Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Узин-Агроінвест» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки, щодо якої було укладено договір оренди землі від 24.12.2012 року. В подальшому між сторонами укладено додаткову угоду від 29.10.2014 року. В 2015 році [PERSON] вибила межові знаки та не допускає працівників ТОВ «Узин-Агроінвест» до земельної ділянки, тому позивач просив суд зобовязати [PERSON] не чинити ТОВ «Узин-Агроінвест» не чинити перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою. Ухвалою суду від 19.01.2016 року задоволено клопотання представника відповідача про обєднання в одне провадження з первісним позовом зустрічної позовної заяви [PERSON] до ТОВ «Узин-Агроінвест», третя особа Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що додаткову угоду від 29.10.2014 року до договору оренди землі [PERSON] не підписувала. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, просиву відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між ТОВ «Узин-Агроінвест» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3828 га., що розташована в межах Узинської міської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220410500:01:010:0018, яка належить [PERSON] відповідно до державного акту серії ЯБ №797887 від 11.05.2006 року. Строк дії договору визначено до 24.12.2015 року. Вказаний договір оренди був зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Білоцерківському районі 24.12.2012 року за №322040004007334. 14.11.2014 року Реєстраційною службою Білоцерківського МРУЮ Київської області за №7721527 зареєстровано додаткову угоду б/н від 29.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Узин-Агроінвест» до договору оренди б/н землі від 24.12.2012 року. Згідно вказаної додаткової угоди в Договір оренди землі від 24.12.2012 року було внесено зміни, зокрема строк його дії продовжено до 31.12.2020 року. [PERSON] визнає ту обставину, що між нею та ТОВ «Узин-Агроінвест» були договірні відносини відповідно до договору оренди землі від 24.12.2012 року, однак про додаткову угоду від 29.10.2014 року їй не було відомо, тому вона встановила межові знаки на своїй ділянці. [PERSON] у зустрічному позові зазначає, що додаткову угоду від 29.10.2014 року вона не підписувала. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з такого. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В силу ст.57 ЦПК України, висновок експерта є доказом у справі. Як зазначено у висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №14202/14203/16-32 від 25 квітня 2017 року оскаржуваної додаткової угоди від 29.10.2014 року укладеної між ТОВ «Узин-Агроінвест» та [PERSON], підпис від імені [PERSON] у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» у Додатковій угоді від 29.10.2014 року до Договору оренди землі б/н від 24 грудня 2012 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] В звязку з цим, після спливу строку дії договору оренди землі від 24 грудня 2012 року, [PERSON] правомірно використовувала належну їй земельну ділянку, оскільки додаткової угоди, яка б змінювала строк дії договору оренди землі вона не підписувала. Відповідачка та його представник свій обовязок доказування відповідно до ст.60 ЦПК України виконали, довели належними доказами, що [PERSON] не підписувала оскаржувану додаткову угоду. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦПК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З огляду на встановлені обставини, суд обєктивно дійшов висновку, що оскаржувана додаткова угода не відповідає волевиявленню [PERSON], нею вільно не укладалась і внутрішній волі не відповідала, тому її слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію. Враховуючи всі встановлені по справі обставини з наведеними вимогами закону, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний задовольнити. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Узин-Агроінвест» на користь [PERSON] 551,20 грн. судового збору, а понесені первісним позивачем судові витрати залишити за ним. Відповідно до ст.ст.203,215,638,792 ЦК України, та

Outcome: approved