Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач, ФОП [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суму заборгованості у розмірі - 10 196,85 грн, з яких: основний борг - 6 620 грн, пеня - 2 659,61 грн, 3% річних - 226 грн, інфляційні втрати - 691,24 грн, та судові витрати; розглядати справу без участі позивача за наявними матеріалами у справі, проти заочного рішення не заперечує. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем виникли договірні відносини на підставі договору № АВ0111 від 12.11.2017 р., за умовами якого продавець - [PERSON] зобов`язується передати у власність покупцеві набір косметики, в асортименті та кількості, встановлених договором, що визначається в переліку № 1 (специфікації), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Із специфікації товару від 12.11.2017 р. убачається, що відповідачем обрано та замовлено товар, що підтверджується підписом останньої. Також сторони погодили, що при передачі комплексу по догляду складають та підписують акт приймання-передачі відповідно до переліку № 1 (специфікації). ФОП [PERSON] перед відповідачем свої зобов`язання виконала в повному обсязі згідно акту приймання-передачі від 12.11.2017 р. Відповідач товар отримала, претензій до товару не мала, про що свідчить її підпис. За умовами договору загальна вартість товару складає 13 720 грн. Сторони домовились, що відповідач сплачує перший платіж у розмірі 2 700 грн, а залишок вартості 11 102 грн сплачує щомісячно рівними частинами у розмірі 1 102 грн протягом 10 місяців. [PERSON] повинна була повністю розрахуватися за товар не пізніше 12.08.2018 р. Відповідач свої зобов`язання виконала частково, сплативши 7 100 грн. Станом на 01.06.2019 р. сума боргу відповідача за платежем становить 6 620 грн, що мало бути сплачено не пізніше 12.09.2018 р. Відповідач не вчиняє жодних дій щодо повернення боргу. Пунктом 6.5 договору передбачено, що відповідач (клієнт) сплачує неустойку у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Заборгованість відповідача по сплаті штрафних санкцій складає: 6 620,00 грн за 415 днів прострочення плюс 3% річних, а також втрати від інфляції. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року позовна заява фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, передана за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2020 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлені відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали суду та копію позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 30.11.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду позивачем було отримано 02.12.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. 13 грудня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому проти позову заперечує за наступних підстав. Між відповідачем та позивачем 12.11.2017 дійсно було укладено договір №АВ0111, який містить одночасно елементи договору купівлі-продажу та договору про надання послуг. Акт приймання-передачі та Договір складено і підписано однією датою 12.11.2017, однак відповідно до спірного договору відповідачу мало бути надано три найменування косметологічних послуг із різною кількістю їх відвідувань, що не могло бути виконано протягом одного робочого дня. На думку відповідача, акт приймання-передачі містить неповні та недостовірні дані щодо змісту, обсягу, вартості та дати постачання відповідачу товарів та послуг. Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо належного виконання умов Договору та несплати [PERSON] у повному обсязі грошової суми відповідно до Договору. Зокрема, не доведено наявність боргу у відповідача у розмірі 6 620 грн станом на 12.04.2018. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором позивачем, [PERSON] не отримала комплексу по догляду в повному обсязі. Вказаний Договір було укладено шляхом обману відповідача, якій не було надано достовірну та необхідну інформацію у повному обсязі, із застосування психічного тиска. Ні Договором сторін, ні законодавством не передбачено застосування подвійної облікової ставки НБУ щодо боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання. Також, відповідач посилається на те, що позивач не надав суду належних доказів щодо досудового врегулювання спору, оскільки [PERSON] не могла особисто отримати претензії згідно із поштовими відправленнями № 0100410109381 та № 0100410110363, як зазначає позивач, оскільки у період з 09.05.2018 по 05.08.2018 відповідач перебувала у Росії в м. Москва, що підтверджується приєднаними до відзиву доказами. Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 12 листопада 2017 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Сторона-1) та [PERSON] (Клієнт) було укладено Договір № АВ0111, за умовами пунктів 1.1. та 1.2. якого Сторона-1 зобов`язується надати Клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а Клієнт зобов`язується прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну). Під Комплексом по догляду мається на увазі: продаж набору косметики та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг. Згідно із пунктом 1.3. цього Договору асортимент, кількість, комплектація, перелік складових Комплексу по догляду і загальна сума Договору визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього Договору. Пунктами 2.1., 2.2. та 2.4. Договору передбачено, що право власності на Комплекс по догляду переходить від Сторони-1 до Клієнта після підписання Акту приймання -передачі. При передачі Комплексу по догляду Сторони складають та підписують Акт приймання - передачі згідно Переліку № 1 (специфікації). Одночасно Сторона-1: надає необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар та послуги в наочній формі, що доводиться до Клієнта. Зобов`язання Сторони - 1 по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Клієнта згідно Акту приймання-передачі та підписання даного Договору. Відповідно до пункту 5.1. Договору загальна вартість Комплексу по догляду становить 13 720 грн. Відповідно до пункту 5.3. та 5.4. Договору при оплаті Комплексу по догляду частинами в день підписання даного договору Клієнт вносить на поточний рахунок або в касу Сторони-1 перший платіж в розмірі 2 700,00 грн. Залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 11 102,00 грн Клієнт сплачує Стороні-1 рівними платежами у сумі 1 102 грн протягом 10 місяців. Також, сторонами підписано Перелік №1 (специфікацію) № АВ0111 від 12 листопада 2017 року, якою визначено кількість та асортимент набору косметики та перелік косметологічних послуг, що мали бути надані відповідачу позивачем відповідно до Договору. Убачається, що вартість набору косметики, 1шт, складає 13 720 грн. 12 листопада 2017 року сторонами підписано Акт приймання-передачі до Договору, згідно з яким відповідачем прийнято набір косметики та ряд косметологічних послуг. Загальна вартість комплексу склала 13 720,00 грн. Товарними чеками № 298 від 12.11.2017, № 359 від 23.12.2017, № 74 від 13.01.2018, № 143 від 16.02.2017 та № 218 від 10.03.2018 підтверджується факт оплати відповідачем [PERSON] за комплекс згідно Договору № АВ0111 від 12.11.2017 у загальному розмірі 7 100,00 грн. Згідно із Довідкою, складеною ФОП [PERSON] про розрахунок заборгованості [PERSON] , згідно з п. 5.1. Договору загальна вартість Комплексу складає 13 720,00 грн, з яких: 7 620 грн - вартість набору косметики; 6 100 грн - вартість косметичних послуг. Станом на 01.06.2019 [PERSON] сплатила частину вартості товару на загальну суму 4 660,00 грн та отримала всі косметологічні послуги на суму 6 100,00 грн, з яких оплатила в розмірі 2 440,00 грн. Отже, борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] складає 2 960,00 грн зі сплати вартості товару та 3 660,00 грн за фактично отримані послуги, що разом складає 6 620,00 грн. За приписами ст.ст. 6, 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За нормою ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем Договір №АВ0111 від 12 листопада 2017 року являє собою змішаний договір, що містить одночасно елементи договору купівлі-продажу та договору про надання послуг. Відповідно до положень ст.ст. 629, 631, 632 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Статтями 509, 11, 525, 526, 530 та 610 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із матеріалів справи убачається, що на виконання взятих на себе зобов`язань за договором №АВ0111 від 12 листопада 2017 року, відповідно до п.5.1. Договору, відповідач здійснила перший платіж у розмірі 2 700,00 грн 12 листопада 2017 року, а також у подальшому продовжила виконання своїх обов`язків за Договором та сплатила: 1 100,00 грн 23 грудня 2017 року, 1 100,00 грн 13 січня 2018 року, 1 100,00 грн 16 лютого 2018 року, 1 100,00 грн 10 березня 2018 року. Наступних платежів, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, відповідач не здійснювала, що нею не заперечується у поданому відзиві, та доказів на підтвердження належного виконання нею умов договору щодо здійснення оплати за договором, суду не надала. Між тим, підписанням Акту приймання-передачі від 12 листопада 2017 року до Договору №АВ0111 від 12 листопада 2017 року відповідач підтвердила отримання товару та послуг на загальну суму 13 720,00 грн, оскільки відповідно до п. 7, 9 зазначеного Акту Комплекс по догляду надано належним чином та в повному об`ємі, претензій до щодо переданого Комплексу по догляду і по виконанню умов Договору у [PERSON] немає, при цьому Клієнтом перевірено складові Комплексу по догляду, комплектування, назва та кількість, особисто ознайомлено з властивостями товару, що входить до Комплексу по догляду та отримано інструкції з використання косметики та документи, що підтверджують якість та безпеку товару. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено надання [PERSON] Комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя на загальну суму 13 720,00 грн, а також доведена наявність заборгованості зі сплати вартості товару та послуг на суму 6 620,00 грн від загальної вартості, оскільки жодних доказів, що вказана сума була оплачена відповідачем, матеріали справи не містять, а тому зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд відкидає посилання відповідача про те, що позивачем не було виконано вимоги Договору про надання відповідачу трьох найменувань косметологічних послуг, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини стороною відповідача не надано, а за умовами Переліку № 1 (специфікація) від 12.11.2017, що скріплений власноручними підписами сторін, вартість набору косметики визначена у розмірі 13 720,00 грн, що становить ціну Комплексу по догляду відповідно до розділу 5 Договору №АВ0111 від 12 листопада 2017 року. За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно із ст.ст. 546, 548-552 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Відповідно до п. 6.1., 6.2. Договору сторони погодили, що за невиконання чи неналежне виконання обов`язків по даному Договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. У випадку порушення клієнтом строків оплати, передбачених п. 5.3, 5.4., 5.5. даного Договору більш ніж на п`ять календарних днів, Клієнт оплачує Стороні-1 неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Позивачем розраховано до стягнення пеню у розмірі 2 659,61 грн, що обрахована за період з 12.04.2018 по 01.06.2019. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд констатує, що він проведений невірно. Однак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині стягнення пені в заявленому позивачем розмірі, оскільки сума пені за вказаний позивачем період з урахуванням положень укладеного між сторонами договору, що розрахована судом за період з 13.04.2018 по 01.06.2019, є більшою від заявленої до стягнення суми пені у розмірі 2 659,61 грн. Таким чином, неправильність арифметичних підрахунків позивача та використаних ним формул, не впливає на висновок суду про необхідність стягнення визначеного позивачем розміру пені, оскільки суд пересвідчився у тому, що розмір заявленої до стягнення пені не перевищує розміру пені розрахованого судом згідно умов договору і в даному випадку суд діє в межах заявлених позовних вимог, що передбачено положеннями ст. 13 Цивільного процесуального України. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 226,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 691,24 грн, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок позивача у цій частині, суд не може погодитись з розміром і порядком здійсненого нарахування та приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Із наданого позивачем розрахунку убачається, що розрахунок 3% річних і інфляційних втрат здійснений позивачем на загальну суму боргу в розмірі 6 620,00 грн та за весь визначений позивачем період з 12.04.2018 року по 01.06.2019, хоча умовами договору передбачено право клієнта сплачувати ціну договору частинами. Так, відповідач мала сплачувати по 1 102,00 грн протягом 10 місяців, не пізніше 12 числа кожного місця. Отже, за кожним платежем прострочення наступає з 13 числа та відносно кожної окремої суми платежу Договором не передбачено будь-яких умов порядку зарахування коштів щодо їх черговості за оплату вартості набору косметики, за оплату вартості косметичних послуг, чи навпаки. Отже, такі платежі є загальними за весь Комплекс догляду за шкірою обличчя, тобто кожний платіж включає у себе як кошти на погашення вартості набору косметики, так і кошти на оплату косметичних послуг, та у такому випадку має розподілятись пропорційно вартості цих двох позицій з яких складається комплекс. Ураховуючи визначений позивачем розмір основного боргу в сумі 6 620 грн та з огляду на умови договору, вказані кошти мали бути частинами періодичних платежів і відповідно сплачуватись у наступних розмірах до таких дат: 1 102,00 грн до 13.04.2018; 1 102,00 грн до 13.05.2018; 1 102,00 грн до 13.06.2018; 1 102,00 грн до 13.07.2018; 1 102,00 грн до 13.08.2018; 1 102,00 грн до 13.08.2018; 1 102,00 грн до 13.09.2018. Таким чином, інфляційні втрати та 3% річних мають бути розраховані наступним чином: - з 13.04.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 105,46 грн., 3% = 37,59 грн.); - з 13.05.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 95,87 грн., 3% = 34,87 грн.); - з 13.06.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 95,87 грн., 3% = 32,06 грн.); - з 13.07.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 95,87 грн., 3% = 29,35 грн.); - з 13.08.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 104,25 грн., 3% = 26,54грн.); - з 13.09.2018 по 01.06.2019 на суму 1 102,00 грн (і.в. = 104,25 грн., 3% = 23,73 грн.). Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних втрат у загальному розмірі 601,58 грн та 3% річних від прострочених сум у загальному розмірі 184,14 грн. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій та стягнення з відповідача на користь позивача за неналежне виконання умов Договору № АВ0111 від 12.11.2017: суми заборгованості у розмірі - 9 463,75 грн, з яких: основний борг - 6 620 грн, пеня - 2 659,61 грн, 3% річних - 184,14 грн, інфляційні втрати - 601,58 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial