Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач Сколівський районний центр зайнятості, в особі виконуючого обов'язків директора Турчин О.Д., звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь незаконно отримане матеріальне забезпечення в сумі 5735 грн. 49 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 10.12.2008 року, 07.02.2013 року та 29.09.2015 року відповідач подав до районного центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного, в якій власноручно зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не одержує пенсію на пільгових умовах в тому числі пенсію за вислугу років і не зареєстрований як фізична особа - підприємець (не є субє'ктом підприємницької діяльності) тощо. В Сколівському районному центрі зайнятості відповідач перебував на обліку з 10 грудня 2008 року по 24 червня 2009 року, та з 07 лютого 2013 року по 07 жовтня 2013 року, і за період перебування на обліку, як безробітний, отримав в районному центрі зайнятості матеріальне забезпечення в сумі 5735,49 грн., а саме: за період з 10 грудня 2008 року по 24 червня 2009 року- допомогу по безробіттю в сумі 2331,47 грн., за період з 07 лютого 2013 року по 07 жовтня 2013 року- допомогу по безробіттю в сумі 3404,02 грн. Під час реєстрації в центрі зайнятості та набутті статусу безробітнього 10.12.2008 р,, 07.02.2013 р. та 29.09.2015 р. відповідач не повідомив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець з 25.11.2003 року. Оскільки він не повідомив районний центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення, як цього вимагає законодавство, то одержані ним кошти підлягають поверненню. В судовому засіданні представники позивача Самар О.Д. та Турчин О.Д. підтримали позов з підстав, викладених у позовній заяві, просили такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки з 2005 року він припинив підприємницьку діяльність, тому при поданні відповідної заяви до центру зайнятості ним було вказано, що підприємницьку діяльність на день подання заяв, він не здійснював. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був зареєстрований в Сколівському районному центрі зайнятості 10 грудня 2008 року по 24 червня 2009 року, та з 07 лютого 2013 року по 07 жовтня 2013 року. Статус безробітного відповідачу було надано на підставі власноручно підписаних ним заяв від 10.12.2008 року, 07.02.2013 року, 29.09.2015 року. У поданих заявах відповідач підтвердив той факт, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує. Про те, що ще 13.06.2005 року відповідач прийняв рішення про припинення підпримницької діяльності і на час звернення до Сколівського РЦЗ вже не був фізичною особою-підприємцем, свідчить відповідь надана Сколівським віділенням ДПІ ГУ ДФС у Львівьскій області за вих. №2848/13-28/411 від 01.08.2016 року на запит суду. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. Разом з тим, 16.11.2015 року начальником відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського РЦЗ Дмитришин О.В. складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №189, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] перебував у статусі приватного підприємця з 25.11.2003 року по 28.07.2014 року. Наказом Сколівського РЦЗ № 201 від 16.11.2015 року «Про повернення коштів особою, котра їх отримала обманним шляхом», зобов»язано відповідальних осіб здійснити перерахунок сум матеріального забезпечення на випадок безробіття, отриманих [PERSON] за період з 10.12.2008 року по 24.06.2009 року та з 07.02.2013 року по 07.10.2013 року, та вжити заходи щодо повернення ним отриманих коштів. Загальна сума коштів, витрачених службою зайнятості, що підлягають поверненню відповідачем згідно Довідок №429 від 17.11.2015 року та №430 від 17.11.2015 року, становить 5735 грн. 49 коп. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб, і така, що, як правило, приносить їм дохід у грошовій або іншій формі. До зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю (пп. б п. 3 ст. 1 цього Закону). Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 36 даного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Крім цього, на момент звернення відповідача [PERSON] до Сколівського районного центру зайнятості діяв Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, в редакції від 01.01.2007 року, яким визначено порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. Так, відповідно до п.6.1 вищевказаного Порядку допомога по безробіттю призначається та виплачується з 8 дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Положенням п.6.2 визначено перелік документів, на підставі яких призначається допомога по безробіттю. Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] знятий з обліку платника податків по причині - припинення за рішенням власника, дата прийняття рішення про припинення 13.06.2005 року. Відтак, за три роки до призначення допомоги по безробіттю відповідач [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. Разом з тим сама державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за рішенням власника державним реєстратором внесена 28.07.2014 року. Акт №189 від 16.11.2015 року, виданий Сколівським РЦЗ, та наказ №201 від 16.11.2015 року, виданий на підставі цього акту, суперечать відомостям наданих Сколівським віділенням ДПІ ГУ ДФС у Львівській області про внесення рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Відповідно до п. 7 ст. 59 Господарського кодексу України «суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності», а тому посилання представника позивача на те, що відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа, і кошти, які йому були виплачені як безробітному, підлягають поверненню, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки та обставина, що державний реєстратор несвоєчасно вніс відповідний запис в державний реєстр, а зробив це лише 28.07.2014 року, не вказує на умисне невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними для отримання допомоги по безробіттю, оскільки відповідач 13.06.2005 року був знятий з обліку платника податків по причинні припинення за рішенням власника, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed