overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 12.08.2014 уклали шлюб, у період якого народилася дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть найти спільної мови, порозуміння, відсутні будь-які інтереси. Шлюбні стосунки припинені вже чотири місяці, примирення не можливе. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12.08.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 125. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.08.2014 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 125. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]». (а.с.6). У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Ураховуючи, що позивач просила залишити судові витрати за ним, суд не проводить розподіл таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 20.01.1995 уклали шлюб. Позивач та відповідач припинили шлюбні відносини більше півроку, в сімї стали виникати конфлікти з приводу сімейних та побутових питань. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.01.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 1. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 20.01.1995 року зареєструвано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Щиголь» (а.с.8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 22.01.2011 уклали шлюб. У період шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти між собою спільної мови та порозуміння Позивач та відповідач припинили шлюбні відносини більше півроку. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.01.2011 виконавчим комітетом Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 01. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] січня 2011 року зареєстровано шлюб у виконавчим комітетом Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 01. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.6). У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., сплачений при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач у грудні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 р. Від даного шлюбу у сторонів народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Далі позивач зазначає, що, сімейне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинені, на протязі останніх двох років подружжя шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, мають окремий бюджет, проживають окремо, у зв`язку з чим позивач просив зареєстрований з відповідачкою шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнала (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 р. (а.с. 5). Від шлюбу у сторонів народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач у грудні 2018 року звернулась до суду із позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач та відповідач спільно проживали однією сім'єю з 2007 року, але не перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який від народження і до теперішнього часу проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. У серпні 2015 році відносини між позивачем та відповідачем припинились і з цього часу [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні сина [PERSON]. Позивач самостійно несе всі витрати по утриманню сина. З 21.03.2018 р. позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] а у вересні 2018 р. народилась донька. Таким чином, на утриманні та вихованні позивача вже стало двоє дітей у зв'язку з чим [PERSON] стала нести значно більше матеріальних витрат. Також, позивач зазначає, що їй відомо, що [PERSON] є працездатним, фізично здоровим, був і є працевлаштованим, має постійний дохід, зокрема у вигляді заробітної плати, а також веде товарне сільськогосподарське виробництво на орендованій земельній ділянці в селі Високе Тетіївського району Київської області. Згідно довідки від 27.08.2018 року № ЛС-00000001, виданої ТОВ «Леон-Сервіс Плюс» (код ЄДРПОУ 30181253), [PERSON] працює в Товаристві з 03.06.2013 р. і на даний момент займає посаду комірника з доходом за період з 01.08.2015 р. по 31.07.2018 р. в розмірі 137 375,31 грн. Згідно інформаційної довідки №148563243 від 07.12.2018 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно фізична особа: [PERSON], РНОКПП [NUMBER], володіє на праві оренди земельною ділянкою площею 2,8303 га. За адресою: Київська обл., Тетіївський р-н., с/рада Височанське, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди землі від 02.04.2018 р. Тому, відповідач отримує не лише заробітну плату, а й має потенційно інші доходи, зокрема, від використання вищевказаної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки, відповідач не зважає на прохання позивача брати участь в утриманні їхнього спільного сина [PERSON], та без поважних причин не виконує свого прямого батьківського обов'язку по утриманні сина з 01.08.2015 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 03.11.2006 року уклали шлюб. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти спільної мови, відсутнє порозуміння та будь-які спільні інтереси. Шлюбні стосунки припинені більш як півроку, примирення неможливе. Шлюб носить формальний характер, тому є не доцільним збереження шлюбних стосунків. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , що зареєстрований 03.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 170. Ухвалою суду від 09.01.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без її участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 03.11.2006 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 170. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.2). У сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 27.07.2002 року уклали шлюб. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти спільної мови, відсутнє порозуміння та будь-які спільні інтереси. Спільне господарство не ведеться. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , що зареєстрований 27.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 64. Ухвалою суду від 09.01.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без її участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27 липня 2002 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 64. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11). У сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач у грудні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 06.02.2004 року уклали шлюб. У сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти спільної мови, відсутнє порозуміння та будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведеться. Шлюбні стосунки припинені, близько двох місяців разом не проживають, примирення неможливе. Шлюб носить формальний характер, тому є не доцільним збереження шлюбних стосунків. Майнових спорів щодо поділу майна та про місце проживання дітей немає. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 06.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 08. Ухвалою суду від 18.12.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 06 лютого 2004 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). У сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved