Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким визначити її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 15 червня 2017 року в смт.Кириківка Великописарівського району Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] проживали однією сімєю як чоловік та дружина, але без державної реєстрації шлюбу, вели спільне господарство понад 20 років поспіль до дня його смерті. Місце проживання кожного із них було зареєстровано за однією адресою. Тому вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області. Крім того, за життя померлий заповіту не складав, а тому вважає, що має місце спадкування за законом, але при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення свого права на спадкування, їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували шлюбні стосунки та проживання однією сімєю. Сторони в судове засідання не зявились, але надали заяви про слухання справи в їх відсутність, позивач на позовних вимогах наполягає, а відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з відсутністю у судовому засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено, 15 червня 2017 року в смт.Кириківка Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-БП №287710, виданим 19 червня 2017 року виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області ( а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,70 га., що розташована на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії I-СМ №033644, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №134 від 21 грудня 2001 року імя [PERSON](а.с.9). З довідки Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області №02-38/1205 від 05.09.2017 року слідує, що померлий [PERSON]дійсно був зареєстрований та проживав з 31.07.1996 року до дня смерті 15.06.2017 року в селищі Кириківка, по вул.Річкова, 74 Великописарівського району Сумської області, разом з співмешканкою [PERSON], [INFO].Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області не посвідчувався, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.10, 25-26). Згідно довідки Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області №3201 від 08.09.2017 року [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в [INFO], з 10.08.1988 року і по сьогоднішній день. Проживала разом з співмешканцем [PERSON] з 31.07.1996 року до дня його смерті та вела спільне господарство (а.с.11). З матеріалів, доданих до позовної заяви, слідує, що приватним нотаріусом Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] згідно повідомлення №817/02-14 від 05.09.2017 відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності свідоцтва про шлюб між нею та померлим 15 червня 2017 року [PERSON], а довідка з місця проживання не містить необхідних відомостей про період проживання її із спадкодавцем за однією адресою (а.с.6). З копії спадкової справи №206/2017 рік щодо майна померлого 15 червня 2017 року [PERSON], наданої приватним нотаріусом Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], слідує, що після смерті [PERSON], який помер 15 червня 2017 року, 05.09.2017 року заведена спадкова справа, але свідоцтва про право на спадщину не видавалися(а.с.21-27). Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В ст.1218 ЦК України\~зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.\~1269, 1270 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях\~1261,1265\~цього\~Кодексу. Ст. 1264 ЦК України\~встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно розяснень, викладених у п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка постійно проживала разом з [PERSON] до дня його смерті за однією адресою, вела спільне господарство. Інші спадкоємці відсутні. За змістом ст.1264 ЦК України\~особи, які відносяться до четвертої черги спадкоємців за законом, повинні відповідати таким двом вимогам: вважатися членом сім'ї спадкодавця; проживати зі спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років саме на день відкриття спадщини. Інших умов для спадкування в четверту чергу закон не визначає. Щодо спадкування у четверту чергу, то спільне проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини є визначальним для тих осіб, які не відносяться до першої, другої та третьої черги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved