Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] з 02 березня 2017 року по теперішній час; встановлення, факту того, що догляд піклування та матеріальне забезпечення дитини - [PERSON] здійснюється матір`ю [PERSON] . Свою заяву обґрунтовує тим, що 20.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю [PERSON] та остання доглядає та піклується сином. Питання встановлення юридичного факту - місця проживання дитини разом з матір`ю потрібно для оформлення документів для виїзду за кордон для подальшого в`їзду в країну разом з матір`ю та оформлення документів на тимчасове проживання за кордоном. Ухвалою судді від 26.02.2021 року по справі відкрито провадження, ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.03.2021 року у якості заінтересованої особи по цивільній справі залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. У судовому засіданні представник заявниці та заявниця підтримали заяву та просили задовольнити; заінтересована особа - [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що з березня 2017 року заявниця проживала окремо із сином, здійснювала та продовжує здійснювати догляд за дитиною, піклується та матеріально забезпечує; представник заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та не заперечував проти задоволенні заяви. Допитані свідки - [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами заявниці, підтвердили обставини, зазначені в заяві [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, прийшов до наступного. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.07.2018 року (справа №638/1511/18, провадження №2/638/2429/18) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволені, розірвано шлюб, зареєстрований 07.07.2001 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 360, між [PERSON] та [PERSON] , прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено « [PERSON] ». Згідно довідки від 05.03.2020 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] з 02.03.2017 року. Згідно акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі, квартира має сучасний ремонт, квартира упорядкована, чиста, облаштована меблями та побутовою технікою, для виховання та розвитку дитини створені належні умови проживання, за вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації - [PERSON] та [PERSON] . За повідомленням Управління у справах населення та імміграції Відділу управління у справах дітей населення Хайфа для оформлення в`їзної візи для дитини необхідно, зокрема, документи, що підтверджують опікунство над неповнолітньою особою за останні два роки, що передували подачі заяви. За довідкою медичного центру «Доктор Харків» [PERSON] постійно піклується сином, який приходить на прийом до лікаря у супроводі матері протягом трьох останніх років. За повідомленням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Адмірал» заявниця разом з сином мешкають за адресою: [ADDRESS] з 02.03.2017 року. Згідно довідки Харківського приватного ліцею «Школа «Ранок» Харківської області [PERSON] , [INFO] , з березня 2019 року і по теперішній час відвідує заняття з психологом та його супроводжує мати. За повідомленням приватного навчального закладу «Харківська загальноосвітня онлайн-шкода І-ІІІ ступенів «Альтернатива» Харківської області» [PERSON] є учнем 10 класу з 03.04.2019 року і по теперішній час, оплата наданих освітніх послуг здійснюється своєчасно [PERSON] . Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 157 СК України визначено вирішення батьками питань щодо виховання дитини, зокрема, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Тобто, даною нормою регулюється тимчасовою виїзд дитини строком до 1 місяця. За згодою батьків місце проживання [PERSON] , [INFO] визначено з 02.03.2017 року з його матір`ю за адресою: [ADDRESS] та спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За положенням ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, необхідність реалізації заявницею права на виїзд за межі України з метою оформлення документів на проживання за кордоном з дитиною, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки факт проживання дитини з матір`ю з 02.03.2017 року та її піклування за сином, підтверджений дослідженими судом доказами, зокрема наданими довідками, заявами та показаннями свідків. Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved