Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що з 07.09.2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Тому просить суд розірвати шлюб , стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усих доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та визначити місце проживання дітей разом з нею. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача вимоги підтримав , відповідач вимоги визнав в повному обсязі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи,вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено,що з 07.09.2001 року знаходяться у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони не проживають разом, шлюбних стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згодні, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечитиме інтересам сторін, і враховуючи зазначені обставини суд вважає, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні . Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд з урахуванням матеріального становища сторін , вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач не подав до суду заперечень про те, що малолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved