Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходився у шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] . Мати чинить перешкоди батьку в спілкуванні з дитиною, хоча донька більшість часу проводить саме з позивачем, він допомагає їй виконувати домашні завдання, відводить та забирає зі школи. Тому просить визначити місце проживання дитини разом з ним. 31 березня 2021 року [PERSON] подала зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що донька проживає разом з нею, саме вона займається її навчанням, вихованням та лікуванням. Після того, як відповідач забрав [PERSON] на новорічні свята до себе, дитина захворіла, тому батько був змушений повернути дитину, оскільки не розуміється на лікуванні. Впродовж сімейного життя [PERSON] не цікавився сімейними проблемами, відпочивав окремо від сім`ї. Має «традицію» відпочивати до ранку щоп`ятниці з друзями, незрозуміло з ким в цей час буде перебувати дитина. Зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Вважає, що [PERSON] для відповідача являється лише засобом маніпуляції, він її залякує, змушує слідкувати за позивачем. В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, проти зустрічного заперечили. Відповідач та її представник первісну позовну заяву не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Управління Служби у справах дітей Сумської міської ради зустрічний позов підтримала. Управління Служби у справах дітей Сумської міської ради надало письмовий висновок, в якому вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 6 квітня 2021 року. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 6 квітня 2021 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду. Протокольною ухвалою головуючого від 6 квітня 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 13 травня 2021 року у зв`язку з прийняттям зустрічного позову. Протокольною ухвалою головуючого від 13 травня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 11 червня 2021 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 11 червня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 5 липня 2021 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 5 липня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 23 вересня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 23 вересня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 жовтня 2021 року у зв`язку з викликом свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 21 жовтня 2021 року відкладено розгляд справи до 26 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 26 листопада 2021 року відкладено розгляд справи до 22 грудня 2021 року для проведення обстеження місця проживання батька. Суд, вислухавши сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову належить відмовити виходячи з наступного: судом встановлено, що з 18 вересня 2009 року перебували в шлюбі, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 березня 2021 року розірвано (а.с.4). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.5). [PERSON] навчається в КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ст. №17 м. Суми Сумської області з 2018 року. Протягом цього часу і батько і мати відвідували батьківські збори, контактували з класним керівником з питань навчання дитини (а.с.30). Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану [PERSON] , практичним психологом надані наступні рекомендації: родичі у своїх протиріччях та конфліктах мають усвідомити, що [PERSON] не може бути знаряддям помсти, базові потреби [PERSON] у забезпеченні повноцінного та системного розвитку мають стати пріорітетом у діях значимих близьких людей, значимі близькі люди зобов`язані домовитися між собою про створення комфортного середовища для [PERSON] з метою уникнення можливих ускладнень психічного та інтелектуального розвитку (а.с.40-42). Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ПП «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «КИЇВ» на посаді менеджера у сфері операцій з нерухомістю для третіх осіб, загальна сума доходу за період з 1 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 14\~761,90 грн. (а.с.38). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20 грудня 2021 року, за адресою проживання [PERSON] у квартирі у дитини є окрема кімната, в якій є ліжко, письмовий комп`ютерний стіл, книжкові полиці, шафа для зберігання одягу та особистих речей. Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради №2048/27.1-26 від 23 вересня 2021 року, під час обстеження умов проживання [PERSON] з`ясовано, що в квартирі створені належні умови для проживання, розвитку, відпочинку дитини. У [PERSON] є окрема кімната, окреме спальне місце, місце для зберігання шкільних та особистих речей. Малолітня забезпечена сезонним одягом та взуттям в достатній кількості. Управління вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 127-128). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що обоє батьків люблять свою дитину. Стосунки в дитини з батьками хороші. Свідок [PERSON] пояснив, що мати більше займається вихованням дитини. Свідок [PERSON] пояснив, що мати приділяє більше вільного часу дитині, дитина любить обох батьків. Сторони мешкають окремо більше року, дитина більше проживає з матір`ю, батько забирає доньку майже щотижня. Свідок [PERSON] пояснила, що дитина більше часу проводить з матір`ю. Всі побутові питання вирішує [PERSON] . У батька з дитиною теплі стосунки. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Так, 11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд зобов`язаний надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. В процесі розгляду справи судом встановлено, що обоє батьків люблять дитину, піклуються про неї. Такого ж висновку дійшов суд і в результаті спілкування з дитиною, яка повідомила, що любить обох батьків і бажає продовжувати жити з ними обома разом. Пояснила, що останнім часом мешкає з мамою, але постійно спілкується з батьком. На запитання суду щодо бажання проживати з кимось з батьків, відповіді не надала, але повідомила, що не хоче змінювати нинішніх умов проживання з мамою. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, а судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. У вказаній справі матеріально-побутове забезпечення обох батьків, їх ставлення до дітей, позитивні характеристики дають підстави для твердження, що кожний із батьків здатний створити умови для розвитку та виховання дитини. Разом з тим, безперервне проживання дитини з матір`ю останнім часом в цьому випадку забезпечує її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Водночас батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та її розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я доньки, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 21 липня 2021 року у справі №404/3499/17. Враховуючи той факт, що дитина фактично проживає з матір`ю, для неї це звичні умови, з огляду на висновок управління «Служба в справах дітей» СМР, вищенаведених осбтавин, суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам дитини, в задоволенні первісного позову належить відмовити. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 грн. 40 коп.

Outcome: approved