Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

ПП «Олександріяліфт» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання ліфту в розмірі 718,21 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS] (Семашко) в м. Олександрія. Станом на 01.09.2017 року має заборгованість за послуги на виконані роботи по поточному обслуговуванні ліфта в будинку за період з 29.08.2014 року по 29.07.2017 року в розмірі 718,21 грн. 22.03.2018 року представником позивача до суду було подано заяву в якій він зазначив, що станом на 22.03.2018 року відповідачем [PERSON] погашено заборгованість в сумі 718 грн 21 коп, тому просить суд стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 1600 грн, який було сплачено при подачі позову (а.с. 43). Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав. Зазначив, що він та його дружина, відповідач посправі, проживають в квартирі, яка знаходиться на третьому поверсі девятиповерхового будинку. Оскільки ліфт у їх підїзді не зупиняється на третьому поверсі, вони з дня введення будинку в експлуатацію не користуються ним, про що мешканцями будинку був складений акт. КП «Житлогосп» згідно рішення виконкому Олександрійської міської ради від 29.07.2010 року № 591 є балансоутримувачем житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Олександрії. Іншими рішеннями виконкому Олександрійської міської ради від 12.08.2010 року № 608 та від 30.09.2010 № 794 передано обєкти житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Олександрії з балансу житлово-експлуатаційних контор на баланс КП «Житлогосп» та затверджено акти прийому передачі. З 01.12.2010 року КП «Житлогосп» на підставі рішення Олександрійської міської ради від 23.11.2010 року № 29 розпочало здійснювати господарську діяльність щодо обслуговування взятого на баланс житлового фонду. Згідно вказаного рішення міської ради КП «Житлогосп» зобовязано в термін до 01.01.2011 року укласти з мешканцями м. Олександрії договори на обслуговування, доручено здійснювати нарахування за послуги з утримання житлових будинків та прибудинкових територій з 01.12.2010 року. 05.01.2011 року між КП «Житлогосп» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Згідно додатку до вказаного договору до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відносяться послуги з енергопостачання ліфтів, технічне обслуговування ліфтів, диспетчеризація ліфтового господарства. Оскільки жодна із сторін не заявила про його розірвання, станом на 10 травня 2018 року дія договору є продовженою. Заборгованість за вказаним договором у відповідача перед КП «Житлогосп» відсутня. Згідно рішення виконкому Олександрійської міської ради від 08.12.2016 року № 872 ПП «Олександріяліфт» визнано виконавцем послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчеризації. Цим же рішенням зобовязано КП «Житлогосп» укласти договір з ПП «Олександріяліфт» на повне технічне обслуговування ліфтів та систему диспетчеризації. Представник відповідача вважає, що ПП «Олександріяліфт» до прийняття рішення виконкому Олександрійської міської ради від 08.12.2016 року № 872 безпідставно збирало плату з мешканців квартир у багатоповерхових будинках за послуги з технічного обслуговування ліфтів. Також вважає рішення виконкому Олександрійської міської ради від 08.12.2016 року № 872 незаконним, оскільки воно, на його думку, суперечить житловому законодавству України. Оскільки будь-які договори між позивачем та відповідачем не укладались, вважає, що у відповідача відсутні зобовязання перед позивачем. Також представник відповідача подав до суду доповнення до відзиву у якому просив суд витрати по судовому збору сплачені позивачем при подачі позову залишити за позивачем по справі, посилаючись на ту обставину, що копія договору № 17 від 10.01.2017 року на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, який був укладений між позивачем та КП «Житлогосп» не має до предмету спору жодного правового значення, оскільки регулює правовідносини сторін договору та стосується прав власників квартир, але йому не зрозуміло яких саме. Тому, на його думку такий договір мав бути тристороннім і укладатися за участю власників квартир у багатоповерхових будинках. Також посилаючись на п.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» просив звернути увагу на ту обставину, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, але жодні договори між позивачем та відповідачем не укладались, тому правові підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги тільки в частині стягнення судового збору, оскільки борг в сумі 718 грн. 21 коп. відповідачем було сплачено в листопаді 2017 року. Також пояснив, що після звернення із даним позовом до суду, представник відповідача прибув до їхньої установи та за його вимогою було здійснено перерахунок заборгованості за надані послуги. Так, за період з 01.11.2014 року по 01.11.2017 року заборгованість склала 681.60 грн, яка була сплачена відповідачем. Тому у їхнього підприємства наразі відсутні претензії до відповідача щодо несплати коштів за надані послуги, але на стягнені із відповідача суми судового збору категорично наполягав. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у доповненні до нього.Підтвердив, що дійсно здійснив оплату на рахунок позивача в сумі 681.60 грн (за ліфт), оскільки після того , як його дружина пошкодила ногу вони мали намір користуватись ліфтом. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення судового збору підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Семашко) м. Олександрії Кіровоградської області згідно свідоцтва на право власності на житло, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 63-64). Рішенням Олександрійської міської ради від 18.06.2010 року № 1552 «Про створення комунального підприємства «Житлогосп» створено комунальне підприємство «Житлогосп». 29.07.2010 року рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 591 «Про визнання комунального підприємства «Житлогосп» балансоутримувачем житлового фонду» визнано балансоутримувачем житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Олександрії КП «Житлогосп». Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 12.08.2010 року № 608 «Про передачу обєктів житлового фонду комунальної власності» передано обєкти житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Олександрії з балансу житлово-експлуатаційних контор на баланс КП «Житлогосп». Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 30.09.2010 року № 794 «Про затвердження актів прийому-передачі з балансу житло-експлуатаційних контор» на баланс комунального підприємства «Житлогосп» обєктів житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Олександрії» затверджено акти прийому передачі обєктів житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Олександрія з балансу ЖЕК-1, ЖЕК-2, ЖЕК-3, ЖЕК-4, ЖЕК-5, ЖЕК-6 на баланс комунального підприємства «Житлогосп», в тому числі будинку № 22 по вул. Семашко м. Олександрії. 05.01.2011 року між КП «Житлогосп» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Додатком № 1 до зазначеного договору визначено перелік загальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Олександрії, в тому числі «Енергопостачання для ліфтів» (п. 3), «Технічне обслуговування ліфтів» (п. 12), «Диспетчеризація ліфтового господарства» (п. 13). Згідно п. 20 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2011 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим (а.с. 58-59). Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 05.08.2011 року № 629 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Житлогосп», згідно із додатком. Додатком до вказаного рішення визначено статті експлуатаційних витрат, в тому числі «Електроенергія для ліфтів», «Технічне обслуговування ліфтів та диспетчеризація», за будинками м. Олександрії, враховуючи будинок № 22 по вул. Семашко. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 09.02.2012 року № 95 «Про коригування тарифів на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування ліфтів» погоджено скориговані тарифи на послуги з технічного обслуговування ліфтів, що надаються ПП «Олександріяліфт», у складі тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у розмірі 0,39 грн. за 1 квадратний метр загальної площі будинку для усіх житлових будинків з ліфтами. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 24.01.2013 року № 42 «Про доповнення до рішення виконавчого комітету від 09.02.2012 року № 95 «Про коригування тарифів на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування ліфтів» доповнено п. 1 рішення виконкому від 09.02.2012 року № 95 абзацом такого змісту: «Покласти на ПП «Олександріяліфт» виконання послуг з технічного обслуговування ліфтів багатоповерхових будинків, збір плати з мешканців квартир за надані послуги. КП «Житлогосп» укласти договір з ПП «Олександріяліфт» на повне технічне обслуговування ліфтів та диспетчеризацію. У договорі передбачити механізм компенсації пільг для пільгових категорій населення». 19.02.2016 року розпорядженням Олександрійського міського голови № р-28-з «Про затвердження найменувань мікрорайонів, площ, проспектів, вулиць та провулків у місті Олександрії» вулицю Семашко перейменовано на вулицю Ярмаркову. