Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач ставить питання про зобов'язання відповідача зняти арешт з легкого автомобіля марки ГАЗ, моделі 24, 1980 року випуску, типу легковий седан - В, номер шасі [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний [NUMBER] Свої вимоги мотивує тим, що успадкувала автомобіль від батька [PERSON]. Згідно відповіді виконавчої служби у відділі не зареєстровані та не перебувають виконавчі провадження відносно [PERSON] Таким чином, накладений на транспортний засіб арешт перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник позивача подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог. Представник відповідача проти позову не заперечував, поклався на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 1 жовтня 2018 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового розгляду на 21 листопада 2018 року. 21 листопада розгляд справи відкладено до 26 грудня 2018 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що згідно картки арешту АМТ, 9 вересня 2005 року Ковпаківським Відділом ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ, моделі 24, 1980 року випуску, типу легковий седан - В, номер шасі [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний [NUMBER], належний [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого [PERSON], вищевказаний автомобіль належить [PERSON] (а.с.9). 20 вересня 2018 року позивач звернулася з заявою до Ковпаківського відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області з заявою про зняття арешту (а.с.14). Була надана відповідь, що згідно перевірки даних АСВП, виконавчі провадження щодо стягнення зі [PERSON] у відділі не зареєстровано (а.с.16). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Таким чином необхідність в арешті майна відсутня. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. За наявності арешту (обтяження) порушується право приватної власності, внаслідок чого позивач позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися автомобілем на власний розсуд. Вказана обставина порушує права позивача, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved