Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00074573 від 15.09.2011 р. в сумі 56066,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.09.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00074573, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 10500 грн. строком до 15.09.2014 р. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 Кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань позичальника. Зокрема, відповідно до пп. 2.5.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Кредитним договором, а саме, п. 2 Спеціальної частини Кредитного договору передбачено термін користування Кредитом до 15.09.2014 року, проте, в порушення умов Кредитного договору та діючого законодавства, Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, що в свою чергу відповідно до договору та діючого законодавства є підставою для пред'явлення Позивачем вимоги про виконання Відповідачем боргових зобов'язань. Згідно статті 2 Закону України від 07.12.2000р. № 2121- III «Про банки і банківську діяльність»: «Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.» Відповідно до п.4 Спеціальної частини Кредитного договору встановлюється комісія за управління Кредитом в розмірі 1,75 % від суми Кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом. Станом на 05 серпня 2015 року загальна сума, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить 59066,60 грн., з яких: 7207,62 грн. - заборгованість за кредитом; 3030,57 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 4226,25 грн. заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; 44602,16 грн. - сплата штрафних санкцій. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, і якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за Неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 549, 610-612, 625, 1049 -1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved