Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач у грудні місяці 2018 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» 37757,74 грн., стверджуючи, що зазначена грошова сума є страховим відшкодуванням, сплаченим застрахованій особі за договором майнового страхування, що право позивача вимагати відшкодування сплачених грошових коштів передбачено ст.993 ЦК України і ст.27 ЗУ «Про страхування». Представник позивача до суду не з`явилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. 04.02.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. 05.03.2019 року відповідач надав до суду відзив на позов і зустрічну позовну заяву до [PERSON] і ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з вимогами «притягнути до відповідальності згідно з чинним законодавством винних і стягнути з винної сторони на його - [PERSON] - користь на відшкодування майнової шкоди 15000 грн.». 11.03.2019 року ухвалою суду вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Під час підготовчого судового засідання суд своєю ухвалою залишив зустрічний позов [PERSON] буз руху в надав заявнику 10 денний строк для усунення недоліків. 29.05.2019 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду. Вимоги суду [PERSON] не виконав, недоліки зустрічного позову не усунув, тому ухвалою від 03.07.2019 року суд відмовив в прийнятті зустрічного позову. До судових засідань відповідач не з`являється, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вивчив матеріали даної справи і встановив наступне: 02.04.2018 року о 16 год.15 хв. на вулиці Семінарська в м. Одесі сталося ДТП внаслідок порушення водієм [PERSON] п.10.1., 10.3 Правил дорожнього руху: відповідач, керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського райсуду м. Одеси від 02.05.2018 року водія [PERSON] визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На момент ДТП діяв договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів №670566146.18, укладений 03.03.2018 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» і [PERSON] . На виконання умов договору страхування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» визнало подію ДТП, що мала місце 02.04.2018 року страховим випадком і виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 37757,74 грн. Посилаючись на положення ст.27 ЗУ «Про страхування», ст.993 ЦК України позивач вимагає стягнути з [PERSON] на користь АСК «ІНГО Україна» 37757,74 грн. Відповідач, не визнаючи позов, у відзиві зазначив «сума позову сфабрикована на підставі сфальсифікованих доказів її розміру». На обґрунтування своїх тверджень [PERSON] будь-яких доказів не надав. Дослідивши надані докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов АСК «ІНГО Україна» підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Цивільний Кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи убачається, що постановою Приморського райсуду м.Одеси від 02.05.2018 року (справа за №522/6360/18) винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, визнано водія [PERSON] Вказана постанова райсуду переглядалась апеляційним судом Одеської області за апеляційною скаргою [PERSON] і постановою апеляційного суду від 27.08.2018 року залишена без змін (а.с.13-18). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Розмір страхового відшкодування підтверджено належними і допустимими доказами: звіт про визнання вартості матеріального збитку (а.с.21-37), рахунок-фактура (а.с.19), страховий акт (а.с.43), платіжне доручення (а.с.44). З огляду на викладене у страхової компанії виникло право зворотної вимоги до відповідача і позов ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» є обгрунтоваим і доведеним, тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved