Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач ТОВ «БК «Міськбудінвест» 13.11.2019 р. звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БК «Міськбудінвест» заборгованість з орендної плати та комунальним платежам станом на 15.10.2018, пеню та інфляційне збільшення боргу у розмірі 8589,45 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, позивача посилається на наступне. 27.12.2017 між сторонами було укладено договір оренди машиномісця № 88/12-17, відповідно до умов якого, відповідачу було передано в оренду машиномісце № [NUMBER] в паркінгу по вул. Гетьмана, 30Б в м. Києві. Згідно п. 4.1 даного договору відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячну орендну плату у розмірі 2300 грн. та відшкодування комунальних послуг у розмірі 200 грн., а всього зобов`язаний сплачувати 2500 грн. в місяць. 15.10.2018 відповідач звернувся до позивача із заявою про розірвання даного договору. За період дії договору відповідачем було сплачено 17822,58 грн. в рахунок орендної плати та комунальних послуг. Разом з цим, за час дії договору перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 6129,03 грн., яка повинна бути стягнута на користь позивача. Крім того, позивачем була нарахована пеня за період з 15.10.2018 по 24.09.2019 у розмірі 2045,42 (подвійна облікова ставка НБУ за кожен день прострочення) та інфляційне збільшення боргу у розмірі 415 грн. У зв`язку із вищевикладеним представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.11.2019 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 19.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження та копію позовної заяви з додатками отримав, відзиву у встановлений строк не подав. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечував позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що позивач - ТОВ «БК «Міськбудінвест» відповідно до свідоцтва про право власності від 25.11.2013 серії [NUMBER] , є власником машиномісця № [NUMBER] по [ADDRESS] . 27.12.2017 р. між позивачем та відповідачем - [PERSON] , було укладено договір оренди машиномісця № 88/12-17, відповідно до умов якого (п. 1.1), позивач передав, а відповідач отримав у тимчасове володіння та користування машиномісце № [NUMBER] площею 27 кв.м. по [ADDRESS] . Термін оренди складає один рік. Відповідно до акту прийому-передачі машиномісця від 27.12.2017 р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду машиномісце № [NUMBER] площею 27 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 даного договору орендна плата за користування майном на один місяць складає 2300 грн. (у т.ч. ПДВ), яка сплачується відповідачем не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю оренди. Крім орендної плати, відповідно до п. 4.4 даного договору, відповідач сплачує позивачу кошти у розмірі 200 грн. на відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та інших витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією майна. Відповідно до п. 6.1 даного договору відповідач, зокрема, зобов`язувався своєчасно здійснювати орендні платежі, сплачувати комунальні послуги. При цьому, згідно з п. 8.2 даного договору за порушення термінів сплати орендної плати відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочки. В матеріалах справи наявний розрахунок суми заборгованості з орендної плати, оплати вартості спожитих комунальних послуг та інших витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією майна, пені та інфляційних витрат (далі за текстом - розрахунок), який суд вважає арифметично вірним і таким, що узгоджується із встановленими судом обставинами. Так, з наданого розрахунку судом встановлено, що за період з 27.12.2017 р. по 15.10.2018 р. у відповідача виникла заборгованість з орендної плати та оплати вартості спожитих комунальних послуг та інших витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією майна (пункти 4.1, 4.2 договору оренди машиномісця) у розмірі 6129,03 грн. Крім того, із зазначеного розрахунку також встановлено, що за період з 15.10.2018 р. по 24.09.2019 р. позивачем була нарахована пеня згідно з п. 8.2 договору оренди машиномісця у розмірі 2045,42 грн. та інфляційне збільшення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 415 грн. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок зі сплати орендної плати, оплати вартості спожитих комунальних послуг та інших витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією майна, пені та інфляційних витрат, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з ч. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим, для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договорів укладається шляхом пропозиції однієї сторони укладати договір (оферти) прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 901 ЦК України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що утворилась заборгованість перед позивачем за договором оренди машиномісця від 27.12.2017 р. № 88/12-17 у розмірі 6129,03 грн., пеня у розмірі 2045,42 грн. та індекс інфляції у розмірі 415 грн. , що свідчить про неналежне виконання відповідачем умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved