Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі за текстом - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір № 7222/17/07-Z, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 365620 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,6 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2022 року. В подальшому, 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором відступлено на користь ПАТ «Дельта Банк». [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 31 травня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 352850 грн. 14 коп., з яких: 181688 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом, 11679 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками, 159481 грн. 87 коп. - заборгованість по пені. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 352850 грн. 14 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5292 грн. 75 коп. В судове засідання представник позивача Богонос М.О. не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено договір №7222/17/07-Z, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 365620 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,6 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2022 року. В подальшому, 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором відступлено на користь ПАТ «Дельта Банк». Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 31 травня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 352850 грн. 14 коп., з яких: 181688 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом, 11679 грн. 80 коп. - заборгованість за відсотками, 159481 грн. 87 коп. - заборгованість по пені. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved