Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору № PLXRRX01121739 від 26 травня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5710 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10 грудня 2014 року має заборгованість - 102545 (сто дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 70 коп., яка складається з: - 5710 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; - 37786 грн. 33 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 5002 грн. 56 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 54046 грн 01 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 9541 грн. 63 коп., яка була задоволена судовим наказом Октябрського районного суду міста Полтави від 12 березня 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 93004 грн. 07 коп. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: - 500 грн. 00 коп.- штраф (фіксована частина); - 4650 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова). Отже, позивач вважає, що заборгованість до стягнення становить 98154 грн 27 коп. та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 98154 грн 27 коп. за кредитним договором № PLXRRX01121739 від 26 травня 2007 року та судові витрати в сумі 981 грн 54 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та проти проведення заочного розгляду не заперечує /а.с.22/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового повідомлення /а.с.21/. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, приходить до наступного. У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що 26 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] було укладено договір № PLXRRX01121739, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 5710 (п'ять тисяч сімсот десять) грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /а.с. 5/. Договір складається із Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) та Тарифів, на що позичальником дана відповідна згода, яка власноручно підписана /а.с.5/. Відповідно до розділів 4 та 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п.5.5. Умов). Судовим наказом Октябрського районного суду міста Полтави від 12 березня 2008 року у справі № 2-н-1033/08 з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 9541 (дев'ять тисяч п'ятсот сорок одна) грн. 63 коп. Даний судовий наказ не скасований, не змінений та набрав законної сили 25 травня 2008 року /а.с.15/. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727) /а.с.11-13/. Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість за договором № PLXRRX01121739 від 26 травня 2007 року станом на 10 грудня 2014 року, становить 102545 (сто дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 70 коп., яка складається з: - 5710 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; - 37786 грн. 33 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 5002 грн. 56 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 54046 грн 01 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: - 500 грн. 00 коп.- штраф (фіксована частина); - 4650 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова). /а.с.4/. Різниця між розміром заборгованості та стягнутою судовим наказом сумою заборгованості становить - 93004 грн. 07 коп. (102545грн. 70 коп. - 9541 грн. 63 коп. = 93004 грн. 07 коп.) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Банк, звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу скористався своїм правом дострокового стягнення кредитних коштів з боржника. Виданий Октябрським районним судом міста Полтави 12 березня 2008 року судовий наказ є особливою формою судового рішення, набрав законної сили та на даний час не змінений і не скасований. Таким чином, вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором були задоволені. В зв'язку з тим, що судовий наказ на даний час у встановленому законом порядку боржником не виконаний, то Банк має право на отримання сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Саме такі роз'яснення викладені в абз. 2 п. 17 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на яку також посилається у своїй ухвалі від 10 грудня 2014 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді аналогічної справи № 6-39523св14 та Апеляційний суд Полтавської області у своєму рішенні від 22 січня 2015 року у справі № 546/542/14-ц. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до принципу диспозитивності розгляду цивільної справи, суд має вирішувати справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів. Позовні вимоги про стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялися, а отже суд вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк».

Outcome: dismissed