Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що позивачам на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з метою врегулювання питань щодо часток належної квартири, було з`ясовано, що на вказану квартиру, державним виконавцем ДВС м. Нова Каховка накладено арешт та зазначено власником майна [PERSON] , який у вказаній квартирі ніколи не проживав та жодних прав на неї немає. Враховуючи те, що позивачі є власниками вказаної житлової квартири, не є сторонами виконавчого провадження, обтяження майна призводить до порушення їх законних прав та інтересів, просили позов задовольнити із зазначених підстав. Представник позивачів - адвокат Грицак О.С. у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності. При вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник відповідача2 - у судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, про день час ті місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та членам його родини - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 18.04.2019 р., виданого згідно розпорядження від 18.04.2019 р. №22-к/16086, на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] . З Інформаційної довідки від 11.03.2021 р. вбачається, що відповідно до постанови державного виконавця ДВС м. Нова Каховка Бронетко О.В. про арешт майна боржника АВ 410107 від 07.06.2006 р. на кв. [ADDRESS] , накладено арешт. Відомості про власника зазначено - [PERSON] . 01.03.2021 р. Новокаховським міським відділом ДВС на адресу адвоката Грицак О.С. надано інформацію про те, що за перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження з примусового виконання рішення стосовно [PERSON] , станом на 01.03.2021 р. на примусовому виконанні відділу не перебувають. Надати інформацію за 2006 р. намає можливості. У зв`язку з закінченням термінів зберігання виконавчих проваджень, у відділі відсутня інформація щодо підстав накладення арешту на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.06.2006 р. державним виконавцем О.В. Бронетко на підставі виконавчого листа 2-802 виданого 26.10.1995 р.. Новокаховським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1\\3 частини усіх видів заробітку, накладено арешт на майно [PERSON] , розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №0844 від 29.12.2020 р. виданої головою ОСББ «Соборна 55», [PERSON] за адресою: : [ADDRESS] реєстрації не мав та ніколи не проживав. З часу здачі будинку в експлуатацію у вказаному житловому приміщенні проживає родина [PERSON] . Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 23.03.2021 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 23.03.2001 р. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Про накладення арешту на майно позивачі дізнались маючи на меті врегулювання питання щодо часток майна, оформлення спадкових прав, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом встановлено, що позивачі не були стороною виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт, не є родичами або іншими особами, які пов`язані з [PERSON] , а існування арешту перешкоджає позивачам розпоряджатися належним їм майном, а отже їх права є порушеними та підлягають судовому захисту. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Визначаючи підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду, що позивач подала позов про зняття арешту з метою захисту права власності, так як арешт перешкоджає їй в здійсненні права власності на частину квартири, то суд дійшов висновку про те, що даний позов спрямовано на захист цивільних прав позивачки, а тому цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Даний висновок суду узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року по справі № 340/25/19. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивачів, які є власниками, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, з кв. [ADDRESS] , накладеного постановою, оскільки відповідач [PERSON] , зареєстрований за іншою адресою: кв. [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення з під арешту майна, а саме: квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved