Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 14.06.2019 звільнена з роботи у зв`язку з переведенням працівника, за його згодою, в ПАТ «Сумське НВО» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 16.01.2020 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 8 838 грн. 49 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2019 по 16.01.2020 у сумі 29 031 грн. 03 коп. без відрахувань податків і збору.Відповідач сплатив створену заборгованість перед позивачем лише 22.07.2020. Тому позивач, остаточно визначившись з позовними вимогами, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.01.2020 по 22.07.2020 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 197 грн. 49 коп., у загальному розмірі 25 278 грн. 72 коп.. Ухвалою суду від 20.07.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 23.07.2020 представник позивача до канцелярії суду подав заяву, в якій зокрема зазначив, що створену заборгованість позивачу було сплачено лише 22.07.2020. А тому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.01.2020 по 22.07.2020 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 197 грн. 49 коп., у загальному розмірі 25 278 грн. 72 коп.. 27.07.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 14.06.2019 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Сумське НВО», звільнена з роботи у зв`язку з переведенням працівника, за його згодою, в ПАТ «Сумське НВО» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 197 грн. 49 коп. без відрахувань податків і зборів, що встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2020, справа № 592/18549/19, провадження № 2/592/488/20. /а.с. 7-8/ При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. 16.01.2020 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/18549/19, провадження № 2/592/488/20) з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 8 838 грн. 49 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2019 по 16.01.2020 у сумі 29 031 грн. 03 коп. без відрахувань податків і збору. Створена заборгованість позивачу виплачена лише 22.07.2020. Встановлені факти підтверджуються рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2020, трудовою книжкою позивача, копії яких додані до матеріалів справи./а.с. 6, 7-8/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача вказаним у позові. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.01.2020 по 22.07.2020 включно, виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 197 грн. 49 коп. без відрахувань податків і зборів. У зазначений період на підприємстві було - 128 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 25 278 грн. 72 коп. без відрахувань податків і зборів (128х197,49). Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved