Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач служба у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації в Чернівецькій області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, вказавши в ньому, що остання є одинокою матір'ю відносно трьох малолітніх дітей, які з 20.03.2013 року перебувають на первинному обліку дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей. Відповідач не приділяла достатньої уваги вихованню дітей, залишала їх одних вдома без стороннього догляду, не створила їм належних умов для їх проживання та нормального стану здоров'я, морального виховання. Таким чином, відповідач ухилялася від своїх батьківських обов'язків. На даний час дітей на підставі рішення суду у матері відібрано та встановлено опіку. На даний час [PERSON] проживає одна, не працює, характеризується позитивно, умови проживання для дітей задовільні, причини, які спонукали до відібрання дітей від неї не усунуті. Саме тому, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та вказав, що просить стягнути з відповідача на користь дітей для їх утримання аліменти в твердій грошовій сумі, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму визначеного законодавством України, для кожної дитини відповідного віку: по 386 гривень в місяць для [PERSON] та [PERSON] та по 310 гривень в місяць для старшої [PERSON]. У випадку влаштування відповідача на роботу, стягнути аліменти в розмірі ? частки від заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до настання повноліття найстаршої - [PERSON] Вказані аліменти стягувати на особистий рахунок відкритий в Державному Ощадному банку України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Прокурор в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітніх дітей. Питання про стягнення аліментів залишила на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ,які пред'явлені до неї не визнала та вказала, що дійсно її матеріальне становище дуже скрутне, вона не має постійного місця роботи та джерел для існування. Проживає сама. З того часу як у неї відібрали дітей, то вона вдома побілила стіни та пофарбувала вікна. Дітей вона періодично відвідує та постійно їм телефонує. Просила не позбавляти її батьківських прав по відношенню до дитини та відповідно не стягувати аліменти. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, прокурора та свідків, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с. 21-23) відповідач [PERSON] є матір'ю трьох малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.05.2013 року (а.с. 4-5) від [PERSON] відібрано її малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.07.2013 року №360/11 (а.с. 13) малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебували в притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації. Діти надали згоду на встановлення над ними опіки громадянами [PERSON] та [PERSON] Останні за місце проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувалися та просять призначити їх опікунами вказаних дітей. Саме тому, вказаним рішенням призначено їх опікунами над малолітніми дітьми відповідача та покладено відповідальність за виховання, матеріальне утримання, а також вирішення всіх питань правового захисту соціальних інтересів малолітніх дітей. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 15.07.2014 року №01-32/21-1673 (а.с. 3) з метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування вважає за доцільне в судовому порядку позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей, що перебувають під опікою подружжя [PERSON] та [PERSON] З заяви опікунів від 02.06.2014 року вбачається, що між ними та дітьми встановлено контакт, вони вживають всіх заходів для забезпечення їх нормальними умовами проживання та виховання. В заяві малолітньої [PERSON] від 15.05.2014 року (а.с. 12), яка власноручно нею написана йдеться про бажання останньої залишитися проживати в сім'ї опікунів. Відповідач [PERSON] на даний час ніде не працює, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, проживає сама в житловому будинку загальною площею 18,00 кв.м., будинок не газифікований, умови для проживання та виховання дітей задовільні, заощадження відсутні, запасу продуктів харчування не має. Дані обставини вбачаються з довідок сільської ради (а.с.с 14, 15), характеристики (а.с. 16), актів обстеження умов проживання (а.с. 17, 18). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в 2013 році він та його дружина стали опікунами дітей відповідача. Крім вказаних дітей у них є своїх рідних шестеро дітей та двоє дітей, які знаходяться під опікою, а всього 11 дітей. Він працює приватним підприємцем, також їм держава надає допомогу на утримання дітей. Вказаних коштів цілком вистачає для утримання дітей і діти не потребують аліментів, які б платила відповідач. Вказана обставина пов'язана з скрутним матеріальним становищем відповідача, вона сама не має коштів для існування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2013 році коли їм під опіку передали дітей, то у них був дуже тяжкий емоційний стан. Найстарша [PERSON] в 12 років не вміла читати та писати. За один рік навчання та занять вона навчилася читати та писати. На даний час між дітьми панує гарна атмосфера та стосунки. Діти однаково забезпечені, їм цілком вистачає коштів на їх утримання, а тому вона не наполягає на стягнення аліментів з матері дітей. Вказала також, що у [PERSON] є проблеми із опіками, які він отримав раніше. Вони возили його в санаторій на лікування, водили в лікарню на процедури, останній потребує проведення операції. Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] пояснила, що в сім'ї опікунів проживає з липня 2013 року, навчається в 5-му класі. Зараз умови її проживання кращі ніж попередні і вона хоче залишитися проживати разом з теперішніми її батьками, оскільки вона їх так і сприймає. Вона вважає, що дані особи зможуть її забезпечити всім необхідним. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164, 166 СК України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що позивач в позовній заяві ставить вимогу про примусове стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. Дана норма є диспозитивною, що дає право, а не зобов'язує суд стягувати аліменти. Виходячи виключно з інтересів дітей та відповідача, матеріального забезпечення як матері дітей [PERSON] так і опікунів та їх позицію, суд вважає, що підстав для примусового стягнення аліментів з відповідача не має. В судовому засіданні достеменно встановлено, що умови проживання відповідача вкрай незадовільні, у неї важке матеріальне становище. Саме тому, суд вважає, що підстав для стягнення аліментів з останньої на користь її дітей не має. В п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] життям своїх дітей не цікавиться , материнського піклування щодо них на належному рівні не виявляє та повністю самоусунулася від виконання своїх обов'язків, з метою соціального захисту дітей є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо них. Все викладене дає можливість зробити висновок про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків щодо своїх дітей, про це свідчить її свідома поведінка, оскільки вона має реальну можливість виконувати свій юридичний обов'язок, але не вчиняє відповідних дій, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. За таких обставин суд приходить до висновків про законність вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача.

Outcome: partial