Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач у в березні 2020 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.08.2018 р. сторони уклали договір б/н у вигляді заяви про приєднання № 502123911 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого банк встановив клієнту кредит на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 50 000,00 грн., зі сплатою 38 % річних. Банк свої зобов`язання виконав, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.01.2020 р. розмір заборгованості становить 58 685,58 грн., з яких: сума заборгованості - 49 896,98 грн., відсотки - 7523,07 грн., заборгованість за РКО - 528,48 грн., загальна сума нарахованої пені - 601,92, 3 % річних на суму простроченого кредиту - 102,81 грн., 3 % річних на суму нарахваних та несплачених відсотків - 32,31 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 10.03.2020 року розгляд справи за клопотанням позивача призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 39-40). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2018 р. відповідач звернувся до банку із заявою про приєднання № 502123911 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 8-9), відповідно до умов якої відповідач приєднався до договору в редакції, яка розміщена на інтернет-сторінці банку, та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського вкладу (п. 3.1 заяви). Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (п. 3.2). Клієнт підтвердив, отримав, ознайомився і погодився з правилам користування карткою, тарифами (п. 5.5). Відповідно до умов заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 14.08.2018 р. відповідач погодився на розмір кредиту в сумі 25 000,00 грн., строком кредитування 60 міс., зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами (п. 6.3, п. 6.5.1) (а.с. 14). В силу п. 6.6 заяви визначено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розділ 9 п. 1.14 визначено, що за користування кредитом клієнт зобов`язаний cплачувати банку проценти в порядку та розмірах - визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в додатку №1 до договору (40 %), - в разі зміни умов кредитування. Пунктом 9.1 розділу 9 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи від дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. 03.06.2019 року відповідач звернувся до банку із заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії до 50000,00 грн. (а.с. 13-14) Встановлено що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 13.01.2020 р. розмір заборгованості становить 58 685,58 грн., з яких: сума заборгованості - 49 896,98 грн., відсотки - 7523,07 грн., заборгованість за РКО - 528,48 грн., загальна сума нарахованої пені - 601,92, 3 % річних на суму простроченого кредиту - 102,81 грн., 3 % річних на суму нарахваних та несплачених відсотків - 32,31 грн. (а.с. 11). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 58 685,58 грн., що свідчить про неналежне виконання останньою умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved