Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 р. звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.08.2007 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] р. у подружжя народився син - [PERSON]. Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає з позивачем, перебуває на утриманні та вихованні матері. Відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню сина не виконує, не цікавиться станом його здоров'я, не спілкується з сином. Зміна прізвища дитини відповідатиме інтересам дитини, а тому позивач просить змінити прізвище сина з «[PERSON]» на «[PERSON]», внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Сторони в судове засіданні не з'явилися, позивач та представник третьої особи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, представник третьої особи просить ухвалити рішення в інтерсах дитини (ас. 20, 22). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (ас. 18), а тому на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] р. народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2012 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (ас. 7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, 23.08.2016 р. позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 3). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2017 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (ас. 5-6). Відповідно до характеристики [PERSON], мати [PERSON] цікавиться навчанням дитини, приймає активну участь в житті класу, регулярно відвідує школу (а.с. 8). Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 28 Цивільного кодексу України, ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 5 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Судом встановлено, відповідач, який повідомлявся судом належним чином своїх заперечень на позов у разі їх наявності суду не направив, відзив на позов не надійслав. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що дитина дійсно бажає змінити прізвище, така зміна прізвища малолітній дитині відповідає її інтересам. Також, встановлено, що 29.11.2018 р. позивачка звернулась до суду із заявою про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона є інвалідом з дитинства ІІІ групи, отримує державну соціальну допомогу, не працює, у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною (ас. 12, 13, 14). А тому суд, в порядку ч. 3 ст. 136 ЦПК України, вважає можливим звільнити позивачку від сплати судового збору, поклавши обов'язок його сплати на користь держави на відповідача . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved