Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач у червні 2016 року звернулась до Дзержинського районного суду м Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1718 грн., 60 коп., щомісячно до досягнення ними повноліття, а також просить стягнути додаткові витрати на розвиток дітей щомісячно у розмірі 300 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем [PERSON] Геннадієвичем було розірвано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Також зазначає, що її син [PERSON] відвідує гурток «змішані одноборства» , вартість абонплати якого складає 300 грн., на місяць, а донька [PERSON] відвідує гурток танців, вартість абонплати якого складає також 300 грн., на місяць, без урахування костюмів. Позивач у судовому засідані уточнила свої позовні вимоги тапросила стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, а також у разі не явки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, між [PERSON], та [PERSON], 29 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 928, який розірвано 24 лютого 2016 року, що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.02.2016 року (а. с. 8). Від шлюбу у позивача та відповідача є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2209, батьком зазначено [PERSON], матірю\~ [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції від 23 червня 2004 року (а. с. 7), та дочка [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 312, батьком зазначено [PERSON], матірю\~ [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції від 27 січня 2007 року (а. с. 6). Відповідно до\~статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~\~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184цього Кодексу. Відповідно до\~статті 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Згідно частини 1\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із\~статтею 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.\~198,\~199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно\~статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3\~статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4\~статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 3\~статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved