Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 21648 грн. 04 коп. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001063924 від 31.01.2012 року ПАТ «ОТП Банк» про надання відповідачу [PERSON] споживчого кредиту та видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил користування кредитною картою «Мастер Кард стандарт» та на умовах, викладених у розділі 2 (надалі «Угода») зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, однак, відповідач не виконував умови договору, внаслідок чого станом на 07.10.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором на вищевказану суму. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001063924 від 31.01.2012 року. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача суму боргу та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 31.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил користування кредитною картою «Мастер Кард стандарт» та на умовах, викладених у розділі 2 (надалі «Угода») зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, у відповідності до п. 2.9 якого якого сплата відсотків за користування кредитом становить у розмірі 1,99% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та мережі Інтернет та 2,99% на місяць по операціях зняття готівки з банкоматів та пунктах видачі готівки. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001063924 від 31.01.2012 року. Відповідно до витягу з Додатку 1 до Реєстру боржників від 22.12.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21648 грн. 04 коп. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитором повністю виконано зобов'язання перед [PERSON], згідно з кредитним договором №1001063924, надано позичальнику кредит в сумі 3465,00 гривень. Згідно умов п. п. 2.2.2, 2.4 банк надає позичальнику кредит шляхом вікриття відновлювально кридетно лінії до карткового рахунку у розмірі, передбаченому угодою а позичальник приймає кердит та зобов'язується повернути суму отриманого кредиту а умоваї і в порядку, передбаченому угодою. Банк має право змінити розмрі кредитного ліміту без зазначення причин такої зміни, строк кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання бнком і поизчальиком цього договору. [PERSON] в свою чергу, зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі), а також сплатити відповідну плату за користуванні Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. Згідно п.3.17 договору, строк дії договору визначений до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору у повному обсязі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання та надав відповідачу вищевказаний кредит на платіжній картці. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідачем належним чином не виконувались умови договору по сплаті кредиту та відсотків, внаслідок чого згідно поданого позивачем розрахунку станом на 07.10.2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 15735 грн. 76 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 5912 грн. 28 коп., загальна сума простроченої заборгованості в сумі 21648 грн. 04 коп. Таким чином, відповідач не виконав зобовязання у строк, передбачений договором, всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобовязань перед кредитором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що після відступлення права грошової вимоги банком позивачу, у відповідності до ст.ст. 1077, 1080, 1082 Цивільного кодексу України, відповідачу [PERSON] був відправлений лист-повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про розмір грошової вимоги № 200706205 від 20 жовтня 2015 p., який відповідачем було залишено без реагування. Відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідно до п.2.13.1 договору та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту. В судове засідання відповідачем не подано жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1001063924 від 31.01.2012 року в сумі 21648 грн. 04 коп. (з яких: заборгованість за кредитом в сумі 15735 грн. 76 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 5912 грн. 28 коп.), а також понесених судових витрат в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved