Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач у травні вересні 2014 року звернулася до суду з позовом та просить постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб із відповідачем зареєстровано 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося і рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2012 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, утримувати свою дитину відмовляється, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явилася, однак надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13). Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між сторонами зареєстровано 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3170 (а.с.4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якої записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №348 (а.с. 5). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Як зазначила позивач, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, утримувати свою дитину відмовляється. Відповідно до ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Відповідно ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] від утримання свого сина ухиляється, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на Законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved