Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 02.12.1980 р. по 01.07.1992 р. та з 01.06.2001 р. по 13.12.2011 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 13.12.2011 р. його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання №65 від 28.10.2011 р.,- позивачеві були встановлені наступні професійні захворювання: ХОЗЛ токсико пилової етіології І ст., фаза загострення. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. професійного характеру (основний діагноз). ІХС. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 1 ст. Гіпертензивне серце. СН І ст. диастолічної дисфункції. ЛЖ І типу. Компенсаторний еритроцитоз. Шийний остеохондроз хребта, помірно виражений плечелопатковий периартроз, S більше D. Хронічний гепатохолецистит. Спленомегалія. Анізометропія, простий міопічний астигматизм лівого ока. Пресбіопія (супутній діагноз). Причиною виникнення хронічного професійного захворювання згідно акту № 65 від 28.10.2011 р. є недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки Фтизіатричної МСЕК м.Суми від 17.01.2012 р.,- ступінь втрати працездатності у позивача склала 30% первинно, безтерміново. У звязку з цим позивач потребує медикаментозного лікування, лікування у реабілітаційній установі захворювання органів дихання. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди товариством. На виконання положень закону за час роботи в товаристві [PERSON] був забезпечений засобами індивідуального захисту, спецодягом, взуттям згідно нормативів. Будь яких скарг щодо неотримання засобів індивідуального захисту позивача за час роботи по професії електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих на роботах із застосування флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, не надходило. Також зазначила, що під час укладання трудового договору з [PERSON] товариство проінформувало його про умови праці та про наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх випливу на здоровя позивача та його право на пільги та компенсації за роботу. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 02.12.1980 р. по 01.07.1192 р. та з 01.06.2001 р. по 13.12.2011 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 6-8). З копії повідомлення про професійне захворювання (отруєння) вбачається, що факторами виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійні захворювання у [PERSON] є токсико пиловий, виробничий шум (а.с.9). [PERSON] № 65 розслідування хронічного професійного захворювання від 28.10.2011 р., - [PERSON] було встановлено діагноз: ХОЗЛ токсико пилової етіології І ст., фаза загострення. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. ІХС. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 1 ст. Гіпертензивне серце СН І ст. з диастолічною дисфункцією. ЛЖ І типу. Компенсаторний еритроцитоз. Шийний остеохондроз хребта, помірно виражений плечелопатковий периартроз, S більше D. Хронічний гепатохолецистит. Спленомегалія. Анізометропія, простий міопічний астигматизм лівого ока. Пресбіопія (супутній діагноз) (а.с.10). З виписки з історії хвороби № 08-06/1190 вбачається, що [PERSON] з 26.09.2011 р. по 17.10.2011 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково - дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ХОЗЛ токсико пилової етіології І ст., фаза загострення. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. ІХС. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 1 ст. Гіпертензивне серце СН І ст. з диастолічною дисфункцією. ЛЖ І типу. Компенсаторний еритроцитоз. Шийний остеохондроз хребта, помірно виражений плечелопатковий периартроз, S більше D. Хронічний гепатохолецистит. Спленомегалія. Анізометропія, простий міопічний астигматизм лівого ока. Пресбіопія (супутній діагноз) (а.с.12). Відповідно до довідки МСЕК від 30.12.2011 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 30 % безтерміново, первинно (а. с. 11, 19-22). Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні та шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 30 % втрати професійної працездатності безтерміново, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 7500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в доход держави.

Outcome: partial