Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач у березні 2014 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.10.2013 р. між сторонами був укладений Договір № 11 про надання безпроцентної позики, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 16 000 грн. на строк до 10.02.2014 р. з умовою повернення вказаних коштів шляхом утримання з заробітної плати останнього щомісячно по 1 400 грн. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконанні в результаті чого виникла заборгованість по кредиту. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору позики в розмірі 16 000 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 14), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.10.2013 р. між сторонами був укладений Договір № 11 про надання безпроцентної позики, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 16 000 грн. на строк до 10.02.2014 р. з умовою повернення вказаних коштів шляхом утримання з заробітної плати останнього щомісячно по 1 400 грн. (а.с. 3-4). Встановлено, що позивач, на виконання вищезазначеного договору позики, видав відповідачу суму кредиту в розмірі 16 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.10.2013 р. (а.с. 5). Таким чином, позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі. Проте, встановлено, що на день постановлення судового рішення, відповідач свої зобов'язання не виконав позичкові кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від сум. Таким чином, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконав договір позики, вказана сума заборгованості в розмірі 16 000 грн. підлягає примусовому стягненню на користь позивача, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved