Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 01.08.2008 р. по 26.04.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, однак в день звільнення не отримав від відповідача належних до виплати сум по заробітній платі в сумі 65\~168, 86 гривень. Уточнивши свої вимоги, просив стягнути з відповідача суму заборгованості та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення судового рішення. В судове засідання позивач подав письмову заяву, в якій свої уточнені вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 01.08.2008 р. по 26.04.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки (а.с.9-10). В день звільнення позивач не отримав від відповідача усі належні до виплати суми по заробітній платі, та остаточний розрахунок з ним не проведений, сума заборгованості, згідно з довідкою від 10.08.2017 року № 16-07/860 складає 65\~168 грн. 86 коп. (а.с.33), що підтверджується самим відповідачем та вбачається з наданого суду відгуку, тобто ці обставини визнаються відповідачем, і не підлягають доказуванню. Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Таким чином, виходячи з наведеного, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 65 168 грн. 86 коп., у тому числі: вихідна допомога при звільненні за ст. 38 ч. 3 КЗпП України в розмірі 25\~873 грн. 73 коп., компенсація за невикористану відпустку в розмірі 25\~514 грн. 62 коп., без подальшого утримання з цих сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, підлягає стягненню середня заробітна плата за весь період затримки розрахунку при звільнені до дня винесення судового рішення, тобто з 26.04.2017 р. по 01.11.2017 р. (71 робочий день). Відповідно до наданої відповідачем довідки від 10.08.2017 року № 16-07/860, середньоденна заробітна плата позивача складає: 411,92 грн. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 29\~246 грн. 32 коп., з подальшим утриманням з цих сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору, а також а заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 29\~246 грн. 36 коп., а також заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 65 168 грн. 86 коп., без утримання з цих сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме: судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved