Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позовних вимог зазначав наступне. 27.11.2012 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11-40/12-00218-с-а, згідно з яким Відповідачу були видані кредитні кошти у розмірі 65 022 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27.11.2012 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки. Пунктами 1.1, 1.2 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору станом на 01.12.2016 року утворилася заборгованість, яка становить 39 828,85 гривень та складається з наступного: сума заборгованості по основному боргу кредиту - 28 740,12 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 749,12 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 227,37 грн.; пеня - 10 112,24 грн. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідачів у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору. Ухвалою суду від 22.03.2018 року, після скасування ухвали суду про залишення позову без розгляду, позовну заяву прийнято до розгляду, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 15.05.2018 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, відповідно до якого з позовними вимогами не згоден. Зазначив, що при поданні позовної заяви ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заявив вимоги до відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] , виходячи з розрахунку заборгованості станом на 01.12.2016 року. За період з 01.12.2016 року по 15.05.2018 року [PERSON] були здійсненні наступні платежі: 06.12.2016р. - 800,00 грн.; 08.02.2017р. - 800,00 грн.; 10.02.2017р. - 2000,00 грн.; 22.02.2017р. - 600 грн.; 14.03.2017р. - 1000,00 грн.; 20.01.2017р. - 500,00 грн.; 12.01.2017р. - 870,00 грн.; 28.03.2017р. - 1740,00 грн.; 13.04.2017р. - 1000,00 грн.; 28.04.2017р. - 1000,00 грн.; 23.05.2017р. - 2000,00 грн.; 16.06.2017р. - 2300,00 грн.; 28.07.2017р. - 1900,00 грн., що разом складає 16 510,00 грн. До відзиву відповідачем подано розрахунок заборгованості, складений ним за умовами Кредитного договору №11-40/12-00218-с-а від 27.11.2012 року, яким передбачено, що у першу чергу погашаються проценти та непрострочена заборгованість за кредитним договором. У зв`язку з тим, що Відповідачем по справі за період з 01.12.2016 року по 15.05.2018 року були здійсненні платежі на загальну суму 16 510,00 грн., які згідно кредитного договору були зараховані на погашення строкової заборгованості по відсоткам, простроченої заборгованості по відсоткам та суми заборгованості по основному боргу кредиту, сума заборгованості складає: 28740,12 (сума заборгованості по основному боргу кредиту) + 749,12 (сума строкової заборгованості по відсоткам) + 227,37 (сума простроченої заборгованості по відсоткам)= 13206,61. Станом на травень 2018 року з урахуванням сплачених відповідачем сум, залишок заборгованості складає: сума заборгованості по основному боргу кредиту - 13 206,61 грн.; пеня - 10 112,24 грн. Посилаючись на ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також на обставини, що зумовили прострочення щомісячних платежів у 2016 році, пов`язаних виключно з тим, що у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» була введена тимчасова адміністрація, у зв`язку з чим були закриті усі відділення Банку у м. Запоріжжя, а відповідача ніяким чином не було повідомлено, на які рахунки та через які каси вносити кошти, замість передбаченого рахунку в п.4 Кредитного договору, реквізити рахунків, він дізнався, через своїх колишніх колег та після отримання у грудні 2016 року вимоги про погашення заборгованості, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10 112,24 грн. Суму боргу у розмірі 13 206,61 грн. визнає у повному обсязі. 05.06.2018 року від позивача надійшов уточнений розрахунок заборгованості згідно з яким станом на 30.07.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 38 912,84 гривень та складається з: суми заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 16 295,64 гривень, суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 383,06 гривень, суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 0,00 гривень, пені у розмірі 22 234,14 гривень (а.с. 239-240). Ухвалою суду від 21.02.2019 року замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ 40696815, адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно раніше наданих пояснень позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, раніше представником позивача подавалася заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно раніше поданої заяви просив розглянути позов у його відсутність, з урахуванням заперечень, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, раніше подавала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи, на підставі доказів, що є в розпорядженні суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial