Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що з 18.02.2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] близько 4 місяців проживають окремо, донька проживає разом з позивачем. Відповідач надає їй матеріальну допомогу в сумі близько 400-500 гривень, щомісяця, але цих коштів на утримання доньки не вистачає. Відповідач працює, отримує стабільних дохід, утриманців не має, і може на думку позивача надавати допомогу на утримання доньки проте не бажає цього здійснювати у добровільному порядку. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд cтягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 18.02.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб міжКушніровим [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 76, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кушнірова» (а.с. 4). У сторін у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 роківякий визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 від частини прибутку відповідача обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем позову, тобто з 25.04.2017 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 640 грн. (1600 грн. х 0,4 /100). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved