Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Житлосервіс - КР» звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточнивши який просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс КР» заборгованість у сумі 3199 грн. 96 коп. та індекс інфляції у сумі 1628 грн. 86 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», надавало відповідачу житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території) на суму 3199 грн. 96 коп. за період з 01.11.2013 р. по 30.09.2015 р. Відповідач, в порушення вимог ст. ст. 64, 151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не сплачує позивачу вартість спожитих житлово-комунальних послуг. Згідно ст.360 ЦК України, власники (наймачі) квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХП утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з п.7 зазначених Правил, затверджених Постановами КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов'язків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Відповідач не приймає в повному обсязі участі у витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території та не вносить плату за комунальні послуги, чим порушуються вищевказані норми. Обов'язок власника (наймача) утримувати належне йому майно закріплене ст. 322 ЦК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися. Такі дії свідчать про існування обовязку відповідача здійснювати оплату таких послуг. Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР: «Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 Кодексу». В свою чергу, ч.2 ст.64 ЖКУРСР визначає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Вартість заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 р. по 30.09.2015 р. складає 3199,96 грн. В добровільному порядку заборгованість не сплачується. Таким чином, боржник не виконує покладений на нього законодавством обов'язок оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги. До того ж, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляції становить 1628,86 грн. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав повністю, підтвердивши його зміст. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.2-3), розрахунок інфляційних витрат (а.с.4), ухвала суду (а.с.6), довідка (а.с.9), інформація (а.с.103), інформація про витрати (а.с.104-107,108,109-110,111-112,113-114,115-116,117-118,119-120,121,122-123,124,125-126,127-128,129-130,131-132,133,134,135,136-137,138-139,140,141-0142). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі № 151 будинку № 50 на м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі. Дане житлове приміщення знаходиться на обслуговуванні позивача. Позивач надає відповідачу житлово комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території). Відповідач оплату за житлово комунальні послуги не здійснює, внаслідок чого за період з 01.11.2013 року по 30.09.2015 року утворилася заборгованість на суму 3199 грн. 96 коп. Вказані обставини встановлені на підставі письмових доказів: розрахунку заборгованості (а.с.2-3), довідки (а.с.9). Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.360 ЦК України, власники (наймачі) квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХП утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з п.7 зазначених Правил, затверджених Постановами КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов'язків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Відповідно до вимог ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 32 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що незаконними діями відповідача, яка оплату за житлово комунальні послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3199 грн. 96 коп., заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст. 15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав. Сума інфляції становить 1628 грн. 86 коп. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Житлосервіс - КР» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved