Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 06.08.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено заяву - договір №25077958 на оформлення банківських продуктів, відповідно до якої останньому було відкрито рахунок на суму 65 5836,00 грн., зі сплатою 0,0001 % річних за користування кредитною лінією, 0,0001 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконані належним чином в результаті чого, станом на 05.10.2016 р. виникла заборгованість, що становить 61 614,84 грн., з яких: 47 389, 63 грн. - сума ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником, 14 225,20 грн. - прострочений ліміт кредитування, що залишилась неповернутою. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 43), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, який про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 38, 40, 47), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.08.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено заяву - договір на оформлення банківських продуктів №25077958, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 65 583,00 грн., зі сплатою мінімального щомісячного платежу - 3,3 % від суми кредиту, до 15 числа кожного місяця, зі сплатою 0,0001 % річних за простроченими розрахунками, 0,0001 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом, термін кредитування - 1 рік (а.с. 9-22). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку клієнта за період з 06.08.2015 р. по 05.10.2016 р. (а.с. 6-8). Проте, відповідно до розрахунку суми боргу, наданого позивачем, відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання по кредиту в результаті чого, станом на 05.10.2016 р. розмір заборгованості становить 61 614,83 грн., з яких: 47 389,63 грн. - сума ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником, 14 225,20 грн. - сума простроченного ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником (а.с. 5). Даний розрахунок відповідачем, який повідомлявся судом належним чином, не спростований, жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості та може покласти його в основу рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови по заяві - договору на оформлення банківських продуктів, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 61 614,83 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved