Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Представник-адвокат Книш Р.В. звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком, що в [ADDRESS] на підставі ст.ст.71,72 ЖК України. Посилається на те, що вищевказаний житловий будинок належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності та окрім позивачки, в даному будинку зареєстровані, але не проживають без поважних причин з травня 2019 року відповідачі по справі. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі відмовляються. Їх реєстрація спричиняє позивачці незручності в користуванні житлом, а саме, в отриманні субсидії та інших пільг при оплаті житлово-комунальних послуг. Позивач [PERSON] та її представник-адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В підготовчому судовому засіданні 13.03.2020 року [PERSON] позовних вимог не визнавав, посилаючись на те, що позивач спочатку повинна повернути йому кошти які він витратив на будівництво та за сплачені комунальні платежі за час проживання. Суд, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу України(далі-ЖК України) закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частинами 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідност.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] від 18.04.2003 року, виданого Гусятинською державною нотаріальною конторою. Даний факт підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1184077 серії ВВА № 000562 від 06.08.2003 року, виданим Гусятинським РК БТІ (а.с.9). Згідно даних з будинкової книги для прописки громадян за адресою [ADDRESS] та довідок Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 2228/2-14 від 19.12.2019 року, № 2229/2-14 від 19.12.2019 року, № 1311/2-19-8 від 02.08.2019 року, № 1262/2-14 від 18.07.2019 року, № 185/2-14 від 30.01.2020 року та № 1454/2-14 від 27.09.2019 року за зазначеною адресою зареєстровані крім позивача, [PERSON] , 1962 року народження, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8, 14-15, 42-43, 50-51). Позивач посилається на те, що з травня 2019 року відповідачі без поважних причин не проживають по місцю реєстрації та не з`являлись там жодного разу, вони проживають в с.Перемилові Гусятинського району, Тернопільської області. Згідно Актів № 137/2-27 від 17.07.2019 року, № 143/2-27 від 02.08.2019 року обстеження на факт проживання осіб в будинку (квартирі) за адресою [ADDRESS] , складених комісією Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської, комісією встановлено що за даною адресою зареєстровані, але не проживають зі слів власника [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1990 року народження та їх син - [PERSON] , 2017 року народження, з травня 2019 року , які проживають в с. Перемилів. (а.с.5, 6). Статтею 163 ЖК України передбачено, що в разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку по місцю своєї реєстрації в [ADDRESS] з травня 2019 року без поважних причин. Судом не встановлено домовленості між відповідачами і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні її прав власника житла. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що відповідачі з травня 2019 року відсутні без поважних причин за місцем своєї реєстрації в домоволодінні, яке належить позивачу, що перешкоджає [PERSON] в здійсненні її законних прав власника житла, а тому [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі по 384, 20 грн. з кожного.

Outcome: approved