Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на предмет іпотеки - квартири 116,117 по [ADDRESS] та виселення відповідачів з зазначених приміщень. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 20 травня 2008р. між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії. В 2008р. відповідачем [PERSON] були отримані транші, відповідно до договору на загальну суму 2 млн. доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії, між [PERSON] та банком 20 травня 2008р. було укладено договір іпотеки, предметом якого є спірні квартири. Оскільки відповідачем належним чином не виконуються зобов'язання за кредитним договором, у нього наявна заборгованість, позивачем направлялась вимога про дострокове повернення кредиту, яка не виконана. Відповідно до підпункту 6.3.1. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання. Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, позивач також просив виселити відповідачів з усіма залежними від них особами. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала без відповідного обґрунтування своєї позиції. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з»явились, про час розгляду справи судом повідомлені належним чином. Представник третьої особи Печерського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, направили клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 20 травня 2008р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії (а.с.8-19). В 2008р. відповідачем [PERSON] були отримані транші, відповідно до договору, на загальну суму 2 млн. доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів (а.с. 47-48). З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» 20 травня 2008р. було укладено договір іпотеки, предметом якого є спірні квартири - 116,117 по [ADDRESS] (а. с. 22-42). Оскільки відповідачем належним чином не виконувались зобов'язання за кредитним договором, у нього виникла заборгованість і позивачем була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка не була виконана (а.с.52-53). Відповідно до підпункту 6.3.1. договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання. Також відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Так, відповідно до наявних висновків про незалежну оцінку майна - спірних квартир., ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 5098799 грн. (а.с.54), ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 2126806 грн. (а.с.55). Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, що передбачено ст. 40 Закону України «Про іпотеку», позивач також просив виселити відповідачів з усіма залежними від них особами. Відповідно до довідок за формою 3, в квартирах, крім відповідачів зареєстровані їх неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які також підлягають виселенню з спірних жилих приміщень. Як встановлено в судовому засіданні, 11 грудня 2013р. позивачем направлялась письмова вимога відповідачам про необхідність добровільного звільнення житлового приміщення (а.с.49-51), але у місячний термін зазначена вимога виконана не була. З огляду на встановлені судом обставини, позовні вимоги позивача є доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача по сплаті судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved