Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вказав, що згідно з умовами договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2004214678 від 13.06.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON]. Згідно Кредитного договору №2004214678 від 13.06.2013 року відповідачеві [PERSON] був наданий кредит у сумі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень зі строком повернення до 13.06.2016 року. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання прийняти, належним чином використати та повернути дані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених в Кредитному договорі. Однак відповідач не виконує умови Кредитного договору. Станом на 10.11.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором №2004214678 від 13.06.2013 року становить 222167 (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім) гривень 76 копійок, з яких: 16150 (шістнадцять тисяч сто пятдесят) гривень 93 копійки - заборгованість за кредитом; 1 (одна) гривня 63 копійки - сума відсотків за користування кредитом; 6015 (шість тисяч пятнадцять) гривень 20 копійок - сума комісії. Добровільно повертати борг відповідач не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця його проживання, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача. Представником позивача дано письмову згоду на проведення заочного розгляду справи заява вх.№674 від 01.02.2017. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2004214678 від 13.06.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, внаслідок укладення договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №2004214678 від 13.06.2013 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Із досліджених судом письмових доказів копії договору №2004214678 від 13.06.2013 про надання споживчого кредиту, договору добровільного страхування держателя кредитної картки 06/08/[NUMBER], специфікації до заяви на отримання споживчого кредиту, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір №2004214678 від 13.06.2013, на підставі якого відповідачу було надано позивачем кредит у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, комісію згідно із графіком платежів. Строк повернення кредиту до 13.06.2016 року Однак, як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач не виконав своїх зобовязань та допустив заборгованість станом на 10.11.2016 у сумі 222167 (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім) гривень 76 копійок, з яких: 16150 (шістнадцять тисяч сто пятдесят) гривень 93 копійки - заборгованість за кредитом; 1 (одна) гривня 63 копійки - сума відсотків за користування кредитом; 6015 (шість тисяч пятнадцять) гривень 20 копійок - сума комісії. Судом також встановлено, що відповідно до п.1.2 кредитного договору Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. Відповідно до п.1.4 умов кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені Кредитним договором не пізніше 13.06.2016 року. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими ОТП «Банк» зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачеві [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач\~зобовязався повернути кредит та проценти за користування кредитом до 13.06.2016. Зобовязання по кредитному договору відповідачем не виконані, станом на 10.11.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 222167 (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім) гривень 76 копійок, з яких: 16150 (шістнадцять тисяч сто пятдесят) гривень 93 копійки - заборгованість за кредитом; 1 (одна) гривня 63 копійки - сума відсотків за користування кредитом; 6015 (шість тисяч пятнадцять) гривень 20 копійок - сума комісії. Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» і стало кредитором за кредитним договорами укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, тому в позивача виникли підстави для звернення до суду щодо вирішення вказаного спору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору у сумі 222167 (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім) гривень 76 копійок. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.11, 14, 512, 514, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України.

Outcome: approved