Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач - ТОВ «УЮТ-2011» звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) за період з 01.02.2014 по 01.12.2017 в розмірі 3704,32 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 1074,06 грн., 3 % річних в розмірі 181,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ТОВ «УЮТ-2011» з 01 лютого 2014 року розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Інгулецького району міста Кривого Рогу, в тому числі й будинку № 13 по пр. Перемоги, на підставі договору з Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. Позивач надає відповідачу послуги в порядку Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Оскільки спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна в такому будинку, а тому повинні оплачувати послуги, що отримують, відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За період з 01.02.2014 по 01.12.2017 позивач надав відповідачу послуги на суму 3704,32 грн. Як зазначив позивач, в порушення вищезазначених норм, відповідач не виконав своїх обов'язків щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість перед позивачем у розмірі 3704,32 грн. Крім того, відповідно до положень ст.625 ЦК України відповідачу було нараховано інфляційні витрати за весь час прострочення, тобто за період з 01.02.2014 по 01.12.2017 в розмірі 1074,06 грн., та три проценти річних від простроченої суми, що за той же період становить 181,36 грн. Як зазначає позивач, через наявність заборгованості ТОВ «УЮТ-2011» звертався до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу, але судовий наказ №213/693/17 від 31.03.2017 було скасовано ухвалою суду від 09.06.2017, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Відповідач [PERSON] в установлений нормами ЦПК України строк надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що твердження Позивача про надання їй послуг на суму 3704,32 грн. за період з 01.02.2014 по 01.12.2017 є неправдивими та не підтверджені належними доказами, оскільки інформація про стан особового рахунку №13083, розрахунок суми інфляції, розрахунок 3-х відсотків річних, складені Позивачем в односторонньому порядку. Крім того, посилається на норми статей 638, 639, 640 ЦК України, якими встановлені загальні вимоги щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів, відповідно до яких договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Також відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на положення пунктів 3,4,8 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких, до порушень прав споживачів віднесені, зокрема, такі порушення: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Зазначає, що виконавець ЖКП зобовязаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання ЖКП з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором (ст.ст. 20, 21 Закону). У свою чергу, при виконанні вищеназваних умов, споживач зобов'язаний укласти Договір на надання ЖКП та оплачувати їх у строки, встановлені Договором або Законом. Крім того, зазначила, що раніше проблем з підприємствами, що обслуговували будинок по пр.Перемоги,13, у неї не виникало. Угоди укладались відповідно до чинного законодавства, послуги надавались та нею оплачувались. З 01.02.2014 надання комунальних послуг здійснює ТОВ «УЮТ-2011». 22 березня 2014 року представником ТОВ «УЮТ-2011» їй було запропоновано укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, уважно вивчивши який, вона вирішила, що умови договору не відповідають чинному законодавству, а саме положенням ст.ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанові КМУ України №529 від 20.05.2009 щодо дотримання умов типового договору. Тому, 16.06.2014 в порядку ст.646 ЦК України нею було надіслано на адресу ТОВ «УЮТ-2011» заяву про згоду укласти договір на інших умовах, з урахуванням вимог чинного законодавства до таких договорів, а саме положень Постанови КМУ №529, яку було отримано представником «УЮТ-2011» 19.06.2014. Але підприємство відмовилось привести умови договору з нею до вимог законодавства у сфері житлово- комунальних послуг та продублювало договір у попередній редакції. Відповідач зазначає, що інші її спроби укласти договір на законних підставах також залишились без результату. У своїх відповідях представники Товариства злісно ігнорували вимоги закону, ухилялись від розгляду її пропозицій по суті, автоматично дублювали попередні відповіді та екземпляр договору. Вважає, що ТОВ «УЮТ-2011» ухилилось від приведення істотних умов договору у відповідність до вимог чинного законодавства, угоду про надання послуг з нею не було укладено саме з вини товариства, що нею розцінюється як те, що послуги Позивачем не надавались, прибирання та обслуговування свого нежитлового приміщення та прилеглої до нього території (в тому числі вивіз сміття, зовнішні роботи, прибирання снігу) на момент часу - 27.05.2017 включно, здійснювались нею за її власний рахунок та власними силами, отже заборгованість перед ТОВ «УЮТ-2011» за вказані послуги виникнути не могла. Відповідач просить врахувати, що за відсутності договору між сторонами та фактичної відсутності надання послуг, ТОВ «УЮТ-2011» було безпідставно нараховано платню за уявні послуги, тим самим утворився штучний борг з її боку перед цим підприємством, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог просить відмовити /а.с. 27-29/. Отримавши від Відповідача відзив, Позивач надав відповідь на нього, в якому зазначив, що процедура проведення конкурсу щодо визначення балансоутримувача багатоквартирних житлових будинків регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг». Враховуючи конкурсний порядок визначення управителя, умови укладеного з балансоутримувачем Договору, а також те, що надання житлово-комунальних послуг є обовязком виконавця, а споживачі, у свою чергу, зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, представник позивача зазначає, що відсутнє чинне законодавство, яке б передбачало необхідність отримуватие замовлення від кожного окремого споживача. Оскільки позивач та відповідач є учасниками правовідносин з надання виконавцем та своєчасної оплати споживачем вартості одержаних житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, а також відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконкому Криворізької міської ради 27.12.2011, Позивачем було надано Відповідачеві послуги з утримання будинку, споруд, прибудинкової території за період з 01.02.2014 по 01.12.2017 на загальну суму 3704,32 грн. Позивач підкреслив, що дані послуги надавались всьому житловому будинку, а не одноособово конкретному споживачу, всі співвласники житлових і нежитлових приміщень несуть солідарну участь в оплаті за дані послуги залежно від своєї частки у майні будинку, тобто ТОВ «УЮТ-2011» забезпечує утримання будинку та прибудинкової території, а не особисто належного Відповідачу приміщення. Після отримання Відповіді на відзив, Відповідач в установлений строк надіслала до суду та на адресу Позивача заперечення, в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що до повноважень органів місцевого самоврядування не входить встановлення обовязкового переліку послуг і це не є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, які виникають виключно згідно норм, передбачених ЦК України, зокрема ст.11, згідно з якою підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема, є договори та інші правочини. Просила врахувати, що відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, водночас між нею та Позивачем жодного договору не укладалось, вона зі свого боку здійснила всі можливі дії для укладання договору з ТОВ «УЮТ-2011». Крім того, зазначила, що положеннями ч.3 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що нежитлове приміщення це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним обєктом нерухомого майна. Також посилається на те, що прилеглу до належного їй приміщення земельну ділянку, вона орендує в Широківській районній державній адміністрації Дніпропетровської області, згідно з договором від 04.08.2004 строком на 25 років, самостійно її прибирає за власний кошт. Також вона не співвласником електричного обладнання та електричної мережі будинку, оскільки належне їй приміщення підключено до електромережі окремим договором від 27.04.2009 з Широківськими РЕС, та не використовує електрообладнання будинку по пр. Перемоги, 13, о тому нарахування Позивачем їй плати за ці послуги також не обгрунтовано, і вимоги позову в цій частині вона також не визнає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач підтримала обставини, викладені у відзиві та просить у задоволенні позову відмовити з врахуванням наданих нею заперечень. При цьому не заперечувала факту отримання певних послуг від ТОВ «УЮТ-2011», однак наполягала, що підстав оплачувати такі послуги у неї немає, оскільки запропонований нею тариф на ці послуги так і не було погоджено, а тому договір укладено не було. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачем ТОВ «УЮТ-2011» надаються послуги з утримання будинку за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 13, та прибудинкової території. Відповідач є власником приміщення № 62 в зазначеному будинку, що сторонами не оспорюється. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено Порядок\~формування тарифів, в тому числі на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На виконання цієї Постанови, з метою належного забезпечення споживачів міста послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Рішенням Криворізької міської ради від 27.12.2011 № 435 встановлено тарифи на зазначені послуги для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) окремо по кожному будинку на рівні, встановленому для населення міста /а.с.55/. Встановлено, що Відповідач не підписала Договір № 220314/15/3 від 22.03.2014 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, складений Позивачем, та 15.06.2014 направила постачальнику комунальних послуг заяву про згоду класти договір на інших умовах /а.с.32, 36/. На цю заяву директором ТОВ «УЮТ-2011» 23.06.2014 на адресу Відповідача направлено листа за № 278, в якому зазначено, що постачальником послуг будуть враховано деякі пропозиції споживача, але було наголошено на необхідності в найкоротший термін підписати одержаний проект договору, та зазначено, що відмова споживача від укладення договору суперечить вимогам ст.