізований, практично не розмовляв і потребував сторонньої допомоги. Коли померла мати, за [PERSON] став доглядати [PERSON], який і проживав постійно разом з інвалідом, тоді як рідний син [PERSON] не бажав знати батька, про що він раніше особисто казав свідку. Зокрема, останнього разу він бачив [PERSON] у 2009 році на вокзалі і просив сходити до батька, але останній сказав, що батько йому не потрібен. [PERSON] повністю доглядав [PERSON], кормив, одягав, купав тощо. Допомагала дружина [PERSON] та малолітня донька. Він бував у них вдома 1-2 в неділю, знає, що [PERSON] вивозили на подвір'я, іноді і він надавав допомогу - перенести чи перевернути інваліда. Сина [PERSON] жодного разу не було і він вважає, що вони взагалі не були знайомі. [PERSON] отримував пенсію по інвалідності, якої на його думку не вистачало. [PERSON] завжди працював, отримував дохід. Також [PERSON] страждає цукровим діабетом і останні 3-4 роки дуже погано бачить, з того часу він перестав працювати. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є квартальною тієї вулиці, де проживає [PERSON], який став проживати разом з дружиною, донькою та [PERSON] приблизно 10 років тому. [PERSON] був інвалідом без ніг, паралізований та не міг самостійно себе доглянути, тому його доглядом займався [PERSON] разом з дружиною. Сина [PERSON] вона ніколи не бачила, питала сусідів, але і вони його не бачили. В будинку у [PERSON] вона не була, однак була біля подвір'я і бачила, що [PERSON] був завжди охайний, чистий. Також бачила як його вивозили до магазину, купували йому продукти харчування, цигарки, памперси. Який розмір пенсій отримував [PERSON] їй невідомо. [PERSON] працював, але потім він взагалі став погано бачити і перестав працювати. Довідку від 12 травня 2015 року про те, що [PERSON] разом з сім'єю доглядали [PERSON], робили косметичні ремонти будинку та двору, матеріально забезпечували [PERSON] вона надала як квартальна, на підставі якого закону надана довідка сказати не може, однак закон їй не потрібний. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою дружини [PERSON], яка проживає разом з ним та донькою по вул.Полтавській в м.Синельникове, вказаний будинок належав [PERSON] [PERSON] переїхав разом з сім'єю до вказаного будинку і став постійно проживати у зв'язку з доглядом [PERSON], який потребував сторонньої допомоги, оскільки був інвалідом, не мав ніг, була паралізована права сторона. Вона раніше проживала у Криничанському районі, у 2004 році приїзджала до сестри, у 2005 році зареєструвалася за місцем проживання батьків. Вона відвідувала сестру декілька разів на тиджень, іноді залишалася на ніч, брала участь у наданні допомоги [PERSON] [PERSON] разом з дружиною його доглядали, кормили, купували ліки, бинти, робили перев'язки, [PERSON] скаржився на біль в ногах та серці. Які були встановлені діагнози [PERSON] їй невідомо, лікарів у будинку вона не бачила, однак бачила список ліків, який рекомендував лікар, які були ліки не пам'ятає. [PERSON] страждає цукровим діабетом, але на той час він працював і добре бачив. Стосовно пенсії [PERSON] їй невідомо, однак у них був спільний бюджет, гроші складалося і все купувалося разом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він відповідач [PERSON] є його тестем. Проживає з його донькою він з 2010 року. Періодично він бачив [PERSON], який був інвалідом без ніг і потребував постійного стороннього догляду. Він особисто іноді їздив та купував йому ліки, які саме не пам'ятає. Тесть проживав разом з [PERSON] і разом з дружиною доглядав його. Після смерті [PERSON] тесть поховав його частково за власні кошти, а частково гроші позичалися. З приводу виниклого спору за період часу з 2004 року до 2010 року йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знає відповідача [PERSON] з 2005 року, який у нього працював, він розраховувався з [PERSON] овочами. Також він неодноразово бував вдома у [PERSON] і знав, що з ним мешкав [PERSON], який був інвалідом без ніг і якого [PERSON] разом з дружиною і донькою доглядав. Декілька разів він бачив і сестру дружини [PERSON] [PERSON] мав окрему кімнату, бачив, що [PERSON] купував ліки, іноді він сам підвозив [PERSON] до аптеки, [PERSON] часто вивозили на вулицю, годували його. