Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач, яка є правонаступником [PERSON] , звернулась із уточненим позовом до відповідачів мотивуючи свої вимоги наступним. 05.05.2008 внаслідок здійснення приватизації [PERSON] , 1938 року народження, її дочка [PERSON] та її онук [PERSON] набули право спільної часткової власності на квартиру площею 51,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (кожен по 1/3 частині), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.05.2008, виданим згідно з розпорядженням Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради № 1/200-08 від 05.05.2008, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19978713 від 21.08.2008. [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого позивач та [PERSON] стали єдиними власниками зазначеного житла і, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували належну померлій частину квартири (кожен додатково набув право власності на 1/6 частину), але на момент прийняття спадщини і в подальшому вони так і не отримали відповідне свідоцтво у нотаріуса. Після смерті [PERSON] між [PERSON] та [PERSON] все частіше почали виникати конфлікти у зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення сім`ї через постійну потребу [PERSON] в ліках або алкогольних та наркотичних засобах. Такі сварки призводили до проявів агресії [PERSON] в бік [PERSON] , так як остання забороняла отримувати кошти шляхом відчуження їх спільного майна без її дозволу. 22.9.2018через чергову таку сутичку у [PERSON] стався інсульт, про що [PERSON] повідомив [PERSON] та [PERSON] , які 12.10.2018 приїхали до України, щоб надати [PERSON] допомогу в лікуванні. Сам [PERSON] незадовго до прибуття родичів добровільно відбув на лікування у психіатричну лікарню (Комунальне підприємство «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ: 01985400, 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1). Після здійснення активних заходів з реабілітації [PERSON] , 27.10.2018 остання разом з [PERSON] і [PERSON] виїхала до м. Санкт-Петербург для продовження лікування та відновлення ослабленого здоров`я, де вона знаходилась до 08.10.2019. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [PERSON] забрала з собою задля попередження несанкціонованого відчуження їх спільного з [PERSON] майна. 9.9.2019 [PERSON] та її родичами було помічено, що на сайті-сервісі онлайн- оголошень olx.ua невідомими особами було розміщено оголошення № [NUMBER] про терміновий продаж квартири за адресою: [ADDRESS] , на що [PERSON] згоди нікому не надавала. Із розміщених в оголошенні фотографій було видно, що це житло саме [PERSON] , з чого можна було зробити висновок, що невідомі особи проникли до її квартири. Розміщено оголошення було від імені Агентства нерухомості «Ваш Дім» (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21), де контактною особою було вказано [PERSON] (тел. [NUMBER] , [NUMBER] ). 8.10.2019 [PERSON] разом із [PERSON] і [PERSON] прибули у м. Дніпро та звернулись до Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області із заявою про запобігання шахрайським діям з відчуження нерухомості [PERSON] , а також із заявою, що була раніше подана на веб-порталі, які було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019040650002506 від 08.10.2019 і на підставі яких було розпочато досудове розслідування. 10.10.2019 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду по справі № 201/11410/19 було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1863480812101) і заборонено відчуження, розпорядження, а також користування цією квартирою за адресою. 11.10.2019вказана ухвала була зареєстрована Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, тобто з цього моменту жодні дії з відчуження квартири [PERSON] та [PERSON] не могли бути вчинені. Окрім вказаних дій, 10.10.2019 [PERSON] також намагалась оформити свідоцтво про право на спадщину за законом, проте місцевим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки за її даними 03.07.2019 та 10.09.2019 [PERSON] та [PERSON] вже нібито було належним чином оформлено прийняття спадщини, з чого було зроблено висновок, що шахраями від імені [PERSON] та її онука було здійснено шахрайські дії зі спадщиною та нерухомістю від їх імені, шляхом підроблення документів. Згодом, після від`їзду [PERSON] до м. Санкт-Петербург у зв`язку із перенесеними хворобами, у 2020 році остання дізналась, що 13.11.2019 арешт з квартири нібито був знятий у зв`язку з поданою кимось до суду скаргою. Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень було знайдено ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2019 по справі № 201/12217/19 про скасування арешту та заборони відчуження, розпорядження, а також користування квартирою за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1863480812101), накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2019 (справа № 201/11410/19) в межах кримінального провадження № 12019040650002506 від 08.10.2019. Після з`ясування інформації щодо зняття арешту з квартири, 27.04.2020 представником [PERSON] адвокатом Казанцевим Станіславом В`ячеславовичем було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої стало відомо, що квартира, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , а саме як належні їм від самого початку частини квартири (по 1/3 частині), так і нібито успадковані ними після смерті [PERSON] (по 1/6 частині), була протиправно, без відома та дозволу законних власників відчужена 13.11.2019 невідомими особами [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 3-1116 від 13.11.2019, нотаріально-посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою Аллою Генрихівною. В ході розгляду даної цивільної справи № 201/4525/20, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 20.05.2020 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. було направлено до суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та копію договору купівлі-продажу квартири. Із матеріалів спадкової справи позивач дізналась, що прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті [PERSON] [INFO] , а також відчуження її частки у квартирі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 3-1116 від 13.11.2019 відповідачу здійснювалось від її імені все ж таки її онуком [PERSON] на підставі довіреності від 05.09.2019, посвідченої і зареєстрованої у реєстрі за № 533 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Оленою Анатоліївною. Однак, жодної довіреності на ім`я свого онука [PERSON] не видавала. Більш того, на момент видачі зазначеної вище довіреності, в якій вказано, що вона підписана особисто [PERSON] в присутності нотаріуса, вона взагалі була відсутня в Україні, так як 27.10.2018 разом із племінником [PERSON] і сестрою [PERSON] виїхала до м. Санкт-Петербург для продовження лікування та відновлення ослабленого здоров`я після отримання інсульту, де і знаходилась до 08.10.2019, що підтверджується отриманою судом від Державної прикордонної служби інформацією і фактично виключає можливість здійснення [PERSON] особистого підпису на довіреності, виданій приватним нотаріусом Глушкову Д.С., а отже є всі підстави вважати підпис [PERSON] на такій довіреності підробленим. З огляду на викладене позивач вважає, що квартира за адресою: [ADDRESS] шляхом вчинення шахрайських дій була незаконно відчужена [PERSON] від імені [PERSON] на підставі неправомірно оформленої довіреності, у зв`язку з чим просить суд визнати недійсними нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Оленою Анатоліївною довіреність від 05.09.2019, зареєстровану у реєстрі за№ 533, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси та нотаріально посвідчений П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою договір № 3-1116 від 13.11.2019 купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений з [PERSON] , та застосувати наслідки визнання такого договору недійсним шляхом скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, надав пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечували, наголосили на тому, що стороною позивача не надано належних доказів факту підробки довіреності та відсутності у [PERSON] бажання щодо продажу спірної квартири. Від третіх осіб Бутової Н.Г. та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, останній також наголосив на тому факті, що не має відношення до оспорюваної довіреності та її не використовував. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1)договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3)завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)інші юридичні факти. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 05.05.2008 внаслідок здійснення приватизації [PERSON] , 1938 року народження, її дочка [PERSON] та її онук [PERSON] набули право спільної часткової власності на квартиру площею 51,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (кожен по 1/3 частині), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.05.2008, виданим згідно з розпорядженням Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради № 1/200-08 від 05.05.2008, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19978713 від 21.08.2008 (а.с 15,16 ). [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] стали єдиними власниками зазначеного житла і, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували належну померлій частину квартири (кожен додатково набув право власності на 1/6 частину) (а.с. 101-125). Також судом встановлено, що прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті [PERSON] [INFO] , а також відчуження її частки у квартирі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 3-1116 від 13.11.2019 [PERSON] здійснювалось від її імені її онуком [PERSON] на підставі довіреності від 05.09.2019, посвідченої і зареєстрованої у реєстрі за № 533 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Оленою Анатоліївною (а.с.76-100). Суд не вважає доведеним стороною позивача той факт, що довіреність від 05.09.2019, посвідчена і зареєстрована у реєстрі за № 533 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Оленою Анатоліївною, є підробленою, оскільки належність підпису [PERSON] може бути підтверджена належними письмовими доказами, зокрема почеркознавчою експертизою, право на проведення якої було роз`яснено стороні позивача та яким вона не скористалась. Посилання позивача на наявність інформації Державної прикордонної служби та відкрите кримінальне провадження за фактом шахрайства, суд вважає недостатніми для встановлення дійсних обставин справи та можливості дійти висновку про наявність, або відсутність обставин, які входять до предмета доказування, зокрема про підробку довіреності. З урахуванням викладеного, відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу № 3-1116 від 13.11.2019, оскільки вказана дія є похідною та безпосередньо залежить від чинності довіреності від 05.09.2019, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Оленою Анатоліївною, а відтак у задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed