Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року у розмірі 40 996грн.47 коп.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп., з [PERSON] на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 964 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.04.2007 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Представник позивача відповідно до заяви від 07.04.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч.10 ст.74, ч.9 ст.76, ЦПК України. Оскільки місцеперебування відповідача не відоме, то він був викликаний шляхом оголошення про виклик в газеті «Урядовий Курєр» від 02.04.2015 р. №60 (5434). Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір №DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 964 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.04.2007 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року заборгованість за ним станом на 29.10.2013 року склала 50 996 грн. 47 коп., яка складається з наступного: 2 542 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом; 15 067 грн. 85 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 30 481 грн. 29 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2 404 грн. 59 коп. штраф (процентна складова). Згідно до ст.ст.526,527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598,599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 15067 грн. 85 коп. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Вимоги до відповідача [PERSON]були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ « Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року, розмір відповідальності 10000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № DNH4KP84920218 від 02.04.2006 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та [PERSON] підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10000 грн. 00 коп. Також, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 30 481 грн. 29 коп. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідача пеню в розмірі 2 500 грн. 00 коп. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк щодо стягнення витрат на юридичну допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано підтверджень понесення вказаних витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 230 грн. 15 коп.

Outcome: partial