Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Представник [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги мотивувала тим, що 21.03.2006 року позивач в Чехії купив музичний центр SC-Р М Рanasoniс\~модель 91D вартістю 9\~550 чешських крон. У березні 2016 року син позивача дав у користування відповідачу музичний центр, на ремонт, а взамін отримав ноутбук відповідача. Проте відповідачу повернуто ноутбук, а музичний центр не повернуто позивачу. З даного приводу позивач звернувся до ВП ГУНП в м. Івано-Франківську та отримав відповідь, що заявнику необхідно звернутись до суду. Представник позивача вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 56). 22.05.2017 року до суду надійшла довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.19). Відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.57). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом витребування майна з чужого неконного володіння. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести\~ обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з наданого позивачем копії чеку 00380870 він 21.03.2006 року придбав у ТзОВ «АVІ» HIFI VES Рanasoniс\~SC-(нерозбірливо)-S вартістю 9\~550 чешських крон(а.с. 4, 5), а згідно позовної вимоги позивача предметом спору є музичний центр Рanasoniс модель SC- РМ 91 D. Крім цього, з наданого чеку не вбачається хто саме придбав вищезгаданий музичний центр. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 08.03.2017 року позивач звернувся із заявою до начальника Івано-Франківського ВП ГУНП України в області про прийняття мір стосовно [PERSON], який у червні 2016 року взяв музичний центр Рanasoniс на ремонт, однак не повернув, уникає зустрічей(а.с.8). Та згідно висновку №1528 від 20.03.2017 року отримав відповідь про необхідність звернутися з даного приводу до суду(а.с.9, 10). Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.. 388 УК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних доказів того, що відповідач отримав у його сина вищезгаданий музичний центр, жодних договорів укладених між сином позивача та відповідачем про передачу для проведення ремонту, та те, що спірний музиний центр є його власністю не представлено. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є не обгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 317, 387, 388, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України,

Outcome: dismissed