overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.03.2008 р. сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та несуміснісь характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з липня 2017 р. сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу у її відсутність, представник позивача у своїй заяві позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 13, 16 ). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15.10.2011 р. сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та несуміснісь характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з жовтня 2016 р. подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій представник відповідачки позов визнаа та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу у його відсутність, позивач у своїй заяві позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 18, 34 ). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповіда представник [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16.07.1986 р. сторони зареєстрували шлюб, дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та несуміснісь характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вже більше 5 р. подружжя спільного господарства не ведуть, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 15.11.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.02.2018 р. розпочато підготовче засідання та відкладено. Ухвалою суду від 28.02.2018 р. підготовче засідання завершено, клопотання відповідачки про надання строку для примирення сторін задоволено. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (ас. 37). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Відповідачка в судове засідання 27.06.2018 р. не з'явилася, подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванянм на лікарняному, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений на іншу дату. Проте, в судове засідання 26.09.2018 р. відповідачка не з?явилась, яка про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає неявку останньої без поважних причини та вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. Судом встановлено, що 16.07.1986 р. позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось через постійні конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, біль п'яти років подружжя спільного господарства не ведуть, наданий судом час для примирення не дав позитивного результату, позивач має бажання розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків не підтримують, при цьому, позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що позивач є власником квартири квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім позивача також зареєстровані [PERSON] - колишя дружина позивача, [PERSON] - син колишньої дружини. Після розірвання шлюбу, відповідачі залишили квартиру, більше року за місцем реєстрації не проживають, проте в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися. Відповідачі не несуть витрат по сплаті комунальних послуг та інших платежів, а тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву, в якій відповідачі позов визнали та не заперечували проти визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16,18), просили розглянути справу у їх відсутність, позивач у своїй заяві позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (ас. 26). Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] повністю визнали позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.10.2017 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.02.2018 року провадження у справі зупинено, подружжю надано строк на примирення. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.11.2018 року поновлено провадження у справі, подружжя не примирилось, справу призначено до судового розгляду. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, шлюб просила розірвати. Відповідач повторно, 20.02.2019 року та 18.03.2019 року в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать наявні у справі зворотні поштові повідомлення. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Між сторонами укладено шлюб 20.09.2013 року. Від цього шлюбу народжений син- [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Наданий сторонам строк для примирення не призвів до збереження сім`ї. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. Від сплати судового збору позивач звільнена (є людиною яка має інвалідність І групи (а.с.3)). Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 року звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 12.11.2008 року між сторонами було укладено шлюб, під час якого у сторін народилися діти Марія, [INFO] та Антон, [INFO]. Сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинені більш ніж два роки, проживають окремо понад рік. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між сторонами є неможливим. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12.11.2008 Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 179. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, що проти позову не заперечив, розгляд справи просив провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.11.2008 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 179. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Іванова». (а.с.7). У шлюбі у сторін народились діти Марія, [INFO] та Антон, [INFO]. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2007 р., у період якого народилися сини - [PERSON] та [PERSON] [INFO] Проте, сімейне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинені, з серпня 2016 р. подружжя шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивач просив зареєстрований з відповідачкою шлюб розірвати та стягнути судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином (ас. 20, 23), про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала, а тому суд на підстав ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2007 р. (ас. 6). Встановлено, що у період даного шлюбу відповідачка [INFO]. народила синів [PERSON] та [PERSON] (ас. 7, 8). Судом встановлено, що сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, при цьому, відповідачка, яка була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов суду не подала. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним, з 2016 р. подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають, подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 23.04.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 820 грн. на картковий рахунок, 27.06.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 2300 грн. Проте відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30406,22 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 23.04.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» ( правонаступником є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 820 грн. на картковий рахунок, 27.06.2012 року кредитний ліміт було збільшено до 2300 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 19.09.2018 року складає 30406,22 грн., з яких 13002,45 грн. - тіло кредиту за період з 01.06.2015 року по 10.09.2018 року; 3568,08 грн. - нараховано процентів за користування кредитом за період з 25.07.2012 року по 31.12.2017 року; 12149,68 грн. - нараховано пені за період з 01.10.2017 року по 19.09.2018 року; 500.00 грн. - штрафу (фіксована частина); 1436,01 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved