Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.11.2016 р. на відповідача покладено обовязок по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частина від усіх видів заробітків, щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, та мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 192 СК України просить збільшити розмір аліментів, які виплачує відповідач на користь [PERSON] на утримання спільного сина [PERSON] [INFO] до ? від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, зазначила з 08.07.2017 р. батько повинен сплачувати аліменти на утримання сина не нижче встановленого законом 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі. Син навчається у технікумі і потребує додаткових витрат. Просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 30% прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму. Відповідач [PERSON] його представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали і у задоволенні просили відмовити. Відповідач зазначив, що є приватним підприємцем, має незначний дохід, регулярно сплачує аліменти у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду, з серпня 2017 р. по 700 грн. Сплачує кредит, взятий разом з позивачем під час шлюбу на установку пластикових вікон у квартирі, де мешкає [PERSON] разом з їх сином, а його туди не пускають. Представник відповідача [PERSON] суду зазначив, що відповідач у повному обсязі виплачує аліменти стягнуті за рішенням суду, щомісяця з червня 2016 р. сплачує за кредит взятий на придбання пластикових вікон для квартири, переїхав проживати від позивача до батьків, щоб уникати сімейних конфліктів. Аліменти стягнуто у 2016 році за законодавством, яке діяло на той час, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не є підставою для перегляду судового рішення про їх стягнення. Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] при вирішення позову покладалася на розсуд суду, оскільки виконавча служба чітко виконує рішення суду. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України наданих у п. 23 постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.11.2016 р. по справі № 592/8049/16-ц, провадження № 2/592/2370/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 23.01.2002 року у розмірі 1/4 частини вій його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.09.2016 р. Рішення суду відповідачем виконується, що підтверджується чеками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про переказ готівки позивачу. Так, відповідачем [PERSON] сплачено аліменти у липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді у розмірі по 700 грн. щомісячно, що не спростовується позивачем (а.с. 22 23). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. № 2037-VІІІ, який набрав чинності 08.07.2017 р. частину другу статті 182 Сімейного Кодексу України змінено та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту позовної заяви [PERSON] та позовних вимог підтриманих у судовому засіданні вбачається, що вона фактично ставить питання не про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина, а на стадії виконання рішення суду просить про приведення їх розміру у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 197 СК України. Виходячи зі змісту п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Доказів на підтвердження того, що змінилися матеріальний або сімейний стан сторін, погіршилося або поліпшилося здоров'я когось із них позивач суду не надала. Як не надано доказів звернення позивача до виконавчої служби щодо приведення розміру стягнутих аліментів у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 р. У свою чергу суд вважає необґрунтованими доводи відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], що на сплату аліментів та виплату кредиту він щомісячно витрачає близько 1000 грн., а його щомісячний дохід не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки кредитні правовідносини колишнього подружжя жодним чином не впливають на розмір аліментів, які батько повинен сплачувати на утримання сина до досягнення ним повноліття. Оскільки позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів у звязку з внесенням змін до ч. 2 ст. 182 КК України в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, що не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Порушене позивачем питання підлягає вирішенню у порядку виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.11.2016 р.

Outcome: dismissed