Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

ПрАТ «ВФ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 21434,18 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, акціонерне товариство «ВФ Україна», та [PERSON] укладели Договір про надання послуг мобільного зв`язку № 3153912 [NUMBER] від 31.10.2006 року на номер телефону [NUMBER] (контракт № [NUMBER] ). Відповідачу було присвоєно особовий рахунок [NUMBER] . ПрАТ «ВФ Україна» здійснило фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. [PERSON] зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених Договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Вказують, що відповідачу в період з 01.01.2016 по 31.05.2016 були надані послуги мобільного зв`язку за користування послугою передачі даних (інтернет-доступ) у режимі міжнародного роумінгу. На адресу [PERSON] позивачем була надіслана претензія № С 295369320955/09 від 25.09.2016 року з проханням сплатити заборгованість в сумі 21 434 грн. 18 коп. Проте, заборгованість залишилась несплаченою до сьогодні. 10.08.2018 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано відповідний судовий наказ. Проте ухвалою від 18.09.2018 зазначений судовий наказ було скасовано за заявою Відповідача. А тому позивач звертається з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 21434,18 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою судді від 03.12.2018 було відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На адресу суду 25.02.2019 надійшов відзив на позовну заяву з документами, що підтверджують відправлення відзиву позивачу. Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач категорично заперечує проти задоволення позову, вказуючи про те, що не замовляв у позивача послуги міжнародного роумінгу і не користувався даною послугою. 12.03.2019 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив ( а.с. 55-56). 18.03.2018 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив ( а.с. 58). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. 31.10.2006 між позивачем та ЗАТ «Український мобільний зв`язок», яке 23 травня 2017 року змінило своє найменування на ПрАТ «ВФ Україна», було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку [NUMBER] за номером телефону [NUMBER] . Відповідно до умов договору позивачем обрано тарифний пакет GSM «UMC 120 хвилин Новий» та наступні послуги: SMS; переадресування дзвінка; Вам дзвонили !, Є зв`язок, додатковий пакет мережі, пере адресація встановлена оператором ( а.с. 7). Відповідно до заяви від 18.03.2011 [PERSON] звернувся до оператора мобільного зв`язку із заявою про підключення послуг інтернет, ММС, роумінг за номером телефону [NUMBER] ( а.с. 56). Позивачем ПрАТ «ВФ Україна» на адресу Відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 31.01.2016 року, за послуги, що були надані за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 на суму 21 483 грн. 08 коп. ( а.с. 8). В подальшому Позивачем ПрАТ «ВФ Україна» на адресу Відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 31.05.2016, за послуги, що були надані за період з 01.05.2016 по 31.05.2016 року в сумі 21 434 грн. 18 коп. ( а.с. 9). Як вбачається з наданих позивачем рахунків за телекомунікаційні послуги вартість наданих відповідачу послуг мобільного зв`язку за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 становить 21 483 грн. 08 коп., з яких послуги міжнародного роумінгу - 16 769 грн. 38 (без ПДВ та збору до Пенсійного фонду України), податок на додану вартість - 3369 грн. 90 коп., збір в ПФ - 1263 грн. 70 коп. ( а.с. 8), за період з 01.05.2016 по 31.05.2016 -21434 грн. 18 коп., серед який заборгованість станом на 01.05.2016 в сумі 20773 грн. 84 коп. (за послуги міжнародного роумінгу за вирахуванням коштів, що були на особовому рахунку [PERSON] та надійшли в січні 2016 року), а також 660 грн. 34 коп. - за спеціальні послуги мобільного зв`язку та доступу до Інтернет ( а.с. 9). Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 1, 32, 37 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV (далі - Закон № 1280-IV) визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів. Статтею 39 Закону № 1280-IV визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Відповідно до вимог частин першої та дев`ятої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2) їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів. Згідно пункту 15 Правил до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів. Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства. У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Відповідно до пунктів 27, 39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до [PERSON] , а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Пунктом 2.3.1 договору від 31.10.2006 передбачено, що абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим договором в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку UMC, а у разі замовлення абонентом послуг міжнародного роумінгу користуватись цією послугою у країнах, з операторами яких UMC уклало договори роумінгу (а. с. 7 зворот). Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил). Відповідно до пункту 2.3 затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг» від 29 листопада 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2150/22462 - забороняється включати до договору положення, що передбачають отримання та/або сплату споживачем послуг, які не є предметом договору або які він не замовляв. Суду не було не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] був ознайомлений (отримав повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодився із запропонованими оператором телекомунікацій умовами. Також позивачем не надано доказів належного повідомлення абонента про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Також позивачем не обґрунтовано технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку абонента та правомірності надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента. Позивачем не доведено тривалість та обсяг надання послуг, що заперечувались відповідачем, а також не обґрунтовано їх вартість, яка у десятки разів перевищує розмір звичайної щомісячної плати позивача за телекомунікаційні послуги, які надавались позивачем протягом 2015-2016 років (а загалом, починаючи з 2006 року). Аналогічна позиція викладена Верховним судом у постанові від 13.03.2019 справа № 607/7810/17. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання спеціальних послуг мобільного зв`язку та доступу до Інтернет у сумі 660 грн. 34 коп. На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача достатніх правових підстав для нарахування відповідачу заборгованості у сумі 21434 грн. 18 коп. за послуги мобільного зв`язку, у зв`язку з чим у позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed