Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 19.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1001649025, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 24000,00 грн. Зазначають, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 18/12/2013, за яким право вимоги по даному кредитному договору було відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», які прийняли на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001649025 від 19.12.2012 року. Вказують, що відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Крім наведеного, мотивують вимоги і тим, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 14.05.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 23580,79 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 16125,82 грн., заборгованості по нарахованих та не сплачених відсоткам в сумі 1527,77 грн., заборгованості з комісії за розрахункове обслуговування в сумі 5927,20 грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь несплачену заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1001649025 від 19.12.2012 року в сумі 23580,79 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» Питель Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не заперечував в разі повторної неявки відповідача, справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» Питель Т.І., розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 19.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1001649025, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 24000,00 грн. (а.с.6-8). 18.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України, було укладено договір факторингу №18/12/2013, за яким право вимоги по даному кредитному договору було відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», які прийняли на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001649025 від 19.12.2012 року (а.с.10-13). Сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 14.05.2014 року становить суму у розмірі 23580,79 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 16125,82 грн., заборгованості по нарахованих та не сплачених відсоткам в сумі 1527,77 грн., заборгованості з комісії за розрахункове обслуговування в сумі 5927,20 грн. (а.с.16). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.16) відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 14.05.2014 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Надіслану письмову вимогу про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] залишив без уваги (а.с.18). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ч. 4 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. А, отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредитних коштів та за несвоєчасну оплату відсотків є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням, в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved