Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені. Мотивує заявлені вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до укладеного з відповідачем [PERSON] Генерального кредитного договору № №014/04-2/204 від 08.12.2006 р. надало, а останній отримав кредит (грошові кошти) в розмірі 40000,00 доларів США. Зазначають, крім наведеного, що Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до укладеного з відповідачем [PERSON] кредитного договору № №014/04-2/204-3 від 18.04.2007 р. надало, а останній отримав кредит в сумі 15000,00 доларів США і зобов'язався повернути кредитні кошти частинами, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних терміном на 78 місяців, у строк до 15.10.2013 року, шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до графіку погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Вказують, що станом на 03.07.2014 р. заборгованість перед позивачем з боку відповідача [PERSON] складає 3843,84 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 03.07. 2014р. - 45485,70 грн. та складається: із заборгованості по тілу кредиту - 2420,00 доларів США; заборгованості за відсотками - 367,97 доларів США; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1055,87 доларів США. Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 45485,70 грн., а також судові витрати в розмірі 454,85 грн. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за довіреністю Куриш В.І. в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи; від останнього до суду через канцелярію поступила письмова заява з клопотанням розгляду справи у відсутність представника позивача; позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до укладеного з відповідачем [PERSON] генерального кредитного договору № №014/04-2/204 від 08.12.2006 р. надав кредит в сумі 40000,00 доларів США (а.с.11-12). Крім цього, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № №014/04-2/204-3 від 18.04.2007 р. згідно якого Банк надав Соломон І,Д. кредит (грошові кошти) в сумі 15000,00 доларів США, а останній зобов'язався повернути ці кошти частинами та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних терміном на 78 місяців, в строк до 15.10.2013 року шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с.13-14), однак, взятих на себе кредитних зобов»язань, за відповідними умовами викладеними у вищенаведених кредитних договорах відповідач не виконав, у зв»язку з чим, в [PERSON], як боржника утворилася заборгованість перед позивачем і, станом на 03.07.2014 р. вона становить - 3843,84 доларів США, еквівалентних, за курсом НБУ - 45485,70 грн. та складається: із заборгованості за кредитом - 2420,00 доларів США; заборгованості за відсотками - 367,97 доларів США; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1055,87 доларів США (а.с.4-6). 26.05.2014 року позивач ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу місця реєстрації і фактичного проживання відповідача [PERSON] було надіслано вимогу досудового врегулювання спору про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитними зобов»язаннями (а.с.16), однак і ці вимоги позивача відповідачем було залишено без належного реагування. Тобто, судом встановлено, що позивач зобов'язання за кредитними договорами відповідно виконав у повному обсязі, проте, відповідач [PERSON] зобов'язання щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та пені за кредитними договорами не виконує. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв»язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею 16 ЦК України визначено, що одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов»язку… Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору за платіжним дорученням № 316971 від 07.07.2014 р. в розмірі 454,85 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved