Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26.11.2015 року зареєстровано зміни до статуту Публічного Акціонерного Товариства «Дочірний банк Сбербанку Росії», назву банку змінено на Публічне Акціонерне Товариство «Сбербанк». Відповідно до укладеного договору № 153#00017784692 від 25.10.2013 року між ПАТ «Сбербанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 60000грн. під 33% річних. Відповідач зобов»язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредит та сплачувати проценти за його користування кредитом, згідно умов договору, а саме: щомісячно до 25 числа здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтет ними платежами 2071,12 грн. щомісячно з кінцевим терміном повернення кредиту до 24.10.2018 року. Внаслідок порушення умов договору станом на 27.09.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 91698,29 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом- 54974,78 грн.; проценти за користування кредитом - 36723,51 грн.; Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 91698,29 грн. за кредитним договором № 153#00017784692 від 25.10.2013 року та понесений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з»явився, згідно наданої заяви просив справу слухати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет . Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх докзазами, приходить до наступного. Судом встановлено, що що 26.11.2015 року зареєстровано зміни до статуту Публічного Акціонерного Товариства «Дочірний банк Сбербанку Росії», назву банку змінено на Публічне Акціонерне Товариство «Сбербанк». Відповідно до укладеного договору № 153#00017784692 від 25.10.2013 року між ПАТ «Сбербанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 60000грн. під 33% річних. Відповідач зобов»язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредит та сплачувати проценти за його користування кредитом, згідно умов договору, а саме: щомісячно до 25 числа здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтет ними платежами 2071,12 грн. щомісячно з кінцевим терміном повернення кредиту до 24.10.2018 року (а.с.6-8). Станом на 27.09.2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 91698,29 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом- 54974,78 грн.; проценти за користування кредитом - 36723,51 грн Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З урахуванням обставин справи, вищезазначених норм права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Сбербанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved