Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс»» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян посилаючись на те, що 5 жовтня 2005 року відповідачка [PERSON] уклала із ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 048. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов»язувався надати позичальнику кредит в сумі 35000 доларів США, а позичальник зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 048 від 05.10.2005 року банк та відповідачка уклали іпотечний договір № б/н від 05.10.2005 року, відповідно до умов якого було передано квартиру [ADDRESS], загальною площею 97,80 кв.м., житловою 53,4 кв.м. і яка складається із 3 кімнат в придатному для житла стані. В порушення умов кредитного договору позичальник всупереч вимог чинного законодавства а саме, ст.ст. 509,526, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» не виконує належним чином, внаслідок чого заборгованість відповідача станом на 31.10.2013 року становить 30956,05 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 247431, 71 гривня, а саме : заборгованість по основній сумі кредиту - 11476, 62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 91732,62 гривні; нарахована пеня - 19479,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 155699,08 гривень. 28.11.2012 року банк відступив ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс»» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов»язанням по кредитному договору № 048 від 05.10.2005 року та іпотечному договору № б/н від 05.10.2005 року. Вважають, що до них як до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], виселити та зняти з реєстрації громадян, що там проживають та зареєстровані, а також стягнути судові витрати по справі . Представник позивача на розгляд справи не з»явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, про що подала письмові заперечення, просила відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності. Вислухавши відповідачку [PERSON], враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. 5 жовтня 2005 року відповідачка [PERSON] уклала із ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 048, відповідно до умов якого банк зобов»язувався надати позичальнику кредит в сумі 35000 доларів США, а позичальник зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 048 від 05.10.2005 року банк ПАТ «Сведбанк» та відповідачка [PERSON] уклали іпотечний договір № б/н від 05 .10.2005 року, відповідно до умов якого було передано квартиру [ADDRESS], загальною площею 97,80 кв.м., житловою 53,4 кв.м. і яка складається із 3 кімнат в придатному для житла стані. Заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 31.10.2013 року становить 30956,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 247431, 71 гривня, а саме : заборгованість по основній сумі кредиту - 11476, 62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 91732,62 гривні; нарахована пеня - 19479,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 155699,08 гривень. Відповідачка просить застосувати позовну давність та провадження по справі закрити. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 05 жовтня 2005 року між відповідачем та ПАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 048. Відповідно до пункту 1.1 згаданого кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 35000 доларів США на строк до 05 жовтня 2010 року. Строк виконання зобов»язання за вказаним договором закінчився 05 жовтня 2010 року. Таким чином суд вважає, що стороні договору, а саме банку ПАТ «Сведбанк» було відомо про порушенням відповідачкою умов кредитного договору та закінчення строку виконання зобов»язання саме 05 жовтня 2010 року, однак банком позов до відповідачки пред»явлений не був. 28.11.2012 року банк відступив ТзОВ «Факторингова кампанія «Вектор плюс»» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами, однак позивач ТзОВ «Факторигнова компанія «Вектор плюс»» подав позов до суду 14 листопада 2013 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності. Відповідно до вимог ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов»язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо.) Суд також зазначає, що пунктом 10.5 кредитного договору визначено термін дії кредитного договору, а не строк виконання зобов»язання. Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов»язань не є умовою для збільшення позовної давності, оскільки остання є певним періодом у часі відповідно до ч.1 ст. 251, ст. 256 ЦК України, який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу. Таким чином суд вважає, що позовна давність пов»язується саме з моментом невиконання зобов»язання, а не строком дії договору. Крім того, за юридичною природою укладений кредитний договір 05 жовтня 2005 року є договором споживчого кредиту. А відповідно до п.7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Суд зазначає також, що позивач не звертався до суду з заявою про поновлення строку давності та не довів перед судом поважність причин пропуску цього строку, а відповідачка подала заяву про застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Outcome: dismissed