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.12.2016 року № 872 «Про коригування тарифів на послуги з технічного обслуговування ліфтів» на ПП «Олександріяліфт» покладено виконання послуг з технічного обслуговування ліфтів багатоповерхових будинків та збір плати з мешканців квартир за надані послуги. Зобовязано КП «Житлогосп» укласти договір з ПП «Олександріяліфт» на повне технічне обслуговування ліфтів та диспетчеризацію. 01.02.2013 року, 01.01.2015 року, 10.01.2017 року між КП «Житлогосп» та ПП «Олександріяліфт» укладено договоги підряду на технічне обслуговування та ремонт ліфтів. Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів КП «Житлогосп», як замовник, доручає, а ПП «Олександріяліфт», як підрядник, приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на обєктах замовника згідно Додатку 1, який є невідємною частиною цього договору. Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 42 від 24.01.2013 року збір плати з мешканців квартир, що проживають у будинках відповідно з Додатком № 3, за надані підрядником послуги, покладається на підрядника (п. 2.1 договорів). Замовник доручає підряднику отримувати від мешканців багатоповерхових будинків частину квартирної плати, що йде на оплату за технічне обслуговування та ремонт ліфтів, згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 42 від 24.01.2013 року (п. 5.1 договорів). Мешканці багатоповерхових будинків перераховують частину квартирної плати за технічне обслуговування та ремонт ліфтів на розрахунковий рахунок підрядника (п. 5.2 договорів). Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору таоплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При вирішенні спору суд керується п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р., п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. № 630, згідно яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Як передбачено п. 18 Правил, плата за послуги має вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 викладено наступну правову позицію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно розраховувалась за надані позивачем послуги, виникла прострочена заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 01 серпня 2017 року становила 718 грн. 21 коп.,була перерахованаза зверненням представника відповідача за період з 01.11.2014 року по 01.11.2017 року і заборгованість склала 681.60 грн , яка була сплачена відповідачем в листопаді 2017 року, після звернення ПП «Олександріяліфт» із позовом до суду. Долучена представником відповідача до справи копія акта від 16.11.2011 року про те, що він, [PERSON], та його сусіди [PERSON], [PERSON] з квартир №№ 83, 84 будинку № 22 по вул. Семашко не користуються ліфтом з дня вводу підїзду в експлуатацію, не може бути взята судом до уваги, оскільки відповідачем у справі являється [PERSON], про яку не зазначено в даному акті. Акт від 08.05.2018 року, складений [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд визнає неналежним доказом, так як він складений з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, частинами 1-4 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Таким чином, акт-претензія складається за обовязкової участі представника виконавця і, лише в разі неявки викликаного представника виконавця або відмови його від підпису, акт-претензія підписується двома споживачами. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем та її представником не доведено факт виклику представника виконавця (КП «Житлогосп», ПП «Олександріяліфт») для складення акта-претензії 16.11.2011 року і 08.05.2018 року, тому доводи представника відповідача про те, що він та відповідач не користуються ліфтом з моменту введення житлового будинку, підїзду в експлуатацію, суд визнає безпідставними. Доводи представника відповідача про те, що рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.12.2016 року № 872 «Про коригування тарифів на послуги з технічного обслуговування ліфтів» є незаконним суд до уваги не бере, оскільки зазначене рішення на теперішній час не визнане незаконним і не скасоване. Згідно вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1\~600 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Оскільки представник позивача не підтримує вимоги щодо стягнення заборгованості по поточному обслуговуванні ліфта з тих підстав, що вони були задоволенні відповідачем після пред»явлення позову до суду, що підтверджено матеріалами справи. Тому з відповідача підлягають до стягнення судові витрати сплачені ПП «Олександріяліфт» у повному обсязі.

Outcome: approved