ст.6, 627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /а.с.37-38/. 11 серпня 2014 Відповідач знов направила на адресу ТОВ «УЮТ-2011» свій проект договору /а.с.40-42/. Згідно з наданими представником Позивача доказами, на обслуговуванні ТОВ «УЮТ-2011» знаходиться будинок за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 13, на утримання якого Позивач несе витрати, що підтверджено відповідною інформацією /а.с.56-109/. Сторони не оспорюють той факт, що приміщення, яке належить Відповідачу, знаходиться у будинку, що обслуговує Позивач. За приписами ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав». Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Належних доказів тому, що відповідач зовсім не користується послугами, що надає позивач, суду не надано. Заперечення відповідача про те, що вона не користується електричною мережею будинку, оскільки належне їй приміщення підключено до електромережі окремим договором, суд приймає до уваги. Водночас, враховує, що відповідач в своїх запереченнях не навела розрахунку суми, яку вона, на її думку, не повинна сплачувати за послуги з освітлення місць загального користування в будинку, як і не надала її в судовому засіданні, а тому, з огляду на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які є підставою для зменшення суми заборгованості саме на розмір за послуги з обслуговування електромереж. Суд критично ставиться до пояснень відповідача в тій частині, що уклавши договір на оренду прилеглої до належного їй приміщення земельної ділянки, вона самостійно її прибирає за власні кошти, у звязку з чим не має нести відповідальність за прибирання прибудинкової території, оскільки згідно з наданими позивачем доказами, площа земельної ділянки, яку вона орендує, становить 25,80 кв.м., що від загальної площі прибудинкової території будинку по пр. Перемоги № 13 становить тільки 0,06 %. Таким чином, незважаючи на відсутність підписаного між сторонами у справі договору, суд вважає, що відповідач користується послугами позивача, а отже вважається такою, що приєдналася до типового договору. Водночас, суд вважає за необхідне врахувати правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13, відповідно до якої Законодавством передбачений двосторонній обовязок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим відмова на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, не береться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Внаслідок недобросовісного виконання зобовязань, передбачених Законом, у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 3704,32 грн., що підтверджується наданим Позивачем рахунком. Іншого Відповідачем не доказано. Відповідно до положень ст.625 ЦК України споживачу нараховано інфляційні витрати за час прострочення зобовязань у розмірі 1074,06 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 181,36 грн., про що надано відповідний розрахунок, з яким суд погодився /а.с.7/. Судом також встановлено, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, та Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу 31.03.2017 видано судовий наказ у справі №213/693/17, яким було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «УЮТ-2011» заборгованість за період з 12.02.2014 по 01.01.2017 у розмірі 2550,93 грн., інфляційні витрати у розмірі 890,40 грн. та 3 % річних в сумі 108,20 грн., який ухвалою від 09.06.2017 було скасовано /а.с.22/. Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до обов'язків споживача входить оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 цього Закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Виходячи з положень зазначених норм закону, власники житла зобовязані його утримувати. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Суд вважає слушною думку представника позивача про те, що ТОВ «УЮТ-2011» щомісячно виставляє своїм споживачам рахунки, тому отримуючи комунальні послуги неналежної якості, або за тарифами, з якими споживач не погоджується, відповідач не позбавлена права звернення до постачальника цих послуг з заявою про здійснення перерахунку нарахованих сум. Те, що відповідач користується послугами позивача, вбачається із її листів, надсилаємих нею, починаючи з 2014 року, до ТОВ «УЮТ-2011». Водночас, відповідач не надала доказів того, що вона зверталася до постачальника послуг з заявами про перерахунок нарахованих їй сум, що свідчить про те, що відповідач не намагалася вирішити питання щодо неякісного або не в повному обсязі надання послуг. Оскільки судом встановлено, що відповідач є власником нежитлового приміщення в будинку, який обслуговується підприємством Позивача, Відповідач користується послугами, а тому суд вважає, що Відповідач повинна сплачувати за них. Суд вважає, що Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що його права стосовно своєчасного та повного отримання оплати послуг порушено Відповідачем, у звязку з чим вони підлягають відновленню. Оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача, то підлягає стягненню з відповідача судовий збір, який сплачений позивачем під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу (800,00 грн.) та з цією позовною заявою (800,00 грн.).

Outcome: approved