Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Представник [PERSON]-[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 47379 грн. 50 коп., 1895 грн. 18 коп. 3 % річних, 492 грн. 75 коп. сплаченого судового збору, а всього 49767 грн. 43 коп. При цьому, посилається на те, що 31.05.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, нотаріально посвідчений, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалась у строк не пізніше 1.11.2012 р. продати [PERSON], а остання зобов'язувалась купити у [PERSON] житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0, 1010 га за цією ж адресою. Покупець [PERSON] передала відповідачу 5000 доларів США, еквівалентну 40000 грн. відповідно до п.3 попереднього договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу. Проте, до 1.11.2012 р. основний договір купівлі-продажу укладений не був і [PERSON] стало відомо, що житловий будинок та земельна ділянка були продані іншій особі за іншою ціною. На неодноразові звернення [PERSON] до відповідача повернути сплачений аванс в розмірі 5000 доларів США [PERSON] отримала лише відмови. [PERSON] повинна повернути [PERSON] еквівалентну суму в розмірі 47379 грн. 50 коп. за офіційним курсом гривні щодо долару США (947, 59 грн. за 100 доларів США), встановлений Національним Банком України станом на 14.03.2014 р. Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинна сплатити позивачу по справі три проценти річних від простроченої суми за час прострочення платежу-16 місяців з 1.12.2012 р. по 1.03.2014 р. включно, що становить 1895 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги уточнила і просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 58245 грн. 53 коп., 3001 грн. 44 коп. 3 % річних, 613 грн. 58 коп. сплаченого судового збору, а всього 61860 грн. 55 коп. Представники відповідача позов не визнали, пояснивши, що відповідно до п.7 попереднього договору сума сплаченого забезпечувального платежу залишається у продавця, бо договір купівлі-продажу нерухомості стався не з вини [PERSON], а з вини позивача по справі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 31.05.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, нотаріально посвідчений, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалась у строк не пізніше 1.11.2012 р. продати [PERSON], а остання зобов'язувалась купити у [PERSON] житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0, 1010 га за цією ж адресою. Покупець [PERSON] передала продавцю [PERSON] 5000 доларів США грн., еквівалентну 40000 грн. відповідно до п.3 попереднього договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу. Проте, до 1.11.2012 р. основний договір купівлі-продажу укладений не був і житловий будинок та земельна ділянка були продані іншій особі за іншою ціною. Сплачений аванс в розмірі 5000 доларів США [PERSON] [PERSON] не повернула (с.6-9, 43-48). Сума в 5000 доларів США, що була еквівалентна 40000 грн., отримана [PERSON] від [PERSON], проти якої не заперечували представники відповідача, була передана як забезпечувальний платіж у рахунок наступного договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі продажу земельної ділянки, що передбачено п. 3 попереднього договору. Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена-у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд критично відноситься до тверджень представників відповідача по справі про неможливість застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношеня, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України (ч.2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч.2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, сторони уклали договір в розумінні Цивільного кодексу України, який породив у відповідача грошове зобов'язання в разі неукладення сторонами договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та встановив строк його виконання. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу не був укладений і не було повернуто відповідачем сплачену позивачем суму авансу в 5000 доларів США. Тому, зобов'язання з повернення сплаченого за попереднім договором авансу є грошовим зобов'язанням, невиконання якого створює підстави для застосування ч.2 ст. 625 ЦК України. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Між тим, такі договори між сторонами по справі не укладались, а сторони лиш домовились їх укласти в майбутньому, і передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом. З вищезазначених фактичних і правових підстав не можна погодитись з позицією представників відповідача по справі про укладення між сторонами по справі договору завдатку. Пунктом 7 попереднього договору передбачено, що сторони домовились про те, що той із них, хто необґрунтовано відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки у визначений у п.1 цього договору строк та на вищезазначених умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від договору купівлі-продажу. Якщо порушення зобов'язання щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки станеться з вини покупця, сума сплаченого забезпечувального платежу залишається у продавця. Якщо порушення зобов'язання щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки станеться з вини продавця, він зобов'язаний повернути покупцю сплачений забезпечувальний платіж та додатково сплатити суму в розмірі 100 % сплаченого забезпечувального платежу. Положення п. 7 попереднього договору від 31.05.2012 р. в частині, що ґрунтуються на умовах забезпечення виконання зобов'язання-завдатку, передбаченого ст. 570 ЦК України, на застосуванні якого наполягають представники відповідача, є нікчемні, бо суперечить вимогам чинного законодавства, не можуть стосуватись попереднього договору, з внесенням авансового платежу та його повернення. Відповідач по справі, починаючи з 1.11.2012 р., не пред'являла будь-яких вимог до позивача по справі в зв'язку з виконанням чи невиконанням попереднього договору від 31.05.2012 р. На звернення позивача до відповідача про повернення суми переданих нею коштів [PERSON] не відреагувала. Оскільки є вина відповідача у неповерненні авансу внаслідок неукладення основного договору купівлі-продажу нерухомості, й [PERSON] не відреагувала на вимогу позивача про повернення суми переданих коштів, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сума авансу, еквівалента 5000 доларів США, що дорівнює 58245 грн. 53 коп., виходячи з офіційного курсу гривні щодо долара США 1164, 9106 грн. за 100 доларів США, встановленого Національним Банком України станом на 18.07.2014 р. Три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення платежу за 627 днів з 2.11.2012 р. по 21.07.2014 р. включно становлять 3001 грн. 44 коп. з розрахунку (58245, 53 грн. х 3 % х 627 днів: 365 днів). З відповідача на користь позивача підлягають стягненню в силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі в межах задоволених позовних вимог, понесені нею в сумі 612 грн. 47 коп., а не 613 грн. 58 коп., сплачені при подачі позову до суду та в ході уточнення позовних вимог як судовий збір, що підтверджується квитанціями від 14.03.2014 р., 26.05.2014 р. (а.с.1, 26). На підставі викладеного,

Outcome: partial