Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач Рожковицька сільська рада Середино-Будського району Сумської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вказаний житловий будинок перебуває на балансі Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області та є комунальною власністю, згідно з погосподарською книгою як наймач у цьому будинку зареєстрована відповідач, яка понад вісім років не проживає в ньому без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в ньому відсутні її особисті речі. Оскільки реєстрація відповідача [PERSON] створює позивачу перешкоди в реалізації права власності, просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі. Відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі також не надходили. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що відповідно до копії інвентарної картки №2 обліку основних засобів в бюджетних установах житловий будинок за адресою [ADDRESS] перебуває на балансі Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області /а.с.8/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області від 23.01.2020 №46 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , даний будинок знаходиться на бухгалтерському обліку Рожковицької сільської ради та належить до комунальної власності сільської ради; [PERSON] не проживає в будинку протягом восьми років /а.с.11/. З акта встановлення фактичного проживання громадян за адресою [ADDRESS] від 23.01.2020, складеного дільничним офіцером поліції Козловим М.О., депутатом по виборчому округу Арсеніной Л.В., сусідами [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не проживає у с.Рожковичі Середино-Будського району Сумської області протягом восьми років /а.с.13/. Вказані обставини підтверджуються й показами свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] показав, що постійно мешкає у с.Рожковичі Середино-Будського району Сумської області та відповідача [PERSON] , яка раніше мешкала за адресою [ADDRESS] разом із чоловіком та доньками, не бачив ні за вказаною адресою ні взагалі у с.Рожковичі близько шести років. Свідок [PERSON] показала, що вона мешкає навпроти будинку [ADDRESS] , добре знає родину [PERSON] , остання з 2009 року протягом двох років періодично виїзжала до Сполучених Штатів Америки, після чого взагалі перестала з`являтися за вказаною адресою та у с.Рожковичі. Свідок повідомила, що особисто бачила як донька та зять відповідача вивозили всі речі зі спірного будинку. Жодних перешкод для проживання у [PERSON] не було. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 ст. 71 ЖК Української РСР закріплено перелік випадків, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Згідно з ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинках державного чи громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Дослідженими доказами підтверджено, що відповідач з 2011 року не проживає у вказаному будинку, жодної участі в утриманні житла не приймає, поважних причин такої відсутності протягом всього вказаного періоду судом не встановлено. З огляду на вищенаведене, позов про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved