Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на будинок та земельну ділянку , в якій зазначає, що 02 грудня 2014 року померла його дружина [PERSON], якій за життя належали будинок та земельна ділянка розташовані в смт Козин по вул. Шевченка, 49. Спадкоємцями вказаного майна є він, а також його діти [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від права спадкувати на його користь. Даний будинок та земельна ділянка були придбані відповідно до договорів в 1998 та 1999 році, але на підставі договорів покійна дружина не виготовила свідоцтв про право власності, тому позивач не в змозі оформити спадщину на даний будинок та земельну ділянку на якому знаходиться будинок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, посилаючись на вказані вище обставини, а також пояснила, що позивач є її батьком. Після смерті їх матері вони з братом відмовилися від спадкового майна на користь батька, але на даний час оформити його не можуть, оскільки договори не були зареєстровані в установленому порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився надавши суду клопотання в якому просить слухати справу в їх відсутності, позовні вимоги вони визнають, оскільки позивач фактично прийняв спадщину та володіє майном на законних підставах. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та оглянувши витребувану копію спадкової справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 02 грудня 2014 року ( а.с.10). Відповідно договору купівлі продажу від 14.05.1998 року [PERSON] придбала будинок в смт. Козин по вул. Шевченка, 49 Обухівського району (а.с.16). Відповідно договору дарування від 26.08.1999 року [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,156 га в смт. Козин по вул. Шевченка, 49 Обухівського району, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку (а.с.17). Відповідно заяв поданих до нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.49,58). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом і його звернення до суду є правомірним. Згідно ч.5 ст.3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень відсутність реєстрації не позбавляє власника нерухомого майна його права на майно, набуте ним раніше. Право власності померлої [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, не оформлення правовстановлюючого документа не позбавляє його прав власності на будинок та земельну ділянку. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі його права та обовязки як спадкодавця, в тому числі і щодо власності на майно. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України , вбачається, що на спадщину за законом мають діти та чоловік спадкодавця. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд, для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати його власником майна в порядку спадкування. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, не порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved