Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

позивач Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , про відібрання дітей. Свої вимоги мотивує тим, 04 січня 2019 року у відділ «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення у телефонному режимі від працівників Франківського відділу Львівського міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді про те, що за адресою: [ADDRESS] , неналежне виконання батьківських обов`язків батьками, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння та продовжують розпивати алкогольні напої, у квартирі перебуває двоє дітей віком 17-и та 10-и років. Виїхавши за вказаною адресою працівники відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спостерігали наступне. У квартирі речі порозкидані, брудно, приміщення не провітрене, одяг скинутий на купи, багато порожніх пляшок з під алкоголю, загальний безлад. У квартирі перебували працівники патрульної поліції. Також у квартирі перебували жінка та мужчина. Жінка за візуальними ознаками у стані сильного алкогольного сп`яніння, лежить на ліжку, пересування та мовлення дуже ускладнені. Мужчина , також візуально у стані алкогольного сп`яніння, проте в міг повідомити свої дані та присутніх у квартирі. Працівники патрульної поліції повідомили, що у сусідній кімнаті у ліжку є дівчина 17 річного віку, яка повідомила, що хворіє, оскільки застудилась. Проте, якими медикаментами чи в який спосіб лікується повідомити не змогла. Мужчина повідомив, що він [PERSON] , [INFO] , проживає у цій та є батьком дітей, та анкетні дані жінки - [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю дітей, надав свідоцтва про народження дітей. Діти називаються [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини: Серія [NUMBER] , актовий запис №595, видане 07.07.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини: Серія [NUMBER] , актовий запис №126 видане 13.01.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівького міського управління юстиції. 04.01.2019 року проведено позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому прийнято рішення рекомендувати Франківській районній адміністрації ЛМР, як органу опіки та піклування, негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] , і влаштувати у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня». На виконання розпорядження голови районної адміністрації від 04.01.2019 №02 та №03 «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] та влаштування дитини у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» та «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] та влаштування дитини у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» відділом «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з відділом ювенальної превенції Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] , з влаштуванням їх у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», про що повідомлено керівника Львівської місцевої прокуратури №3. Просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просять такий задовольнити та не заперечив щодо заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явивилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечив і представник позивача, з постановленням заочного рішення. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. В статті 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст.151,163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Таким чином, підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання, що вбачається з наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2019 року у відділ «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення у телефонному режимі від працівників Франківського відділу Львівського міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді про те, що за адресою: [ADDRESS] , неналежне виконання батьківських обов`язків батьками, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння та продовжують розпивати алкогольні напої, у квартирі перебуває двоє дітей віком 17-и та 10-и років. Мужчина повідомив, що він [PERSON] , [INFO] , проживає у цій квартирі та є батьком дітей, та анкетні дані жінки - [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю дітей, надав свідоцтва про народження дітей. Діти називаються [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини: Серія [NUMBER] , актовий запис №595, видане 07.07.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини: Серія [NUMBER] , актовий запис №126 видане 13.01.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівького міського управління юстиції. 04.01.2019 року проведено позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини, рішення рекомендувано Франківській районній адміністрації ЛМР, як органу опіки та піклування, негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] , і влаштувати у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня». Відтак на виконання розпорядження голови Франківської районної адміністрації від 04.01.2019 №02 та № 03 «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] та влаштування дитини у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» та «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] та влаштування дитини у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» відділом «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з відділом ювенальної превенції Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] і [PERSON] , з влаштуванням їх у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», про що повідомлено керівника Львівської місцевої прокуратури №3. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відібрання дитини від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини батькам можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібрання. Також суд дійшов висновку про попередження відповідачів щодо зміни ставлення до дітей із покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків у відношенні дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] ,. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також за вимогу немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ст. ст. 150,152,155,160, 164,170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»,

Outcome: approved