Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач у вересні 2019 р. звернулася до суду із вказаним позовом, посидаючись на те, що 30.10.2010 сторони зареєстрували шлюб, у період якого народилась донька [PERSON] , [INFO] . З травня 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає з матір`ю. Відповідач допомоги на утримання та виховання доньки не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 10-11). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 30.10.2010 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 6). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до акту від 18.09.2019 встановлено, що позивач разом з донькою проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). З травня 2018 р. відповідач проживає окремо, допомоги на утримання та виховання доньки не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дитини та перекладення обов`язку по утриманню та вихованню доньки на позивача. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved