Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач у квітні 2018 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.04.2012 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору №R022.0013901, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 117800,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 25.04.2016 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 6 % річних та 0,91 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано [PERSON] 27.04.2012 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-11221 від 27.04.2012 року про перерахування коштів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Останній раз платіж відповідачем здійснювався лише 31.03.2014 року в сумі 3350,00 грн., надалі та станом по дату подачі позову, щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених Додатком №1 до кредитного договору відповідачем не здійснюються. Станом на 05.04.2018 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № R022.0013901 від 27.04.2012 року становить 254338,38 грн., із них: 81790,04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 5774,47 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 33664,46 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 133109,41 грн. - пеня. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ Банк «ТРАСТ» було укладено договір поруки № R022.0013901-G від 27.04.2012 р., відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 27.04.2012 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору №R022.0013901, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 117800,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 25.04.2016 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 6 % річних та 0,91 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. [PERSON] 27.04.2012 року отримано кредит, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-11221 від 27.04.2012 року про перерахування коштів. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності, до пункту 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позивальником зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. З матеріалів справи вбачається, що останній раз платіж відповідачем здійснювався лише 31.03.2014 року в сумі 3350,00 грн., надалі та станом по дату подачі позову, щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених Додатком №1 до кредитного договору відповідачем не здійснюються. Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, (наслідки порушення договору позичальником), якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до пункту 4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0.3 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 05.04.2018 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № R022.0013901 від 27.04.2012 року становить 254338,38 грн., із них: 81790,04 грн. - сума заборгованості по кредиту; 5774,47 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 33664,46 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 133109,41 грн. - пеня. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ Банк «ТРАСТ» було укладено договір поруки № R022.0013901-G від 27.04.2012 р., відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON]. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідачі порушили зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Outcome: approved