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача [PERSON] У 2001 році померла мати [PERSON] і на час її смерті з нею він проживав. У 2004 році вона разом з чоловіком та донькою переїхали жити до [PERSON], оскільки він потребував постійного стороннього догляду, був інвалідом без ніг після інсульта і вони забезпечували його повне існування - кормили, одягали, брили, купували ліки, які він завжди приймав, які саме не пам'ятає та інше. Вони разом святкували свята, приходили сусіди та її рідна сестра, [PERSON] завжди був з ними. Чи є у [PERSON] діти їй невідомо. До ампутації ніг коли вони мешкали окремо від [PERSON], він часто до них приїздив та просив переїхати жити до нього. Вона та чоловік працювали, чоловік отримував в середньому дохід 1300,00 грн. на місяць без премії, [PERSON] отримував пенсію по інвалідності в розмірі 900,00 грн., яку приносила поштарка. Гроші у них були спільні, [PERSON] отримував те, що бажав купити. [PERSON] мав пільги, зокрема 50 % знижки по оплаті комунальних послуг, якими користувалися всі, оскільки жили разом. Її чоловік [PERSON] є інвалідом другої групи, страждає цукровим діабетом і три роки тому у нього значно погіршився зір. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювала в магазині, де відповідач [PERSON] купував продукти харчування. Неодноразово бачила в пакеті у [PERSON] ліки, які він на її думку купував [PERSON], який був інвалідом і потребував стороннього догляду. Такий догляд йому надавав [PERSON] разом з дружиною, [PERSON] був завжди чистий. Також [PERSON] робив ремонти в будинку, провів воду, добудував гараж. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]; копії свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON]; довідка голови квартального комітету від 21 листопада 2013 року; копія свідоцтва про право власності від 19 листопада 1999 року; копія рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2014 року; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]; довідка квартального комітету від 16 жовтня 2015 року; довідка квартальної від 12 травня 2015 року; довідки МСЕК; свідоцтво про поховання від [INFO]; договір-замовлення на організацію і проведення поховання від [INFO]; накладна №131 від [INFO]; копія витягу з трудової книжки [PERSON]; довідка Пенсійного фонду України щодо розміру пенсії [PERSON]; копія спадкової справи [PERSON]; інші докази. Таким чином,суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 19 листопада 1999 року, а також з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 1999 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] і відповідно була власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Згідно довідки голови квартального комітету від 21 листопада 2013 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 20 листопада 1979 року по день смерті разом з сином [PERSON], який був зареєстрований за даною адресою з 07 лютого 1994 року по день смерті, тобто по [INFO]. Як зазначено в п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року правила книги шостої даного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, судом встановлено, що [PERSON] померла у 2001 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2004 року, і на момент її смерті з нею проживав її рідний син [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті матері є обґрунтованими. Згідно копії свідоцтва про народження, позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що доводиться копією свідоцтва про смерть. В матеріалах спадкової справи мається копія письмової заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], заява прийнята нотаріусом 29 листопада 2013 року. У відповідності до ст.1261 ЦК України 2004 року упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як зазначено у ч.1 ст.1270 ЦК України дляч прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], позивач [PERSON] є його рідним сином, який в передбачений законом шестимісячний строк з дня смерті батька звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що спадщину прийняв. Отже, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Зазначені позовні вимоги, спрямовані до органу місцевого самоврядування, суд вважає необґрунтованими. Так, у відповідності до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Отже, Синельниківська міська рада Дніпропетровської області є неналежним відповідачем по справі, оскільки у разі якби спадкоємців після смерті [PERSON] не існувало, на спірне спадкове майно мав би право претендувати орган місцевого самоврядування за місцем знаходження такого майна, однак у даному випадку існують два спадкоємці, які своєчасно звернулися з заявою про прийняття спадщини і між якими виник спір, що униможливлює отримання спірного майна у власність територіальної громади, у зв'язку з чим зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. Як зазначалося вище, територіальна громада в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області може претендувати на спірне спадкове майно лише у разі відсутності спадкоємців після смерті [PERSON], тоді як у даному випадку спадкоємці існують і в порядку ст.1277 ЦК України спадкове майно не може бути визнане відумерлим. Таким чином, Синельниківська міська рада Дніпропетровської області є неналежним відповідачем, тому зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. Позовна вимоги про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] заявлений позивачем за первісним позовом і задоволений судом, тому зазначена вимога по суті не є зустрічною і встановлювати такий факт двічі суд вважає незаконним. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки судом відмовлено у задоволенні зустрічного позову в цілому, то у даному випадку сам по собі факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] не призводить до виникнення майнових прав у відповідача [PERSON] на спадкове майно, тому у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити. Щодо позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, встановлення факту постійного проживання відповідача [PERSON] разом з [PERSON] доведений і сторонами не оспорювався, однак такий факт повинен встановлюватися у судовому порядку, якби він мав в подальшому юридичне значення для відповідача [PERSON], однак оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в цілому, у тому числі щодо позовних вимог про визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги, суд вважає, що у даному випадку сам по собі факт проживання відповідача разом із спадкоємцем не призводить до виникнення майнових прав відповідача на спадкове майно, тому у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити. Щодо позовної вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті дядька [PERSON], який був рідним братом матері відповідача - [PERSON]. У відповідності до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу піклувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, для того, щоб відповідач мав одержати право на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги, необхідно довести суду наявність наступних п'яти умов: 1)безпорадність стану спадкодавця; 2)тривалість часу опікування спадкодавцем; 3)опікування спадкодавцем; 4)надання іншої допомоги спадкодавцеві; 5)матеріальне забезпечення спадкодавця. Безпорадність стану спадкодавця підтверджується довідкою Синельниківської ЦРЛ від 16 квітня 2014 року, а також довідкою МСЕК, згідно яких спадкодавець [PERSON] був інвалідом першої групи, у нього були ампутовані ноги, і він потребував сторонньої допомоги та стороннього догляду. Тривалість часу опікування відповідача [PERSON] над спадкодавцем [PERSON] також суд вважає доведеною, оскільки згідно довідки квартальної та показань допитаних у судовому засіданні свідків, [PERSON] та члени його сім'ї проживали разом з [PERSON] з 2004 року. Сам факт опікування над спадкодавцем відповідачем [PERSON] разом з дружиною та донькою випливає з того, що вони разом світкували свята, [PERSON] завжди мав охайний вигляд, його вивозили гуляти на подвір'я та інше. Зазначені факти доведені показаннями свідків та не оспорювалися у судовому засіданні. Факт надання спадкодавцеві іншої допомоги зі сторони [PERSON] та його родини також підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами, зокрема те, що з огляду на каліцтво спадкодавця він не мав змоги самостійно вирішувати побутові проблеми, готувати їжу, прибиратися, купувати продукти харчування тощо. В той же час факт матеріального забезпечення спадкодавця зі сторони [PERSON] в суді не підтвердився. Так, відпоівідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і кожна сторона повинна довести суду наявність тих обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти позову. Саме по собі матеріальне забезпечення спадкодавця розуміється як надання йому матеріальної допомоги, яка є основним засобом для існування, тобто така допомога повинна бути значною. З метою доведення перебування спадкодавця на матеріальному забезпеченні [PERSON], останньому необхідно довести суду які доходи мав спадкодавець і які сам [PERSON], із чого складалося матеріальне забезпечення спадкодавця, яких матеріальних затрат він потребував і які затрати були на нього понесені відповідачем, однак крім доходів відповідача та спадкодавця жодних доказів необхідності несення затрат на утримання спадкодавця та потреби в них останнім суду не надано. З показань допитаних у судовому засіданні свідків такий факт не вбачається, оскільки відомості щодо розміру доходів спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON], а також щодо порядку розпорядження ними грошовими коштами їм невідомі, жодного письмового доказу з цього приводу суду не надано, дружина відповідача також конкретних даних про потреби [PERSON] та розміру понесених на нього щомісячних витрат суду не пояснила. В той же час в матеріалах справи мається довідка Управління Пенсійного фонду України, де зазначені розміри отриманої спадкодавцем [PERSON] пенсії з січня 2004 року по серпень 2013 року і суд вважає за необхідне перевірити співмірність отриманих спадкодавцем щомісячних доходів з розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з метою встановлення обґрунтованості позовних вимог в частині матеріального забезпечення останнього. Так, відповідач [PERSON] зазначає, що разом з [PERSON] він став проживати з травня 2004 року і проживав до дня смерті останнього, тобто до [INFO]. З 01.05.2004 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб склав 284,69 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 177,96 грн., однак з 01.09.2004 року розмір його пенсії став дорівнювати розміру прожиткового мінімуму. З 01.01.2005 року прожитковий мінімум склав 300,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 335,03 грн. З 01.01.2006 року прожитковий мінімум склав 350,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 380,70 грн. З 01.04.2006 року прожитковий мінімум склав 359,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 389,70 грн. З 01.10.2006 року прожитковий мінімум склав 366,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 396,70 грн. З 01.01.2007 року прожитковий мінімум склав 380,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 410,70 грн. З 01.04.2007 року прожитковий мінімум склав 406,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 440,76 грн. З 01.10.2007 року прожитковий мінімум склав 411,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 510,68 грн. З 01.01.2008 року прожитковий мінімум склав 470,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 555,40 грн. З 01.04.2008 року прожитковий мінімум склав 481,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 566,40 грн. З 01.07.2008 року прожитковий мінімум склав 482,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 629,40 грн. З 01.10.2008 року прожитковий мінімум склав 498,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 678,87 грн. З 01.01.2009 року прожитковий мінімум склав 573,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 678,87 грн., з 01.04.2009 року отримував 686,37 грн., з 01.07.2009 року отримував 693,07 грн. З 01.01.2010 року прожитковий мінімум склав 695,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 829,87 грн. З 01.04.2010 року прожитковий мінімум склав 706,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 540,87 грн. З 01.07.2010 року прожитковий мінімум склав 709,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 843,87 грн. З 01.10.2010 року прожитковий мінімум склав 723,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 857,87 грн. З 01.12.2010 року прожитковий мінімум склав 734,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 868,87 грн. З 01.01.2011 року прожитковий мінімум склав 750,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 884,87 грн. З 01.04.2011 року прожитковий мінімум склав 764,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 898,87 грн. З 01.10.2011 року прожитковий мінімум склав 784,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 918,87 грн. З 01.12.2011 року прожитковий мінімум склав 800,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 934,87 грн. З 01.01.2012 року прожитковий мінімум склав 822,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 956,87 грн. З 01.04.2012 року прожитковий мінімум склав 838,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 972,87 грн. З 01.07.2012 року прожитковий мінімум склав 844,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 1078,87 грн. З 01.10.2012 року прожитковий мінімум склав 856,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 1090,87 грн. З 01.12.2012 року прожитковий мінімум склав 884,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 1118,87 грн. З 01.01.2013 року прожитковий мінімум склав 894,00 грн., [PERSON] отримував пенсію в розмірі 1128,87 грн. Отже, розмір отриманої [PERSON] пенсії перевищував розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, що свідчить про недоведеність позовних вимог в частині надання матеріальної допомоги спадкодавцю. В той же час суду надана довідка щодо розміру отриманої пенсії відповідача [PERSON] за період з травня 2005 року по серпень 2013 року. Так, з 01.05.2004 року [PERSON] отримував пенсію в розмірі 147,55 грн. З 01.06.2004 року - 149,76 грн. З 01.08.2004 року - 181,83 грн. З 01.09.2004 року - 284,69 грн. З 01.12.2004 року - 290,95 грн. З 01.01.2005 року - 319,23 грн. З 01.02.2005 року - 138,23 грн. З 01.01.2006 року - 354,43 грн. З 01.04.2006 року - 362,53 грн. З 01.10.2006 року - 368,83 грн. З 01.01.2007 року - 331,49 грн. З 01.02.2007 року - 284,69 грн. З 01.08.2007 року - 292,66 грн. З 01.09.2007 року - 296,65 грн. З 01.10.2007 року - 284,69 грн. З 01.01.2008 року - 470,92 грн. З 01.04.2008 року - 481,00 грн. З 01.07.2008 року - 544,00 грн. З 01.04.2009 року - 551,50 грн. З 01.07.2009 року - 558,20 грн. З 01.10.2009 року - 572,40 грн. З 01.11.2009 року - 601,40 грн. З 01.01.2010 року - 695,00 грн. З 01.04.2010 року - 706,00 грн. З 01.07.2010 року - 709,00 грн. З 01.10.2010 року - 723,00 грн. З 01.12.2010 року - 734,00 грн. З 01.01.2011 року - 750,00 грн. З 01.04.2011 року - 764,00 грн. З 01.10.2011 року - 784,00 грн. З 01.12.2011 року - 800,00 грн. З 01.01.2012 року - 822,00 грн. З 01.04.2012 року - 830,00 грн. З 01.05.2012 року - 938,00 грн. З 01.07.2012 року - 944,00 грн. З 01.10.2012 року - 956,00 грн. З 01.12.2012 року - 964,00 грн. З 01.01.2013 року - 994,00 грн. Отже, розмір отримуваних [PERSON] доходів є меншим, ніж розмір отримуваних доходів [PERSON], що унеможливлює надання [PERSON] значної матеріальної допомоги [PERSON] Той факт, що [PERSON] у вказаний період часу працював кухарем, комірником, диспетчером свідчить копія його трудової книжки, однак трудова книжка не є доказом розміру отриманої ним заробітної плати за цей час, не доведено яка була встановлена відповідачу [PERSON] норма робочого часу з огляду на те, що він є інвалідом. Крім того, [PERSON] користувався пільгами як інвалід і мав 50 % знижки за комунальні послуги, якими користувалися і відповідач [PERSON] разом з членами своєї сім'ї, проживаючи в належному [PERSON] будинку, що було визнано у судовому засіданні і свідчить про те, що [PERSON] приймав участь у сплати таких послуг і посилання відповідача на те, що саме ним та його родиною вони сплачувалися є необґрунтованими. Також зі змісту позовної заяви та наданих суду пояснень у судовому засіданні вбачається, що за спадкодавцем [PERSON] догляд здійснював не лише відповідач [PERSON], але й його дружина та донька. Із вищезазначеного суд приходить до висновку, що [PERSON] разом з [PERSON] та його дружиною отримували щомісячний дохід та мали спільний сімейний бюджет і [PERSON] разом з дружиною хоч і доглядали [PERSON], однак значної матеріальної допомоги йому не надавала у зв'язку з наявністю у останнього доходу, який забезпечував його існування, оскільки іншого суду не доведено. Щодо позовної вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги про визнання за відповідачем [PERSON] права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом є похідними від вимог про визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги, тому задоволенню у даному випадку не підлягають. Крім того, навіть у разі задоволення позовних вимог в частині визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги, такі вимоги про визнання права власності на спадкове майно є передчасними. Так, у відповідності до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, у разі задоволення позовних вимог про визнання права на спадкування спадкоємця другої черги разом із спадкоємцем першої черги, спадкоємець повинен звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, в іншому випадку суд фактично виконує функції, покладені законом на нотаріуса. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково, а наявність фактів, якими відповідач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, не встановленою. Оскільки відповідач, як інвалід другої групи, звільнений від сплати судових витрат, зазначені судові витрати стягненню з нього на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved