Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON] про стягнення розрахунку при звільненні з врахуванням індексації та компенсації, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди. 24.12.2015 року позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з СТзОВ «Добробут К» на його користь розрахунок при звільненні з врахуванням індексації та компенсації за затримку виплати заробітної плати та розрахунку при звільнені, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та моральну шкоду, зобовязати СТзОВ «Добробут-К» внести запис в його трудову книжку. 16.01.2016 року позивач уточнив позовні вимоги, просив попередній запис в його трудовій книжці про прийняття на посаду водія по перевезенню пасажирів до приватного підприємця [PERSON] визнати недійсним і стягнути з Фермерського господарства «Добробут К» на його користь розрахунок при звільненні з врахуванням індексації та компенсації за затримку виплати заробітної плати та розрахунку при звільнені, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та моральну шкоду, зобовязати ФГ «Добробут-К» внести запис в його трудову книжку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приватний підприємець [PERSON] 02 січня 2015 року внесла до його трудової книжки запис №38 про прийняття його водієм по перевезенню пасажирів на підставі трудового договору. Фактично трудовий договір між ним і приватним підприємцем [PERSON] не укладався і він водієм по перевезенню пасажирів взагалі не працював, а тому вказаний запис у його трудовій книжці є недійсним. Натомість, без укладення трудового договору з 01 січня по 30 квітня 2015 року він доглядав у Фермерському господарстві «Добробут К» в селі Росолівці Красилівського району Хмельницької області свині, але за виконання вказаної роботи з ним розрахунок при звільненні не провели, запис до трудової книжки про роботу у вказаному господарстві не внесли. З викладених підстав позивач просив задовольнити його вимоги у заявлений ним спосіб. В судове засідання після уточнення позовних вимог позивач не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] про визнання недійсним запису № 38 від 02.01.2015 в трудовій книжці колгоспника УКР №2376947 від 16 квітня 1989 року [PERSON] в судовому засіданні визнав повністю, пояснив, що цей запис був внесений до трудової книжки позивача помилково і є недійсним. [PERSON] 23.03.2016 року направляла позивачу запрошення зявитись в її офіс з трудовою книжкою для внесення виправлення запису №38, але [PERSON] трудової книжки не надав, що позбавляє відповідача внести до неї виправлення. Представник відповідача ФГ «Добробут К» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що [PERSON] з 15 січня по 30 квітня 2015 року у ФГ «Добробут К» не працював. Представник третьої особи Красилівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Хмельницькій області [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог позивача до ФГ «Добробут К», оскільки представник вказаного господарства документально спростував твердження [PERSON] про його роботу у ФГ «Добробут К». Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, допитавши свідків і дослідивши матеріали справи та докази в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що приватний підприємець [PERSON] 02 січня 2015 року внесла до трудової книжки позивача запис №38 про прийняття його водієм по перевезенню пасажирів на підставі трудового договору, який між сторонами не укладався. Позивач водієм по перевезенню пасажирів у приватного підприємця [PERSON] жодного дня не працював, а тому запис № 38 від 02.01.2015 «Приватний підприємець [PERSON] Прийнятий водієм по перевезенню пасажирів ПП [PERSON] у графі «Відомості про роботу» «згідно трудового договору» в графі «Підстава внесення запису» в трудовій книжці колгоспника УКР №2376947 від 16 квітня 1989 року [PERSON] є недійсним. Відповідно до п.2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи позивач зазначав різні відомості про назву підприємства, в якому він працював період з 01 січня по 30 квітня 2015 року, востаннє вказав, що працював у вказаний період часу у ФГ «Добробут-К», де доглядав свиней. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що [PERSON] доглядав свиней для [PERSON], але чи був він оформлений на роботі згідно трудового договору і в якому господарстві їм не відомо. Згідно зі ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Як вбачається з трудової книжки позивача, останній в період з 02.01.2015 року працював водієм у приватного підприємця [PERSON]. Керівник Фермерського господарства «Добробут К» [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що майна на балансі ФГ «Добробут-К» немає і в період з 15.01.2015 року [PERSON] у вказаному господарстві не працював. Наведене підтверджується також індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] за 2015 рік, персональною карткою №220915051300001 [PERSON], інформаційною довідкою ДПІ у м. Хмельницькому від 13.11.2015 року №26326/10/1703, згідно якої за період з 01.01.2014 року по 30.09.2015 року податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку щодо громадянина [PERSON] у м. Хмельницькому [PERSON] не подавався. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошову виразі, які власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Наведені докази спростовують твердження позивача про його роботу у ФГ «Добробут К» у період з 01.01. по 30.04.2015 року. Позивач в судовому засіданні не надав суду жодних належних та допустимих доказів його роботи в ФГ «Добробут-К», а тому позовні вимоги [PERSON] до вказаного відповідача є безпідставними і не підлягають задоволенню. З позовом до [PERSON] позивач не звертався. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача приватного підприємця [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 510,20 гривень, від сплати якого позивача було звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved