Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповіда) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML - 012/192/2008 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 121188,00 долорів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,49 % річних. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 25.11.2014р. існує заборгованість перед позивачем в сумі 103938,50 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1565396,34 грн. та 5713696,71 грн., що разом складає 7279093,05 грн. На підставі п. 2 Частини № 1 кредитного договору відповідач (позичальник) зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку (позивачу) зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування коштами і всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. В зв'язку з тим, що відповідачем (позичальником) не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору позивачем, на підставі п. 1.9 Частини № 2 кредитного договору, було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем (позичальником) його зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі. А саме, Відповідачу було направлено за адресою, вказаною у кредитному договорі досудову вимогу № 148 від 16.01.2014р. про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона у зазначений строк відповідачам не виконана. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 103938,50 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1565396,34 грн. та 5713696,71 грн., що разом складає 7279093,05 грн. Згідно відповіді адресно - довідкового підрозділу ГУДМВС, УДМС України в Рівненській області встановлено, що відповідач зареєстрований 12.03.1998р.. Таким чином звернення позивача до суду по останній відомій адресі в порядку ч.4 ст.110 ЦПК України є правомірним. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розглядати справу без його участі, та не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 14 год. 00 хв. 16.02.2015р., що стверджується повідомленням про вручення відправлення «Укркур'єр» яке повернуте до суду після закінчення терміну зберігання, однак до суду не з'явивсь та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, в зв'язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем до суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 121188,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,49 % річних. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на умовами надання банківських послуг, що підтверджується підписом у кредитному договорі. При укладаннi кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов кредитного договору встановлено, що позичальник здійснює погашення заборгованості платежами в розмірі 3,49% річних. ЗАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а сааме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 2 Частини №1 «Базові умови кредитування. Визначення термінів.» кредитного договору, договір діє з моменту підписання до 15 серпня 2036 року. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідно до п. 1.5 умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.1 с. 3 Частини № 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань кредитним договором, Позичальник (Відповідач) зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасного зобов'язання, за кожен день прострочки, сплачується додатково до прострочених сум. А також судом додатково встановлено, що відповідно до договору факторингу від 28.03.2013р. та ст.ст. 512, 514, 1077, 1079, 1082, 1084 ЦКУ, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» являється правонаступником АТ «ОПТ Банк», таким чином має право вимоги до відповідачів за кредитними договорами та відповідно, договором поруки. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи дійшов висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідачів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумах: 103938,50 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 1565396,34 грн. та 5713696,71 грн., що разом складає 7279093,05 грн., та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі - 3654, 00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн, що стверджується платіжним дорученням № 1054 від 11.02.2014р.

Outcome: approved