Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2018 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. Відповідач заборгував заробітну плату у сумі 66 458 грн. Крім того, з дня звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому повинен виплатити йому середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 31.01.2018 р. Просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у сумі 66\~458 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 27.02.2018 р. відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 22.03.2018 р. представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав заборгованість по заробітній платі у розмірі 66458 грн. 24 коп. та середній заробіток за час затримки при звільненні з розрахунку робочих днів: понеділок, вівторок, середа у сумі 10230 грн. 57 коп. Дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з 31.01.2018 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/405 від 21.03.2018 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 66458 грн. 24 коп. у тому числі вихідна допомога у розмірі 30691 грн. 58 коп. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/405 від 21.03.2018 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 487 грн. 17 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 31.01.2018 року по 26.03.2018 року становить 22 робочі дні (лютий 12, березень 10), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 10717 грн. 74 коп. (487,17 грн. х 22 = 10717 грн. 74 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 66458 грн. 24 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.01.2018 року по 26.03.2018 року включно у сумі 10717 грн. 74 коп. Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial