Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 18 грудня 2009 року відділом РАЦС по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] в розмірі 500,00 грн. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона 18.12.2009 року уклала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. На даний час з чоловіком разом не проживають, сімейні стосунки припинили з грудня 2014 року, спільне господарство з того часу не ведуть. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Відповідач живе окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Спору про поділ спільного майна, що є їхньою спільною власністю, немає, шлюб розриває вперше. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву від 19.02.2015 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також не з'явився, направив письмову заяву від 18.03.2015 року, в якій просив розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами згодний. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 грудня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 788. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], З позовної заяви слідує та не заперечується відповідачем, що сторони з грудня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов в цій частині. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Враховуючи, що відповідач не надав суду відомостей щодо свого працевлаштування та розміру заробітної плати, позов в частині стягнення аліментів в розмірі 500,00 грн. визнав повністю, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти згідно ст.184 СК України в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини, задовольнивши позов повністю. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. з вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved