Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №500387108 від 01.07.2013 року в сумі 58 504,98 грн.. Оскільки відповідач належним чином не виконує взяті на себе за кредитним договором зобовязання, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 58 504,98 грн. суми боргу та 1 762,00 грн.\~ Відзиву на позовну заяву або зустрічного позову відповідач до суду не направив. Згідно ч. 2 ст. 274, ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення\~ з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.07.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500387108. Відповідно до п.2.1. Договору, відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн. з процентною ставкою 0,1 % річних (п.2.2 Договору). Відповідно до 2.3 Договору, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 02.07.2016 року. Відповідно до розрахунку утвореної заборгованості, у звязку з неналежним виконання зобовязання з повернення кредитних коштів, відповідач зобовязаний повернути позивачу 20 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 26 104,00 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12 400,00 грн. пені, штрафу, неустойки. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу, згідно якого новому кредитору перейшло право вимоги і до [PERSON]. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу, згідно якого новому кредитору перейшло право вимоги і до [PERSON]. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved