Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк та [PERSON] укладено кредитний договір № 11314367000, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит в розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку 13,90 % річних на строк з 14.03.2008 по 14.03.2018. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 27.02.2009 до кредитного договору № 11314367000 від14.03.2008 реєстраційний номер договору було змінено на № 11314367001 та відповідно до додаткової угоди № 2 від 27.02.2009 до вказаного кредитного договору термін повернення кредиту змінено - не пізніше 14.03.2028. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором кредиту № 11314367000 від 14.03.2008 іпотекодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договором іпотеки від 14.03.2008 передали в іпотеку нерухоме майно квартиру № 115, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,0 кв.м. і складається з трьох кінат в придатному для житла стані. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 31.07.2015 виникла заборгованість в розмірі 1644390,55 грн, з яких: тіло кредиту - 918714,83 грн, відсотки - 559301,50 грн, пеня - 156147,87 грн, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 634,66 грн, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 9591,69 грн. Зважаючи на зазначене, позивач просив суд в рахунок погашення вказаної заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 115, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,0 кв.м, визнати права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк». Представником позивача Шаховою О.І., яка діє на підставі довіреності, подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку, в якій позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в порушення ч. 2 ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк та [PERSON] укладено кредитний договір № 11314367000, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит в розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку 13,90 % річних у термін з 14.03.2008 по 14.03.2018 (а.с. 8-14). Додатковою угодою № 1 від 27.02.2009 до кредитного договору № 11314367000 від 14.03.2008 встановлено, що сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11314367000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку Банку, а саме № 11314367001 (а.с. 24-25). Відповідно до додаткової угоди № 2 від 27.02.2009 до кредитного договору № 11314367000 від 14.03.2008 термін повернення кредитну змінено та зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 14.03.2028 (а.с. 34). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором кредиту № 11314367000 від 14.03.2008 іпотекодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договором іпотеки від 14.03.2008 передали в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Загальна площа предмета іпотеки становить 68,0 кв.м. (а.с. 35-38). Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 56-57). Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 11314367000, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 58). За таких обставин ПАТ «Дельта Банк» належить право вимоги за договором іпотеки. [PERSON] покладені за кредитним договором зобов'язання порушені, зважаючи на що, станом на 31.07.2015 виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 42509,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 918714,83 грн, за простроченими відсотками в розмірі 25879,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 559301,50 грн, нарахована пеня в розмірі 156147,87 грн, а також сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 634,66 грн, сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам в розмірі 9591,69 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 1644390,55 грн: заборгованість за тілом кредиту 1660,18 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 35879,44 грн, за нарахованими відсотками - 20195,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 436454,98 грн. (а.с. 46). Відповідно до п. 4.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим до п. 44 цього договору. У випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки,передбачених п. 4.1. цього договору, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступних способів: шляхом прийняття іпотекодежателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання; шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом частини 1 статті 37 вищезазначеного Закону України іпотекодержатель може задовольняти забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки зазначений спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки був передбачений застереженням по задоволенню вимог іпотекодержателя, укладеному між сторонами, то на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України іпотекодержатель має право вимагати застосування його судом. Аналогічні висновки викладені в правових позиціях Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року, від 11 грудня 2013 року та від 30 березня 2016 року по справам за № 3-139гс11, № 6-124цс13 та № 6-1851цс15, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України повинні враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Пунктом 4.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки якщо в момент настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки. Таким чином, суд вважає, що позивач, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» та умов договору, набув право дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки боржник допустив прострочку виконання зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість за тілом кредиту та процентами. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру є співмірним як з сумою простроченої заборгованості, так і з загальною сумою заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.07.2015 прострочена заборгованість за кредитним договором складалася за тілом кредиту 1660,18 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 35879,44 грн, за нарахованими відсотками - 20195,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 436454,98 грн, розмір загальної суми заборгованості становить 1644390,55 грн (а.с. 46). З письмових доказів, що містяться в матеріалах прави, а саме зі звіту про оцінку майна вбачається, що ринкова вартість трикімнатної квартири № 115, яка знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, Комсомольське шосе, 57, корпус «А», загальною площею 68,00 кв.м., становить 656800,00 грн. (а.с. 156-185). За таких обставин, суд вважає, що задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру, яка по вартості не перевищує суму боргу [PERSON] за кредитним договором, в забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки, не спричинить жодних порушень прав та законних інтересів відповідачів. Отже, аналізуючи вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню та необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить іпотекодавцям [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2000 року, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11314367000 від 14.03.2008, яка становить 1644390,55 грн та складається з заборгованості по тілу кредиту - 918714,83 грн, заборгованості по відсотках - 559301,50 грн, пені за прострочення платежу у сумі 156147,87 грн, суми за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 634,66 грн та суми за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам - 9591,69 грн на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, код ЄДРПОУ 34047020), шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на трикімнатну квартиру № 115., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Комсомольсе шосе, буд. 57, корпус «А». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі по 6166,46 грн підлягає стягненню з кожного відповідача в дохід держави.

Outcome: approved