Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, [PERSON] про звільнення\~ майна з-під арешту. Свій позов обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №Е/G1387/1 від 04.06.2008 року, [PERSON] 04.06.2008 року отримала кредит у розмірі 120000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в іступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у вилученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника [PERSON] вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 04.06.2008 року уклали договір іпотеки, згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове торгове приміщення №27 загальною площею 14.6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл, м.Дрогобич, вул.Самбірська буд. 128/1. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Наступними постановами: -постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту ВП 42871166 від 08.04.2014р. -постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44425522 від 04.12.2014 р., -постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 29744795 від 09.11.2011 р., винесеними Відділом Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON], в тому числі і на майно забезпечене іпотекою : нежитлове торгове приміщення № 27 загальною площею 14.6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл., м.Дрогобич, вул. Самбірська буд. 128/1. Згідно Закону України „Про Іпотеку в силу іпотеки кредитор (іпотекодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавцем) забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, накладення арешту на нежилу нерухомість - нежитлове торгове приміщення №27 загальною площею 14,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Самбірська, буд.128/1, шо належить на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПиватБанк» порушує права Банку на задоволення вимог позивача на рахунок предмету застави. Стаття 54 Закону України „Про виконавче провадження передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення засталеного майна з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, нічого суттєвого не добавила, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні визнала заявлені позовні вимоги, відносно задоволення покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких міркувань. Як вбачається із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта від 12.02.2016р., що на все майно [PERSON] накладено заборону на його відчуження ( постанова ВП 44425522 від 04.12.2014р.) Однак, згідно поданих позивачем доказів по справі вбачається, що відповідно до укладеного договору №Е/G1387/1 від 04.06.2008 року, [PERSON] 04.06.2008 року отримала кредит у розмірі 120000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року, та відповідно за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки на нерухоме майно, а саме нежитлове торгове приміщення №27 загальною площею 14.6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська обл, м.Дрогобич, вул.Самбірська буд. 128/1, на яке постановою постановою про відкриття виконавчого провадження з ВП 42871166 від 08.04.2014р. накладено арешт, крім того постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44425522 від 04.12.2014 р. Згідно Закону України „Про Іпотеку в силу іпотеки кредитор (іпотекодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавцем) забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. . Згідно ст.54 Закону України „Про виконавче провадження передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення засталеного майна з-під арешту, а відтак аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved