Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.03.2016 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит у розмірі 9\~813,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 25.01.2017 року становить 11\~754,56 грн. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі\~8\~402,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами\~885,47 грн., заборгованості за пенею та комісією\~1\~344,32 грн., штрафу\~1\~122,77 грн. (відповідно до п 2.2 Генеральної угоди). Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач не зявився за повісткою, про причини неявки суду не повідомляв. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 21.03.2016 року між сторонами укладено кредитний договір, шляхом укладення Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт у ПриватБанку. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 5457082988124926. Відповідач користувався наданим кредитом, сплачував за користування. Востаннє відповідач сплатив 25.07.2016 року 395 грн. Із встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст.ст. 207, 526, 527, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно зазначених положень закону кредитний договір укладається лише у письмовій формі і підписується сторонами. Відповідач, боржник за договором, зобовязаний добросовісно виконувати свої обовязки та повернути заборгованість по тілу кредиту, сплатити відсотки за користування. За підрахунками позивача станом на 25.01.2017 року становить 11\~754,56 грн. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі\~8\~402,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами\~885,47 грн., заборгованості за пенею та комісією\~1\~344,32 грн., штрафу\~1\~122,77 грн. (відповідно до п 2.2 Генеральної угоди). Надані позивачем зазначені умови і правила/а.с.7-32/ всупереч положенням ст.ст.\~207, 1055 ЦК України \~та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~відповідачем не підписані. Тому на підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України такі докази не можна вважати підтвердженням складової частини укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015 року, № 6-240цс14 від 11.02.2015 року, № 6-698цс15 від 10.06.2015 року та № 6-757цс 15 від 01.07.2015 року. У анкеті-заяві, яку підписав відповідач, зазначено, що при оформленні платіжної картки «Кредитка Універсальна» Памятку, яка містить тарифи і основні умови кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис. Проте документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Памятки, яка містить тарифи і основні умови кредитування, позивачем суду не надано. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі визначеному відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України. Останнє отримання кредитних коштів відповідачем та виникнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 402 грн. відбулося 25.07.2016 року. Звідси розмір процентів за період з 25.07.2016 року по 25.01.2017 року, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи із суми заборгованості 621,86 грн., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період, що розраховано наступним чином: за період з 25.07.2016 р. по 29.07.2016 р. (ставка НБУ 16,5 %, кількість днів\~- 4)\~ 15,19 грн.; з 29.07.2016 р. по 16.09.2016 р. (ставка НБУ 15,5%, кількість днів -\~49) 174,83 грн. ; з 16.09.2016 р. по 28.10.2016 р. (ставка НБУ 15%, кількість днів -42)\~ 145,02 грн.; з 28.10.2016 р. по 09.12.2016 р.(ставка НБУ 14%, кількість днів -\~42) - \~135,35 грн.; з 09.12.2016 р. по 25.01.2017 р.(ставка НБУ 14%, кількість днів -\~47)- \~151,47 грн.; а всього 621,86 грн.. Таким чином з відповідача підлягають стягнення заявлена сума боргу по тілу кредиту у сумі 8 402 грн. та вирахувані судом проценти у сумі 621,86 грн.. У задоволенні позову про стягнення процентів у іншому розмірі слід відмовити за необґрунтованістю. Вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії, штрафів не ґрунтуються на відповідному правочині між сторонами, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було. Тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати пропорціно задоволеному. На підставі зазначеного і

Outcome: partial