Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSHG.67096.001 від 06 листопада 2012 року в розмірі 30 944,68 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSHG.67096.001. Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 28000,00 гривень. Термін користування кредитом до 05 листопада 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом: 0,001 % річних. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору № IKCASHSHG.67096.001 від 06 листопада 2012 року у повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Станом на 12 лютого 2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору № IKCASHSHG.67096.001 від 06 листопада 2012 року становить - 30 944,68 гривень, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 6384,14 гривень; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10888,91 гривень; поточна заборгованість за процентами - 0,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 1379,88 гривень; заборгованість по комісії - 5550,35 гривень, сума пені - 6741,40 гривень; сума штрафу - 0,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з′явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, у відсутність відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKCASHSHG.67096.001, відповідно до умов якого банк на умовах, визначених цим договором, надав позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти у розмірі 28 000,00 гривень на наступні цілі: на споживчі потреби, з терміном користування кредитом до 05 листопада 2015 року зі сплатою за користування кредитом 0,001 % річних. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 4.2.1. п. 4.2. Розділу 4 кредитного договору, позичальник зобов'язується: здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.п. 1.5., 1.6. Розділу 1 кредитного договору, позичальник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 3,00 відсотків від суми кредиту у день укладення кредитного договору. Позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % відсоток від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів, що підтверджується заявою на видачу готівки № 114832 від 06 листопада 2012 року. В той же час, з боку відповідача [PERSON] має місце порушення умов кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних коштів, у зв'язку з чим відповідно до наданого стороною позивача розрахунку, сума заборгованості за кредитним договором № IKCASHSHG.67096.001 від 06 листопада 2012 року станом на 12 лютого 2015 року становить 30 944,68 гривень, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 6384,14 гривень; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10888,91 гривень; поточна заборгованість за процентами - 0,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 1379,88 гривень; заборгованість по комісії - 5550,35 гривень, сума пені - 6741,40 гривень; сума штрафу - 0,00 гривень. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату наявної заборгованості за кредитним договором. В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованість погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що заперечень від відповідачів на позовну заяву не надходило, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved