Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 09.10.1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Аліну, [INFO], яка знаходиться у неї на утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. щомісячно, а також понесені по справі судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вони з відповідачем мешкають окремо два роки. Відповідач не систематично надавав допомогу в утриманні дитини шляхом перерахування коштів на картковий рахунок доньки, а коли дізнався про її звернення до суду з позовом взагалі припинив надання допомоги. Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив причини своєї неявки, відзив не подав. Викликався до суду шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду у звязку з перебуванням у м. Юнокомунарівськ Донецької області. З огляду на згоду позивача, на підставі ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено про проведення заочного розгляду. 02.10.2017 року у даній справі було відкрите провадження та призначено судовий розгляд справи на 20.11.2017 року. 20.11.2017 року судовий розгляд справи було відкладено на 20.12.2017 року у звязку з першою неявкою в судове засідання відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази подані сторонами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 09.10.1999 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано у виконкомі Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецьої області за актовим записом №52. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Аліну, [INFO], яка проживає разом з позивачем. Зазначені факти підтверджуються копіями свідоцтв про шлюб та народження, довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Позивач у судовому засіданні зазначив, що в звязку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сімя розпалася, в даний час сторони, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і не підтримують шлюбних стосунків. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає аліменти у твердій грошовій сумі. У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також встановлено, що відповідач є пенсіонером та інвалідом 3 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення відповідача. Суд вважає, що з урахуванням сімейного стану відповідача, останній має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини. З огляду встановлені обставини, суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дитину забезпечить належні умовити утримання та проживання дитини. З урахуванням зазначених вище обставин, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявленого позивачем позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. за розгляд судом вимог про стягнення аліментів, від сплати якого за законом звільнено позивача, а також на користь позивача 640 грн. на відшкодування судових витрат повязаних зі сплатою судового збору за розгляд судом позову в частині розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: partial