Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 14.01.2016р.. В позові позивачка просить збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів з 632грн до 727грн на місяць на утримання їх доньки [PERSON], 2008р.н., до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що розмір аліментів встановлювався у квітні 2015р. коли прожитковий мінімум на дитину складав 1286грн на місяць. На теперішній час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років збільшився до 1455грн на місяць. Споживчі ціни збільшились, а тому виникла необхідність для збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик був направлений відповідачеві рекомендованим листом разом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Разом з тим, надіслана кореспонденція повернулася до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою та неявкою до відділу поштового зв'язку за поштовим повідомленням, що в контексті положень ч.5 ст.74 ЦПК суд розцінює як повідомлення відповідача належним чином. Позивачка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка пояснила, що на встановлений рішенням суду від 02.04.2015р. розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на рівні 632грн на місяць, на теперішній час неможливо забезпечити дитину. Оскільки прожитковий мінімум на дитину 6-18років збільшився до 1455грн, то вона просить визначити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на рівні 727грн, що відповідає 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.03.2015р. №124 - підтвердила позицію позивачки та просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на економічні зміни в державі та зростання споживчих цін. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 02.04.2015р. (а.с.15-16) з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 632грн на місяць до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи такий розмір аліментів суд виходив з того, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою, має нестабільні одноразові заробітки. На утриманні [PERSON] перебуває малолітній син [PERSON], [INFO].. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Крім того, суд враховував наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у зв'язку із додатковими витратами на дитину через її хворобу. З урахуванням цих обставин, беручи до уваги рівний обов'язок батьків по утриманню дитини, виходячи з того, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складав 1286грн, суд визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі на рівні 632грн на місяць. Зазначені обставини встановлені рішенням суду, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. З пояснень позивачки вбачається, що на теперішній час обставини, які були враховані апеляційним судом при ухваленні рішення від 02.04.2015р., не змінилися. Натомість розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки в якості додаткових витрат на дитину збільшений до 350грн на місяць. Таким чином, на теперішній час позивачка отримує в місяць від відповідача аліменти на утримання їх доньки в розмірі 632грн та аліменти на додаткові витрати в розмірі 350грн. Стан здоров'я дитини - [PERSON], [INFO] - до теперішнього часу залишається незадовільним через наявність хронічних хвороб, що стало підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки коштів для покриття додаткових витрат на утримання дитини. На теперішній час позивачка також не працює і її єдиним доходом є пенсія по інвалідності в розмірі близько 1100грн. Станом на квітень 2015р. розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років складав 1286грн, а з 01.09.2015р. - 1455грн. У зв'язку з підвищенням вартості прожиткового мінімуму позивачка вимагає збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, а тому звернулась до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник з сімейних правовідносин із забезпечення утримання дитини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК. Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів стало збільшення, передбаченого законом, прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років та зростання індексу споживчих цін. Разом з тим, зазначені обставини не є самі по собі підставою для збільшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів, а мають розглядатись в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.192 СК. Прожитковий мінімум для основних демографічних верств населення визначається щороку відповідним Законом і змінюється протягом року. Зазначена обставина враховується судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Законом передбачено захист прав дитини від зростання споживчих цін, якщо розмір аліментів визначений в твердій грошовій сумі. Так положеннями ч.2 ст.184 СК передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Так у постанові від 06.11.2013р. по справі №6-113цс13 Верховний Суд України виклав правову позицію відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином, зміна розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до положень Закону України від 15.07.1999р. №966-XIV «Про прожитковий мінімум» формується з урахуванням зміни індексу споживчих цін на вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, не є самостійною підставою для зміни розміру стягуваних за рішенням суду аліментів без наявності підстав, передбачених ст.192 СК. Враховуючи, що сімейний та матеріальний стан, стан здоров'я позивачки і відповідача не змінився з моменту ухвалення судом рішення від 02.04.2015р. про визначення аліментів в твердій грошовій сумі на рівні 632грн, що зазначає сама позивачка, то позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, то питання про відшкодування судових витрат не розглядається. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed