Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (надалі ПУМБ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем був укладений кредитний договір №6091805 від 08.02.2008 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 418\~000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобовязалась прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання вищезазначених зобовязань відповідача перед позивачем за кредитним договором, між останніми було укладено договір іпотеки №6095773 від 08.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований а реєстрі за №822, відповідно до п.п.1.2 якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання основного зобовязання передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки квартиру, загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 73А/96, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №805 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 08.02.2008 року під №2681028 і в КП «ВООБТІ» 08.02.2008 року в реєстрову книгу №107 книга №80. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В свою чергу відповідач неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого має прострочену заборгованість в сумі 558\~240,38 грн., тому позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Просила застосувати строк позовної давності в один рік до вимоги про стягнення штрафу за порушення обовязку, встановленого п.п.4.3.1 кредитного договору у розмірі 41\~889,80 грн., а тому в задоволенні позову в цій частині просила суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем був укладений кредитний договір №6091805 від 08.02.2008 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 418\~000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобовязалась прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та строки, визначені кредитним договором. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, внаслідок укладання вказаного договору відбулась заміна кредитора, а ПАТ «ПУМБ» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №6091805 від 08.02.2008 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 418\~000 грн., а відповідач зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. З метою забезпечення виконання вищезазначених зобовязань відповідача перед позивачем за кредитним договором, між останніми було укладено договір іпотеки №6095773 від 08.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований а реєстрі за №822, відповідно до п.п.1.2 якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання основного зобовязання передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки квартиру, загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 73А/96, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №805 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 08.02.2008 року під №2681028 і в КП «ВООБТІ» 08.02.2008 року в реєстрову книгу №107 книга №80. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №3400770662 від 08.02.2008 року. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, остання повинна сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що згідно розрахунку заборгованості станом на 26.07.2013 року становить 558\~240,38 грн., з яких: 352\~139,86 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 121\~134,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 38\~895,94 грн. пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; 4\~180,00 грн. штраф за порушення обовязку, встановленого в п.4.3.3 кредитного договору; 41\~889,80 грн. штраф за порушення обовязку, встановленого п.4.3.1 кредитного договору. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Відповідно до вимог ст.ст.257,\~261, 264 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлена в три роки, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) один рік. Перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності до вимоги про стягнення штрафу за порушення обовязку, встановленого п.п.4.3.1 кредитного договору у розмірі 41\~889,80 грн. Так, згідно п.4.3.1 кредитного договору відповідач зобовязаний протягом строку дії кредитного договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладання яких передбачено кредитним договором, на умовах попередньо погоджених з банком при цьому страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатись на новий строк, має бути не меншою, ніж сума поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту і не меншою дійсної вартості майна (за договорами страхування майна) на момент укладення таких договорів страхування, а за договорами страхування нерухомого майна не меншою, ніж його повна (оціночна) вартість, зазначена в договорі забезпечення. На підтвердження виконання умов цього пункту позичальник зобовязаний до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надати банку, як вигодо набувачу по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. Відповідно до п.5.4 кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що строк дії договору добровільного страхування заставного майна №128 від 11.02.2009 року закінчився 11.02.2010 року та не був поновлений відповідачем. Тобто, зважаючи на умови п.4.3.1 кредитного договору відповідач мала надати позивачу докази поновлення договору страхування та докази сплати страхових внесків до 11.02.2010 року. Натомість, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 21.08.2013 року, незважаючи на порушене право щодо виконання відповідачем п.4.3.1 кредитного договору. Таким чином, з огляду на те, що відповідно до ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, то позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення штрафу в розмірі 41\~889,80 грн. за порушення п.4.3.1 кредитного договору, а відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №6091805 від 08.02.2008 року у розмірі 516\~350,58 грн. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 3 441 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №24788 від 31.07.2013 року, також підлягає стягненню з відповідача у розмірі 3\~182,79 грн., так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial