Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, та зобовязати відповідача постійно фінансувати додаткові витрати на лікування, придбання ліків, проходження комісій та перебування меншої доньки [PERSON] у спеціальному навчально виховному комплексі I-II ступенів №2 Харківської обласної ради, зобовязати відповідача постійно фінансувати додаткові витрати на підготовку неповнолітніх дітей до навчальних закладів посилаючись на те, що з 05 серпня 2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31.07.2015. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Так, з листопада 2016 року відповідач матеріально не допомагає. Діти проживають разом з нею, та зі свого боку, вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб своїх дітей, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх доньок на їх повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків та інші життєві потреби дітей. Крім того її донька [PERSON] потребує додаткового лікування, так як має вади здоровя та знаходиться в спеціалізованому дошкільному закладі, та потребує кожного дня додаткових коштів, щоб відвезти доньку до спеціального навчально - виховного комплексу І-ІІ ступенів №2 Харківської обласної ради. На її неодноразові звернення та прохання до відповідача про надання матеріальної допомоги на утримання його неповнолітніх дітей та придбання ліків для молодшої доньки, він не звертає ніякої уваги та ігнорує.Відповідач працездатна особа та має додатковий заробіток, так як надає послуги населенню у вигляді ремонту електропроводки, тому може надавати матеріальну допомогу та є батьком двох неповнолітніх дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року, який було розірвано 31 липня 2015 року, що підтверджено відміткою в копії паспорту. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], про що маються копії свідоцтва про народження. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, що не оспорюється сторонами. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, згідно матеріалів справи нікому іншому аліменти не виплачує. За таких обставин, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері так і батька. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобовязання відповідача постійно фінансувати додаткові витрати на лікування, придбання ліків, проходження комісій та перебування меншої доньки [PERSON] у спеціальному навчально- виховному комплексі I-II ступенів №2 Харківської обласної ради та зобовязання відповідача постійно фінансувати додаткові витрати на підготовку неповнолітніх дітей до навчальних закладів, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу\~ст. 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що позивач у позові не зазначила конкретний розмір понесених або передбачуваних витрат, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду жодних документів, з яких суд міг би встановити конкретний розмір передбачуваних, або вже понесених додаткових витрат, які необхідні позивачу для відновлення стану здоров'я дитини. Судові витрати суд покладає на відповідача згідно ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: partial