Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22.12.2015 року у розмірі 22807,46 грн., що складає заборгованість за кредитом. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що станом на 23.11.2020 року відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 29331,25 грн., що складається з 22807,46 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита та 6523,79 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк». У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 22.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н 22.12.2015 року. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої\~статті 634 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 23.11.2020 року складає 29331,25 грн., зокрема з них 22807,46 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту та 6523,79 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК\~України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК\~України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» неповернуті, а також вимоги ч.2ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за в розмірі 22807,46 грн., а саме заборгованість за простроченим тілом кредита, в межах суми позовних вимог заявлених банком. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної\~\~вимоги процесуального кодексу\~\~підлягає до стягнення з відповідача\~\~на користь позивача\~\~понесені\~\~судові\~\~витрати - судовий збір\~\~в сумі\~\~ 2102,00\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved