Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач, як правонаступник ПАТ «ОТП Банк», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32\~322грн 76коп, а також судовий збір в розмірі 323грн 23 коп, зазначивши, що 04.07.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту, зі сплатою фіксованого відсотку 0,01% річних, а позичальник зобовязується повернути кошти в строк до 04.07.2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та строки, які передбачені договором. Банк зобовязання за кредитним договором виконав, а позичальник припинив сплачувати чергові платежі, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість, яка станом на 14.05.2015р. складає 32 322грн 76коп. Представник позивача в судове засідання не зявилась, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач заявою позов визнав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 04.07.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту, зі сплатою фіксованого відсотку 0,01% річних, а позичальник зобовязується повернути кошти в строк до 04.07.2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та строки, які передбачені договором (а.с.5-8). Банк зобовязання за кредитним договором виконав. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а, за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до договору, відповідач зобовязалась погашати кредит, сплачувати проценти в строк, визначений умовами цього договору. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач станом на 24.04.2015р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. У відповідності до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Уклавши з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності, відповідач систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Відповідно до наданого суду позивачем розрахунку заборгованість за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» договором станом на 14.05.2015р. складає 32\~322грн 76коп (а.с.9), а саме: - заборгованість за кредитом 26 392грн 16коп; - заборгованість по відсоткам 2грн 32коп; - заборгованість за РО 5928грн 28коп. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносини за кредитним договором застосовуються положення про договори позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. 21.07.2014р. між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір факторингу (а.с.19-23), згідно якого останній, як первісний кредитор, передає, а позивач, як новий кредитор, приймає право грошової вимоги що належить ПАТ «ОТП Банк», і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними за кредитними договорами, в розмірі портфеля заборгованості. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також, з урахуванням ст. 88 ЦПК України, витрат по сплаті судового збору в розмірі 323,23 грн.

Outcome: approved