Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 210044,32 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.09.2009 р. між відповідачем та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 00004008644248 в доларах США. 06.02.2015 р. між вкладником [PERSON] та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого позивачу було передано право вимоги до відповідача щодо повернення частини вкладу за вищевказаний договором банківського вкладу в розмірі 8462,50 дол. США, про що 24.04.2015 р. відповідача було повідомлено листом. Також 24.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення належного йому частини вкладу, однак, станом на день звернення до суду, вказана вимога відповідачем не виконана. На підставі зазначеного ставить питання про стягнення частини суми в вкладу в розмірі 8462,50 дол. США з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання заперечив проти задоволення позову з підстав його безпідставності та необґрунтованості, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.09.2009 р. між відповідачем та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 00004008644248 в доларах США. Згідно виписки по рахунку вкладника за вказаним договором станом на 15.03.2015 залишок коштів на ньому становить 67700 дол.США. 06.02.2015 р. між [PERSON] та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого позивачу було передано право вимоги до відповідача щодо повернення частини вкладу за договором банківського вкладу № 00004008644248 від 16.09.2009 р. в розмірі 8462,50 дол. США, що на дату укладення цього договору за курсом НБУ становить 193791,25 грн. Про відступлення права вимоги відповідачу засобами поштового зв'язку 24.04.2015 р. направлено повідомлення. Також 24.04.2015 р. позивачем на адресу відповідача подано письмову вимогу про повернення на його ім'я на підставі договору про відступлення права вимоги від 06.02.2015 частини вкладу за договором банківського вкладу № 00004008644248 від 16.09.2009 р. в розмірі 8462,50 дол. США разом із нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу з спливом встановленого договором строку (строковий вклад). При цьому за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний за видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Також судовим розглядом встановлено, що Відповідач знаходиться в стадії ліквідації і відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51 з 03.03.2015 по 02.06.2015 в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року продовжено строк запровадження тимчасової адміністрації до 02 жовтня 2015 року включно. Відповідно до статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Згідно статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в кому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (банківське обслуговування тощо). Умовами публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати перевагу одному споживачеві перед іншим щодо укладання публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов чинним цивільним законодавством не передбачена. На підставі ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язані не може бути замінений, зокрема якщо це встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.3 Правил обслуговування фізичних осіб в ПAT «Дельта Банк» (http://deltabank.com.ua/f/l/personal/regulations/pravila_14.01.2015.pdf), з якими [PERSON] було ознайомлена під час підписання кредитного договору, встановлено, що здійснюючи укладання Договору з Банком, в тому числі і шляхом надання оферти Клієнтом, викладеної у Заяві (Пропозиції) Клієнта, та її акцептування Банком, у спосіб, встановлений Банком, Клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення них Правил для застосування у своїх взаємовідносинах з Банком. Пункт 2.6. Правил визначає, що Клієнт, уклавши з Банком відповідний Договір (у тому числі шляхом вчинення дій, передбачених п. 2.3.1. цих Правил), підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами. Пункт 2.12.19. Правил встановлює, що Клієнт (Вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди Банку; Пунктом 5.27 Правил передбачено, що відступлення Вкладником прав вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) третім особам можливе лише за умови отримання письмової згоди Банку. Таким чином, укладення 06.02.2015 р. [PERSON] з позивачем договору про відступлення права вимоги можливо лише за попередньої письмової згоди Відповідача. Оскільки, [PERSON] під час укладення 06.02.2015 р. з позивачем договору про відступлення права вимоги не було дотримано порядку отримання попередньої письмової згоди Відповідача на заміну кредитора, правові наслідки за його умовами наступити не можуть. Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed