Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Рантье» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р25.950.72091 від 23 травня 2013 року в розмірі 5 926 грн. 06 коп. та витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 травня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р25.950.72091, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15 570 грн. зі сплатою 12 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушила зобов'язання, не повернула кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 5 924 грн. 83 коп. 31 грудня 2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1, відповідно до умов якого товариство набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється погашати заборгованість, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором, що станом на 30 березня 2016 року становить 5 926 грн. 06 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом не підтримав у зв'язку з погашенням такої відповідачем після пред'явлення позову, просив стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Проти заочного розгляду справи не заперечив, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р25.950.72091, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15 570 грн. зі сплатою 12 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 18-21). 31 грудня 2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, відповідно до умов якого товариство набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 12-17). З матеріалів справи видно, що відповідачу повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором № Р25.950.72091 від 23 травня 2013 року та про відступлення права грошової вимоги (а.с. 11). У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 30 березня 2016 року відповідно до довідки-розрахунку, наданої позивачем, становила 5 926 грн. 06 коп., з яких: 3 748, 50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 177, 56 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією (а.с. 25). Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку від 5 липня 2016 року та виписки з особового рахунку відповідача від 10 липня 2016 року, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором відсутня (а.с. 47, 48-49). Оскільки в ході розгляду справи відповідачем виконано зобов'язання за кредитним договором Р25.950.72091 від 23 травня 2013 року, тому вимога про стягнення заборгованості за таким задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України та відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Враховуючи те, що позивачем у зв'язку із зверненням до суду із вказаною позовною заявою понесено витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, однак, останній позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред'явлення позову не підтримав, тому є усі підстави для застосування судом ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн. На підставі статей 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України та

Outcome: partial