Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №500304998 від 16.09.2012 року в розмірі- 40 681,96 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, відзиву на позов не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~ Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Так зясовано, що 16.09.2012 року між ПАТ Альфа Банк та [PERSON] укладено кредитний договір №500304998, відповідно якого позичальнику було надано грошовий кредит в сумі 19 999,00 грн., зі сплатою процентної ставки 17,00 % річних, з датою повернення кредиту 21.09.2015 року. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. 30.09.2014 року між ПАТ Альфа Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю [PERSON] [PERSON] укладено Договір Факторингу, за яким право грошової вимоги по вищезазначеному Кредитному договору перейшло до ТОВ [PERSON] [PERSON]. 10.10.2016 року між ТОВ [PERSON] Групта ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з умовами якого ТОВ [PERSON] [PERSON] відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ [PERSON] [PERSON], а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 14-16, 17-20). Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с.21). 24 жовтня 2016 року [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів та про порядок погашення заборгованості (а.с.13). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 512, 514 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач зобовязання перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі- 40 681,96 грн., а саме: заборгованість за основною сумою боргу 15 847,94 грн., заборгованість по процентам та комісією- 13 484,02 грн., пеня, штраф, неустойка- 11 350 грн., розрахунок якої додається ( а.с. 11 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 600 ,00 грн. - судового збору.

Outcome: approved