Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Луганськвугілля», посилаючись на те, що з березня 2013 року по теперішній час він працює на ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля» горно-робочим підземним, машиністом підземних установок на дільниці №2 з видобутку вугілля. Вказував, що за період його трудової діяльності з 01.06.2014 року по день теперішній час йому не виплачено заробітну плату. Позивач вказував, що станом на 16.09.2015 року сума заборгованості по заробітній платі складає 16834,00 грн. посилаючись на вимоги ст.34 Закону України «Про оплату праці», ст.115 КЗпП України просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 26918,35 грн, що складається із 16834,00 грн. нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з 01.06.2014 року по 16.09.2015 року та 10084,35 грн. індексація суми заборгованості по заробітній платі відповідно до зростання індексу цін на споживчі товари та тарифи на послуги. Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог ( а.с.23-25,32-33,47-48) з посиланням на вимоги ст.ст. 12,34 Закону України «Про оплату праці», положення Розділу IV, V Колективного договору ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля», ст.ст.47,115,116,117,232 КЗпП України,ст. 367 ЦПК України позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, яка утворилась станом на 09.03.2016 року у розмірі 110 590,88 грн, що складається із 16834,00 грн. нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з 01.06.2014 року по 16.09.2015 року, 38559,41 грн. компенсація заробітної плати за час простою з вини підприємства за період з 13.10.2014 року по 09.03.2016 року,3024,87 грн. винагорода за вислугу років за період з 13.10.2014 року по 09.03.2016 року,та 15308,97 грн. індексація суми заборгованості по заробітній платі відповідно до зростання індексу цін на споживчі товари та тарифи на послуги,36 863,63грн. підвищена заробітна плата за фактичний час перебування в районах, які беруть участь у забезпечені проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, згідно постанови КМУ України №522 від 22.07.2015 року. В судове засідання позивач не з»явився, просив проводити судове засідання за його відсутності, на підставі поданих письмових доказів. Відповідач Державного підприємства «Луганськвугілля» у порядку ст.74ЦПК України належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився ( а.с.21,36,33-35), заяв про поважні причини неявки до суду не подав, заперечень проти позову до суду не подав, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності належним чином повідомленого відповідача та ухвалити у справі заочне рішення суду. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно даних трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER]. (а.с.7-8) позивач перебуває у трудових відносинах з ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля» з 01.03.2013 р по теперішній час. Судом встановлено, що згідно довідки ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля» (а.с.4) позивачу нарахована та не виплачена заробітна плата за період з червня 2014 року по серпень 2015 року, станом на 16.09.2015 року у розмірі 16834,00 грн. Судом встановлено, що згідно п.1 п.17 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України , Державного підприємства «Луганськвугілля» ,ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» від 26.07.2014 року №605 шахта переведена у режим життєзабезпечення в зв»язку з проведенням АТО», наказано головному інженеру [PERSON] та заступнику Директора по виробництву [PERSON] призупинити роботу по видобутку вугілля, проведенню та прикріпленню гірничого видобуту з 2-ої зміни 26.07.2014 року, оплату праці робітникам та ІТР, зайнятих на роботах провести згідно Закону України « Про оплату праці». Оплату робітникам, не залученим до роботи, здійснювати 2/3 присвоєної тарифної ставки( а.с.26). Згідно ст. 12 Закону України « Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України. Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2015 р. № 522К «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції установити, що працівникам установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата за фактичний час перебування в таких районах підвищується на 50 відсотків (за наявності підтвердних документів). Рекомендовано керівникам інших суб'єктів господарювання передбачити в колективних договорах норму щодо виплати їх працівникам підвищеного розміру заробітної плати за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення. Згідно ст. 115 КЗпП України Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата У разi коли день виплати заробiтної плати збiгається з вихiдним, святковим або неробочим днем, заробiтна плата виплачується напередоднi. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника Заробiтна плата працiвникам за весь час щорiчної вiдпустки виплачується не пiзнiше нiж за три днi до початку вiдпустки. Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Судом встановлено, що згідно Довідки відділу статистики м. Комсомольська Полтавської області ( а.с.3) повідомлено про індекси споживчих цін (індекси інфляцій за період з червня 2014 року по липень 2015 року. Відповідно до ст.ст. 117,117 КЗпП України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства,установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство,установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов доведений позивачем належними та допустимим доказами та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved