Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17 698,35 грн та судових витрат у розмірі 243,60 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 30.07.2010 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач всі зобов'язання які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленого договором. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.09.2014 утворилась заборгованість у розмірі 17 698,35 грн, яка складається з наступного: 9 792,80 грн - заборгованість за кредитом; 5 699,42 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 887,16 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; та штрафи передбачені умовами та правилами надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 818,97 грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 30.07.2010 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-33). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.8). Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позивач всі зобов'язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.09.2014 утворилась заборгованість у розмірі 17 698,35 грн, яка складається з наступного: 9 792,80 грн - заборгованість за кредитом; 5 699,42 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 887,16 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; та штрафи передбачені умовами та правилами надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 818,97 грн - штраф (процентна складова). Дані відомості відображені у розрахунку заборгованості, наданої представником позивача (а.с.4-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн, які підтверджуються долученим до справи платіжним дорученням про їх оплату (а.с.39). Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 634, 1048, 1049, 1050 та 1054 ЦК України та

Outcome: approved