Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем та сягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 700,00грн. згідно квитанції юридичної консультації, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 08 вересня 2007 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. З лютого 2017 року вони проживають окремо. На теперішній час шлюб розпався через різні характери та інтереси. У них окремі бюджети, не ведуть спільного господарства. Спір про поділ майна відсутній. Відновлювати шлюб вона не має наміру. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, оформивши його у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1329, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], про що маються копії свідоцтва про народження. Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені. Згідно статті 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до п.10№ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійснимта поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає, що за таких обставин, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, це суперечить інтересам позивача, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 700,00грн суд відмовляє у зв'язку відсутністю документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат. Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідача. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: partial