Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

позов мотивований тим, що 10.01.2012 року на підставі звернення [PERSON] про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, було призначено тимчасову допомогу в період з 10.01.2012 р. по 30.06.2015 року в розмірі 12\~908,83 грн. Батько дитини відповідач [PERSON] був зобов`язаний за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2011 року сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], проте свого обов`язку не виконував. Враховуючи те, що на претензію щодо повернення зазначених коштів до державного бюджету відповідач не відреагував, це стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2017 року було скасоване заочне рішення від 30.09.2015 року у справі № 127/20437/15-ц за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення коштів і справа призначена до розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених у ньому, просила задоволити позов у повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] звернулась до управління із заявою та подала необхідні документи відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляється від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Управління не уповноважене перевіряти стан виконання рішення про стягнення аліментів, не піддає сумніву надані довідки, тому допомога була призначена з 01.01.2012 року до червня 2015 року в загальній сумі 12\~908,83 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Також просила врахувати, що доказів належного виконання рішення суду представник відповідача не надав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що управлінням не доведений факт ухилення відповідача від сплати аліментів на користь [PERSON] Наголосив, що на його думку [PERSON] не ухилявся від сплати аліментів. Оскільки [PERSON] відмовилась отримувати аліменти в сумі 125 грн. з 2011 року він за рекомендацією державного виконавця відкрив рахунок в банку на ім`я дитини і поповнював його до цього часу. На сьогоднішній день сума, що перебуває на рахунку, становить 8 860,54 грн. Вважає, що саме з вини [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів не виконується, а довідки в ДВС для подання до УПСЗН вона отримувала безпідставно, щоб призначити допомогу від держави, яка була більшою, ніж аліменти, що визначені за рішенням суду. Оскільки відповідач не ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] і між ним та УПСЗН правовідносин не виникло, в задоволенні позову слід відмовити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2011 року у справі № 2-416/2011 зменшено розмір аліментів, які [PERSON] сплачував згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.12.2008 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі з 500 грн. до 125 грн. (а.с. 72). Згідно повідомлення Вінницької дирекції поштамту (а.с. 59) поштові перекази (аліменти), які [PERSON] надсилав на імя [PERSON] на адресу: м.Вінниця, вул. Словянська, 19, адресату не виплачені і повернуті за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання (125 грн. від 05.07.2011 року повернуті 04.08.2011 року; 125 грн. від 29.10.2011 року повернуті 29.11.2011 року, 125 грн. від 20.11.2011 року - повернуті 30.12.2011 року, 125 грн. від 30.12.2011 року повернуті 28.01.2012 року, 125 грн. від 30.01.2012 року повернуті 29.02.2012 року). Відповідно до матеріалів справи [PERSON] зверталась до Управління праці і соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації з заявами про призначення соціальної допомоги 10.01.2012 року, 04.07.2012 року, 08.01.2013 року, 05.07.2013 року, 10.01.2014 року, 03.07.2014 року, 09.07.2014 року, 06.01.2014 року і подавала довідки з Ленінського ВДВС від 03.07.2012 року, від 02.01.2013 року, 03.07.2013 року, 10.01.2014 року, 03.07.2014 року, 05.01.2015 року про те, що не отримувала аліментів від [PERSON] у визначені періоди, які він зобов`язаний був сплачувати на підставі рішення суду у справі № 2-416/2011 про зменшення розміру аліментів. Згідно довідки про виплату тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, [PERSON] з січня 2012 року по червень 2015 року від Управління праці і соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації було отримано 12\~908,83 грн. (а.с. 18). Згідно із Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 (далі Порядок) надається тимчасова державна допомога дітям, зокрема, у випадках невиконання рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення (п.2). Пунктом 12 Порядку передбачено, що якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків і виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] може утримувати свою дитину і сплачувати аліменти у визначеній судом сумі, тому на підставі п. 12 Порядку кошти, що були виплачені [PERSON] у вигляді тимчасової допомоги в розмірі 12\~908,83 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь Управління праці і соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. Заперечення відповідача щодо стягнення коштів суд вважає безпідставними. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] 11.05.2012 року був укладений договір із ПАТ КБ «ПриватБанк» про передачу грошей в розмірі 700 грн. для розміщення на депозитному вкладі (а.с. 60-61). 16.05.2013 року був укладений договір на суму 2\~200 грн.; залишок на рахунку 3\~883,71 грн. 20.05.2014 року укладений договір на суму 3\~900 грн.; залишок на рахунку 5\~625,21 грн. 21.05.2015 року укладений договір на суму 5\~650 грн., залишок на рахунку 7\~324, 42 грн. 24.05.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про передачу коштів в розмірі 7300 грн. для розміщення на депозитному вкладі. Залишок на рахунку станом на 03.11.2017 року 8\~860,54 грн. Вклад продовжений з 27.05.2017 року на 366 днів, по 27.05.2018 року включно (а.с. 68-69). Представник відповідача наголошував, що неодноразово на імя доньки [PERSON] відповідач [PERSON] розміщував депозити в банку, таким чином він не ухилявся від сплати аліментів. Проте, суд враховує, що дані депозитні договори відкриті [PERSON] на своє ім`я і розпорядитись коштами міг лише відповідач. Крім того, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року) відповідач не повідомив відділ ДВС і стягувача про розміщення коштів на депозитному рахунку і про такий спосіб виконання рішення домовленості між стягувачем і боржником не було. Довідки, що видані ВДВС про неотримання [PERSON] аліментів підтверджують встановлені обставини і були надані УПСЗН Вінницької районної державної адміністрації для призначення державної допомоги. Оскільки позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення коштів підлягає задоволенню, але позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом 21.08.2015 року, судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved