overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач прохає: - визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS]; В судове засідання позивачка не з'явилася, надали заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст. 74 п. 5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився, в зв'язку з чим у справі постановлене заочне рішення, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] і постійно в ньому проживає. Зазначене домоволодіння належить їй на праві власності на підставі технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23.12.2003 року. Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як визначено в ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Факт реєстрації відповідача у вказаному домоволодінні підтверджується довідкою СГІРФО Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області від 27.11.2014 року, та довідкою Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №695 від 21.11.2014 року. Викладене свідчить про порушення законних прав позивачки з боку відповідача, а тому вона має право на захист свого права у спосіб і порядок, який сама вважає необхідним і достатнім, якщо це не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», покладає на особу обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, чого відповідачем не зроблено до цього часу. Приймаючи рішення про задоволення позову частково, суд виходить із положень ст. 7 вищезгаданого Закону, де зазначено, що однією із підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Крім зазначеного вище, права власника житлового будинку (квартири) регламентовані також ст. ст. 150-155 ЖК України. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав у відмові позивачці, як повноправному власнику домоволодіння, у вибраному нею способі захисту своїх законних прав та інтересів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач прохає: - визнати відповідачку такою, що втратив право користуватися житлом, що знаходиться по [ADDRESS]; · зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області зняти з реєстрації відповідача із приватного житлового господарства, що знаходиться по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач викликана до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст. 74 п. 5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явилася, в зв'язку з чим у справі постановлене заочне рішення, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином усвідомленою про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] і постійно в ньому проживає. Зазначене домоволодіння належить йому на праві власності на підставі технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське БТІ від 03.11.2014 року. Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як визначено в ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Факт реєстрації відповідачки у вказаному домоволодінні підтверджується довідкою Новосанжарського сектору УДМС в Полтавській області №37/82 від 29.01.2015 року. Однак, в червні 2005 року відповідачка забрала свої речі та залишила домоволодіння позивача, де знаходиться в даний час йому не відомо. Викладене свідчить про порушення законних прав позивача з боку відповідача, а тому він має право на захист свого права у спосіб і порядок, який сам вважає необхідним і достатнім, якщо це не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», покладає на особу обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, чого відповідачем не зроблено до цього часу. Приймаючи рішення про задоволення позову частково, суд виходить із положень ст. 7 вищезгаданого Закону, де зазначено, що однією із підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Крім зазначеного вище, права власника житлового будинку (квартири) регламентовані також ст. ст. 150-155 ЖК України. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав у відмові позивачці, як повноправному власнику домоволодіння, у вибраному нею способі захисту своїх законних прав та інтересів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач прохає - визнати договір купівлі-продажу приміщення Малосолонцівської початкової школи для реконструкції під житловий будинок, яка знаходиться по [ADDRESS] між ним і Кустоловською сільською радою Новосанжарського району, як таким, що відбувся 27 грудня 1993 року, згідно рішення дванадцятої сесії першого скликання Кустоловської сільської ради; - визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться по [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст. 74 п. 5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився, в зв'язку з чим постановлене заочне рішення,відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача,показання свідка [PERSON] ,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 1993 року, був укладений договір купівлі-продажу приміщення Малосолонцівської початкової школи, між [PERSON] і Кустоловською сільською радою Новосанжарського району,для його подальшої реконструкції та проживання. Тітка дружини [PERSON], [PERSON] , яка в той час працювала в колгоспі ім. Пархоменко, Новосанжарського району Полтавської області, дала згоду на отримання коштів з її заробітної плати, для розрахунку з сільською радою за приміщення початкової школи. Про те, що тітка дружини, [PERSON] сплатила кошти за придбання приміщення Малосолонцівської початкової школи, підтверджується квитанціями до приходного касового ордеру від 07.02, 28.02., 25.03., 10.05., 24.06, 13.07., 11.08., 09.09. та від 10.10.1994 року . Кустоловська сільська рада, довідкою від 24 травня 2013 р. № 02-29/167 підтвердила, що документи про сплату під реконструкцію житлового будинку, якого придбав [PERSON] відсутні в сільській раді в зв'язку із закінченням терміну зберігання. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу приміщення Малосолонцівської початкової школи для реконструкції під житловий будинок між сторонами, неможливо, так як необхідні документи в сільській раді відсутні, в зв'язку із закінченням терміну зберігання. В 1995 році [PERSON] побудував житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які знаходяться по вулиці вул. Садовій, 14, Малі Солонці Новосанжарського району. 13 червня 2013 року він отримав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Інвентаризаційна вартість житлового будинку , господарських будівель та споруд становить 196159 грн.. В даному житловому будинку проживає позивач [PERSON] зі своєю сім'єю- дружиною [PERSON] і сином, [PERSON] Виконком Кустоловської сільської ради, довідкою від 16.03.2004 року підтверджує, що житловий будинок [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі № 3, рахунок № 235 розташований в селі Малі Солонці по вулиці Садовій, 14, Новосанжарського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом земельних ділянок площею 3,0284 та 1,5694 га, за кадастровими номерами 3520383700:02:000:0641 та 3520383700:02:000:0640. Своє прохання мотивує тим, що [INFO] року померла її батька [PERSON], якій належали вказані земельні ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 470353, що виданий 03 червня 2002 р. на підставі розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації від 27 травня 2002 року за № 273-р. 06 жовтня 2011 р. батько отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки. [INFO] р. помер її батько. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але їй відмовили, оскільки за життя батько не зареєстрував земельні ділянки на своє ім'я. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Пояснили, що інших спадкоємців немає. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися. Прохають розглянути справу без їхньої участі. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] р. Свідоцтвом про народження позивача підтверджується, що він доводився позивачеві батьком. 06 жовтня 2011 р. нотаріусом йому, як спадкоємцеві за заповітом, було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,60 га, яка належала померлій [INFO] р. його матері - [PERSON] і яка розташована на території Комінтернівської сільської ради. З Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 470353 та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що успадкована земельна ділянка фактично складається з 2 частин площею 3,0284 та 1,5694 га. До теперішнього часу земельні ділянки зареєстровані за [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 вересня 2014 року вбачається, що приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON] з цієї підстави відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право спадкування за законом, оскільки батько позивача не зареєстрував за ним земельні ділянки в передбаченому порядку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд вважає, що з прийняттям спадщини до позивача перейшло і право на спірні земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач прохає визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом житлового будинку № 19 по вул. Українська в м. Вільнянську, Запорізької області після смерті матері [PERSON], померлої 27 лютого 2012 року. Спадкоємцями є позивач та відповідач. У нотаріальній конторі спадкоємець [PERSON] не надала оригіналів правовстановлюючого документа на спірне спадкове майно, тому отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії та отримання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не зявилась, звернулась до суду з заявою про підтримання заявлених вимог. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про визнання позову. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим за наступних підстав. Спадкоємцями є позивач та відповідач. Інших спадкоємців немає. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оскаржується чи не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 18 грудня 2010 року помер [PERSON]. Крім того, 27 лютого 2012 року померла [PERSON] (дружина померлого [PERSON]М.), яка після смерті свого чоловіка фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. На праві власності [PERSON] належав житловий будинок № 19 по вул. Українська в м. Вільнянську, Запорізької області. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом донькою померлої [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач прохає визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними та побутовими приміщеннями та спорудами по [ADDRESS], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4533 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії [NUMBER] виданий 03.07.2006 року, кадастровий номер [NUMBER], земельну ділянку площею 0,600 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії [NUMBER] від 01.12.1994 року та земельну ділянку площею 0,039 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії ЗП від 01.12.1994 року після померлого [INFO] року батька [PERSON]. Спадкоємцем є позивач. Інших спадкоємців немає. У нотаріальній конторі позивач отримав відмову в оформленні права на спадщину у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник позивача наполягає на вимогах. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 серпня 2015 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними та побутовими приміщеннями та спорудами по [ADDRESS], земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4533 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії [NUMBER] виданий 03.07.2006 року, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки площею 0,600 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії [NUMBER] від 01.12.1994 року та земельної ділянки площею 0,039 га, посвідчену державним актом на право приватної власності серії ЗП від 01.12.1994 року. Позивач є єдиним спадкоємцем. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач прохає визнати за ним право власності на 2/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємцем другої черги спадкування за законом після померлого [INFO] брата [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Треті особи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із 2/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» станом на 12.07.2002 року. Згідно довідки Новосанжарської районної державної нотаріальної контори № 515/01-16 від 06.03.2014 року, після померлого [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилася. Як зазначалося вище, треті особи не заперечують проти задоволення позову,що підтверджується відповідними письмовими доказами у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач прохає визнати за ним право власності на виробничі будівлі: бойню, свинарник, склад кормів, кормоцех, які розміщені за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що пайовики-співвласники зазначеного майна, які є відповідачами у справі, передали йому свої частки майна, він розрахувався із ними і тепер бажає узаконити свої права на вказане майно. А оскільки майно не було оформлене у власність самими відповідачами та у них відсутні правовстановлюючі документи на майно, він і звернувся до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідачів не заперечує проти задоволення позову. Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 цього ж Кодексу визначено, що, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ст. 60 цього ж Кодексу, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідачі у справі є пайовиками-співвласниками майна ПСП «Приорілля» Новосанжарського району Полтавської області, що підтверджується відповідними майновими сертифікатами. Своє майно (майнові паї) вони продали позивачу [PERSON], що підтверджується відповідними розписками. Згідно довідок Нехворощанської сільської ради, всі відповідачі проживають та зареєстровані в [ADDRESS]. Наявність відповідного майна підтверджується технічним паспортом на виробничі будівлі,виготовленим ПП Полтавське БТІ »Інвентаризатор» станом на 18.09.2013 року. Викладене свідчить, що фактично між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до ст. 657 ЦК України, такий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Ні позивачем, ні представником відповідачів у судовому засіданні не доведено про існування між сторонами якихось спірних правовідносин з приводу цього. Не надано також сторонами належних доказів щодо неоформлення відповідачами свого права власності на вказане майно , і що така можливість втрачена. Таким чином, суд вважає що позивачем не доведено , в чому ж полягає, з боку відповідачів, порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач прохає визнати за ним право власності на житловий будинок (А-1), житловою площею 27,4 кв. м., загальною площею 51,1 кв. м., літню кухню (Б), сараї (В, в1) погріб (в), колодязь питний (№1), огорожу (№2) та ворота огорожі (№3), що розташовані за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом, після померлого [INFO] року [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлого [INFO] року [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку (А-1), житловою площею 27,4 кв. м., загальною площею 51,1 кв. м., літної кухні (Б), сараїв (В, в1) погріба (в), колодязя питного (№1), огорожі (№2) та ворот огорожі (№3), що розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» станом на 18.09.2014 року. Згідно довідки Новосанжарської районної державної нотаріальної контори № 2595/01-16 від 12.12.2014 року, після померлого [INFO] року [PERSON], заведена спадкова справа №55/2014 від 11.03.2014 року, де єдиним спадкоємцем згідно поданої заяви про прийняття спадщини, є [PERSON], позивач у справі. Так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, відсутня можливість оформлення спадщини у визначеному законом порядку, через нотаріальну контору,що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач прохає визнати за ним право власності на житловий будинок «А-1», що розташований за адресою [ADDRESS], та складається з сіней І площею 8,4 кв. м., сіней II площею 6,3 кв. м., коридору 1-1 площею 5,20 кв. м., кухні 1-2 площею 3,90 кв. м., жилої кімнати 1-3 площею 9,90 кв. м., жилої кімнати 1-4 площею 13,1 кв. м., службової кімнати 1-5 площею 7,2 кв. м., сараю «Б», сараю «В», як за спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача викликаний до суду у встановленому законом порядку, на розгляд справи не з'явився, в зв'язку з чим постановлене заочне рішення,відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку «А-1», що розташований за адресою [ADDRESS], та складається з сіней І площею 8,4 кв. м., сіней II площею 6,3 кв. м., коридору 1-1 площею 5,20 кв. м., кухні 1-2 площею 3,90 кв. м., жилої кімнати 1-3 площею 9,90 кв. м., жилої кімнати 1-4 площею 13,1 кв. м., службової кімнати 1-5 площею 7,2 кв. м., сарай «Б», сарай «В», що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовлений Полтавським БТІ станом на 14.05.1982 року. Згідно довідки Новосанжарської районної державної нотаріальної контори № 97/01-16 від 27.01.2015 року, після померлої [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилася. Так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, відсутня можливість оформлення спадщини у визначеному законом порядку, через нотаріальну контору.

Outcome: approved