Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач у лютому 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку уточнив у квітні 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11.10.2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09/07/116МЧ, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 90000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 05.10.2011 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON], [PERSON], ПАТ «А-Банк» договорів поруки. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 23.01.2009 року у розмірі 90973,17 доларів США, яка складається з: 82713,73 доларів США - заборгованість за кредитом, 7205 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1053,53 доларів США - заборгованість за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Просили стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року у розмірі 90947,20 доларів США, стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 200 грн. У квітні 2014 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки недійсним, в якій посилається на те, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки , за яки поручитель зобов'язувався відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, винагород, штрафів, пні та інших платежів, відшкодування збитків. 12.01.2009 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області було винесено рішення, яким розірвано кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Тому з моменту набрання законної сили даного рішення зобов'язання за договором вважаються припиненими і припиненою є порука, яка забезпечувала дане зобов'язання. Просив визнати припиненим договір поруки № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]. у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.01.2009 року було розірвано кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року, звернуто стягнення заборгованості за даним договором на предмет застави та предмет іпотеки. Дане рішення набрало законної сили 23.01.2009 року. Після розірвання договору зобов'язання за ним припинилися. Тому банк не мав права звертатися із даним позовом до суду. Оскільки припинилося основне зобов'язання, вважає, що договір поруки також припинив свою дію. Просив застосувати позовну давність до вимоги про стягненн заборгованості за кредитним договором. Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 90000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 05.10.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року були укладені договору поруки 11.10.2007 року між позивачем та [PERSON], між позивачем та [PERSON] та між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року. Позивачем заявлено, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 23.01.2009 року у розмірі 90973,17 доларів США, яка складається з: 82713,73 доларів США - заборгованість за кредитом, 7205 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1053,53 доларів США - заборгованість за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.01.2009 року кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року було розірвано та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на заставне майно. Рішення суду набрало законної сили 23.01.2009 року. Представник позивача не надав суду інформацію щодо виконання даного рішення суду. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року було розірвано з 213.01.2009 року, в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на заставне майно. Позивач не надав суду доказів продажу заставного майна та погашення заборгованості за договором, тому суд позбавлений можливості визначити суму заборгованості за кредитним договором, яка могла бути стягнута на вимогу позивача. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, який сплив 23.01.2012 року, а з позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 15 лютого 2012 року. Тому суд вважає,що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки відповідно до рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.01.2009 року кредитний договір № 09/07/116МЧ від 11.10.2007 року було розірвано, до договір поруки, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на забезпечення виконання даного кредитного договору, припинив свою дію. Тому зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved