Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 30.01.2013 року між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110381771В від 30.01.2013 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 21,49% річних. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 24237 від 30.01.2013 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави № R52110381771В-Z1 від 30.01.2013 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб : автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69YO, тип-легковий сєдан, 2012 року випуску, колір- сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 29.01.2013 року. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» то ТОВ ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 220615, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача за кредитним договором та договором застави. В подальшому, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, а 14.03.2019 року набув право вимоги до відповідача за договором застави. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором у останнього перед банком виникла заборгованість в розмірі 71480,19 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 54271,55 грн, з урахуванням індексу інфляції -17208,64 грн., ця сума становить 71480,19 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 71480,19 грн. перед ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором № R52110381771В від 30.01.2013 року, звернути стягнення на предмет застави, а саме : автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69YO, тип- легковий сєдан , 2012 року випуску, колір -сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі ( кузова, рами)- [NUMBER] , що належить [PERSON] , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК « Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ « ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов`язати [PERSON] передати ТОВ « ФК «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки ЗАЗ, модель - TF69YO, тип-легковий сєдан, 2012 року випуску, колір-сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , з комплектами ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; стягнути понесений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 84). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву ( а. с. 65,85). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що 30.01.2013 року між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав від банку кредит в сумі 74880 грн., та зобов`язаний був повернути кредит у повному обсязі до 30.01.2018 року ( а.с. 4-9). В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів ( п. 3.8 Кредитного договору) між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено договір застави , згідно з якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69YO, тип-легковий сєдан, 2012 року випуску, колір- сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 29.01.2013 року. ( а.с. 5-12). Згідно договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615зн від 22.06.2015 року право нового кредитора за договором № R52110381771В та договором застави набуло ТОВ ФК«Довіра та гарантія» ( а. с. 19-20). Згідно договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року право вимоги за кредитним договором № R52110381771В перейшло до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» ( згідно Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р. ( а. с. 21-25) 14.03.2019 р. ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги за договором застави № R52110381771 транспортного засобу ЗАЗ,2012, [NUMBER] ( а.с. 26-27). Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» є новим кредитором за кредитним договором № R52110381771В від 30.01.2013 року та договором застави від 30.01.2013 року. Відповідно до п. 5.8 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави ( у тому числі вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків: - порушення позичальником будь-якого зобов`язання за кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/ або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені Кредитним договором; - порушення заставодавцем будь-якого зобов`язання за цим Договором; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на виникнення інших обтяжень предмету застави на користь третіх осіб в будь-який спосіб; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості предмета застави або його припинення; -у випадку смерті та/ або визнання безвісно відсутнім заставодавця в порядку, встановленому чинним законодавством України; - якщо інша, ніж Заставодержатель, особа набула право на предмет застави. Відповідно до п. 5.9 Договору застави право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов кредитного договору заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строків, зазначених в кредитному договорі, а позичальник не виконує зазначене зобов`язання. ( а. с. 11-12). Як вбачається з матералів справи, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № R52110381771В від 30.01.2013 року станом на13.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 71480,19 грн., з якої - 54271,55 грн., з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України в розмірі 17208,64 грн. ( а.с. 13). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані свої зобов`язання перед відповідачем шляхом надання грошових коштів. Свій обов`язок щодо погашення кредиту відповідач не виконав, не сплачував вказані суми у повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. ст. 572, 577 ч. 1 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу`за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.21 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором. Порядок звернення стягнення на заставлене майно також встановлено статтями 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV (далі - Закон від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV). Частиною 1 ст. 24 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Серед визначених ст. 26 Закону від 18 листопада 2003 р. № 1255-ІV способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі, зазначено його продаж обтяжувачем шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно договору застави транспортного засобу від 30.01.2013 року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором , виявлення заставодержателем погіршення тану предмету застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави; смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів : за рішенням суду або в позасудовому порядку. З аналізу п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що щодо правовідносин , що виникли із закладу рухомого майна, виходячи з положень ч. 1 ст. 8 ЦК України, є можливим застосування положень про співмірність заборгованості за кредитом та вартістю предмета застави(закладу), як і при зверненні стягнення на предмет застави (іпотеки). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення витягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Такий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 6 березня 2013 р. по справі № 6-10 цс13, Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині звернення стягнення на предмет застави слід задовольнити , оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором № R52110381771В від 30.01.2013 року , внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 71480,19 грн., що стверджується представленими суду письмовими доказами. Згідно п. 1.4 Договору застави вартість предмета застави становить 83200 грн. Відповідно до п. 1.8 Договору застави на момент укладення цього Договору предмет застави зберігається за наступною адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає необхідним, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, шляхом надання дозволу ТОВ « ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Надання Заставодержателю права на вчинення дій, необхідних для продажу транспортного засобу, в рамках задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу ґрунтується на нормах Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема статтях 26, 30, оскільки охоплюється реалізацією такого способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тобто не суперечить нормам діючого законодавства. Оскільки в рішенні суду мають зазначатися, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, вимоги щодо зобов`язання відповідача передати позивачу предмет застави, з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2027 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved