Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виселення, посилаючись на те, що відповідач уклав з банком кредитний договір. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком і відповідачем було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме будинок, який знаходиться за адресою: с. Крюківщина, вул. Івана Франка, буд. 39А (предмет іпотеки). 12 грудня 2011 року банк відступив позивачу відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до відповідача за зобов»язаннями по Кредитному і Іпотечному договору. В п. 5 Іпотечного договору наявні застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв»язку з грубим порушенням відповідачем умов Кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 30 березня 2016 року позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ТОВ «Кей-Колект» у відповідності до чинного законодавства України було направлено на адресу відповідача вимогу про добровільне виселення з жилого приміщення протягом місяця з дня отримання даної вимоги. Вищевказана вимога була отримана відповідачем особисто 09 липня 2016 року. Проте, зі спливом місяця з моменту отримання вимоги відповідач не звільнив будинок, що належить вже позивачу. 06 грудня 2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне жило, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає відповідач. Відповідно до Акту обстеження майна від 06 грудня 2016 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до Акту обстеження майна від 13 грудня 2016 року стан цього ж майна встановити неможливо, не надано доступу до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити справність і використання відповідно до норм. Позивач вказував, що з моменту набуття права власності на майно він позбавлений можливості реалізувати своє право власності, адже відповідач чинить перешкоди, а саме відмовляється впустити позивача у свою власність, відмовляється виселитись, незважаючи на додержання позивачем всіх законних процедур та на непорушність права власності позивача і презумпцію її правомірності. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Кей-Колект» просив виселити з будинку, розташованого за адресою: с. Крюківщина, вул. Івана Франка, буд. 39А, [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за Договором іпотеки № 74560/5602 від 27 грудня 2007 року іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» нерухоме майно: 1.1.1. (а) вид нерухомого майна-житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Івана Франка, будинок № 39 «А», та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 27 грудня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 27 грудня 2007 року, про що [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу надано відповідний запис від 27 грудня 2007 року, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. На земельній ділянці розташований житловий будинок цегляний, загальною площею 160,6 кв.м., жилою площею 50,2 кв.м., огорожа-«1-3», колодязь ? ч. «4»; 1.1.1. «б» вид нерухомого майна-земельна ділянка площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Івана Франка, б/н, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належатиме Іпотекодавцю на праві власності після отримання ним Державного акта на право власності на земельну ділянку, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27 грудня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, надано відповідний витяг від 27 грудня 2007 року, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки. 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобов»язаннями по кредитним договорам та Іпотечному договору, в тому числі і за договором іпотеки від 27 грудня 2007 року, де Іпотекодавцем виступав [PERSON], що також підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 12 грудня 2011 року. 30 березня 2016 року позивач ТОВ «Кей-Колект» набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» направлялись відповідачу [PERSON] вимоги 26 серпня 2016 року і 30 серпня 2016 року про добровільне звільнення житлового будинку за адресою: Київська область, с. Крюківщина, вул. І.Франка, буд. 39-А. В позовній заяві позивач вказував, що 06 грудня 2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне жило, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає відповідач. В обгрунтування заявлених позовних вимог до поданої позовної заяви позивачем надано копії Акту перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року, майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до Акту обстеження майна від 13 грудня 201 року стан цього ж майна встановити неможливо, не надано доступу до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити справність і використання відповідно до норм. З наданих суду копій Актів перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року вбачається, що представники ТОВ «Кей-Колект» повинні були провести огляд майна, стан майна, вказати поведінку, стать та кількість осіб, що перебувають в приміщенні, і скласти вказані акти відповідно до вказаних в актах переліку дій. В актах від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року вказано, що у квартирі було виявлено присутність особи, яка представилась як [PERSON]. В Акті від 13 грудня 201 року представниками позивача ТОВ «Кей-Колект» було зазначено, що доступ до будинку не було надано і встановити справжність лічильників газу, води, електричної енергії та їх використання відповідно до норм, не є можливим. Надані суду позивачем [PERSON] перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року суд не вважає належними і допустимими доказами, які б свідчили про проживання відповідача [PERSON] у вказаному жилому будинку, та що він чинить перешкоди у здійсненні позивачу права користування майном, розташованого за адресою: с. Крюківщина, вул. Івана Франка, буд. 39А. Також слід вказати і на те, що вищезазначені акти були складені лише представниками ТОВ «Кей-Колект», і вказані акти не містять достовірно підтверджених відомостей, що відповідач проживає у зазначеному жилому будинку та чинить перешкоди у здійсненні позивачем права користування майном за адресою: с. Крюківщина, вул. Івана Франка, буд. 39А. Під час складання вказаних актів також представниками позивача було зазначено, що предметом огляду була квартира, а не будинок, як зазначено в позові-будинок № 39 А». Крім того, суд зазначає, що з даних Актів перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року суду неможливо дійти висновку, в який період часу складались ці акти представниками позивача, оскільки в них вказаний рік складення-201 рік. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем ТОВ «Кей-Колект» в позовній заяві і представником позивача в судовому засіданні не доведено та не надано суду належних і допустимих доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог про виселення відповідача [PERSON] з будинку, розташованого за адресою: с. Крюківщина, вул. Івана Франка, буд. 39А, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed