Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач, ТПТНК „Кераміст, звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ „Агрофірма „Славутич про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначив наступне. 12.02.2014 року між позивачем і відповідачем, ТОВ „Агрофірма „Славутич було укладено договір позики №5/К, згідно якого позивач надав відповідачу, ТОВ „Агрофірма „Славутич, грошові кошти у розмірі 100\~000 грн. на строк 1 місяць. Також 15.04.2014 року, для забезпечення виконання зобовязань за договором позики між позивачем і відповідачем, [PERSON], було укладено договір поруки. Відповідач, ТОВ „Агрофірма „Славутич повернув позивачу грошові кошти частково, у розмірі 63\~500 грн., у звязку з чим позивач просив стягнути з солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 36\~500 грн., збитки від інфляції в розмірі 7\~336,50 грн., 3% річних у розмірі 630 грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 444,68 грн. Підчас розгляду справи, у звязку зі сплатою відповідачем суми основного боргу у розмірі 36\~500 грн. позивачем було зменшено позовні вимоги. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів збитки від інфляції у розмірі 7\~336,50 грн., 3% річних у розмірі 630 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача, підтримав викладене в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідачі не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомили, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. 12.02.2014 року між ТПТНК „Кераміст і ТОВ „Агрофірма „Славутич було укладено договір позиви №5/К, згідно якого позивач надав відповідачу, ТОВ „Агрофірма „Славутич, грошові кошти у розмірі 100\~000 грн., які останній зобовязався повернути через один місяць з дати надходження грошових коштів на рахунок позичальника. Зазначений факт підтверджується письмовим договором позики, підписаним сторонами та платіжним документом на перерахування ТОВ „Агрофірма Славутич грошових коштів у розмірі 100\~000 грн., згідно договору позики №5/К від 12.02.2014 року (а.с.8-9, 24). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Позика оформлена у письмовій формі у вигляді договору, підписаного сторонами власноруч, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Строк повернення грошових коштів за договором 1 місяць після перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. Згідно додаткової угоди №1 до договору позики №5/К від 12.02.2014 року, сторони договору позики, ТПТНК „Кераміст і ТОВ „Агрофірма „Славутич продовжили строк повернення грошових коштів за договором позики до 21.08.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. З метю забезпечення виконання ТОВ „Агрофірма „Славутич зобовязань за договором позики 15.04.2014 року між ТПТНК „Кераміст і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель, [PERSON], зобовязався відповідати за виконання ТОВ „Агрофірма „Славутич обовязку з повернення грошових коштів за договором позики, як солідарний боржник. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачем, ТОВ „Агрофірма „Славутич, було сплачено за договором позики грошові кошти у розмірі: 15.09.2014 року у розмірі 20\~000 грн., 03.10.2014 року у розмірі 10\~000 грн., 13.10.2014 року у розмірі 10\~000 грн., 20.10.2014 року у розмірі 10\~000грн., 06.01.2015 року 13\~500грн. Також під час розгляду справи 08.05.2015 року відповідачем, ТОВ „Агрофірма „Славутич, було сплачено залишок заборгованості за договором позики у розмірі 36\~500 грн. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо іншій розмір відсотків не встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості за договором позики позивачем було нарахованого, відповідно до ст. 625 ЦК України збитки від інфляції та три відсотки річних за час простроченя. Три відсотки річних від суми 36\~500 грн. за період з 22.08.2014 року по 20.03.2015 року складають 630 грн., збитки від інфляції за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року складають 7\~336,50 грн. Надані відповідачми до суду у письмовому вигляді запереченя проти позову, не спростовують позовних вимог, оскільки не підтвержені доказами. При вищевикладених обставинах, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ТПТНК „Кераміст, є обгрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню, внаслідок чого з солідарно з відповідачів: ТОВ „Агрофірма „Славутич і [PERSON] на користь позивача, ТПТНК „Кераміст, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 7\~966,50 грн. Також, ТПТНК „Кераміст, як сторона на користь якої виноситься рішення суду, має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на стягнення з відповідачів понесених документально підтверджених судових витрат, зокрема витрат на сплату судового збору в розмірі 444,68 грн.

Outcome: approved