Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 21.02.2012 року придбав у відповідача [PERSON] автомобіль марки WOLKSWAGEN CADDI 2.0, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В 2013 році транспортний засіб вилучено у позивача відділом примусового виконання рішень ГУЮ в Житомирській області у зв»язку з тим, що відносно відповідача відкрите виконавче провадження про стягнення боргу та накладено арешт на майно. Позивач зауважує, що чинне законодавство не пов»язує перехід права власності із реєстрацією цього майна. Оскільки сторонами правочину досягнуто всіх істотних умов договору купівлі-продажу, крім того, відбулась передача майна, просить визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки WOLKSWAGEN CADDI 2.0, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], дійсним, зобов»язати відділ примусового виконання рішень ГУЮ в Житомирській області зняти арешт з автомобіля та повернути його власнику. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач - [PERSON], щодо задоволення позову не заперечував. Під час розгляд справи здійснено заміну неналежного відповідача - відділу примусового виконання рішень ГУЮ в Житомирській області, на Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області як юридичну особу. Представник управління в задоволенні позову просила відмовити та вказувала на необхідність проведення державної реєстрації транспортного засобу. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. На виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у житомирській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь юридичних осіб та держави заборгованості на суму 7493687,74 грн. 03.12.2012 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, а саме автомобіля марки WOLKSWAGEN CADDI 2.0, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Майно на відповідальне зберігання прийняв представник ТОВ «ТД Еліт Сервіс». Положеннями ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав. Визнання договору дійсним передбачено ст. 220 ЦК України в разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору. Чинне законодавство не містить вимоги про обов»язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, визначено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Відтак, заявлена вимога про визнання договору дійсним за наведених обставин не підлягає до задоволення як така, що суперечить положенням закону. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачем не заявлено вимогу про визнання права власності. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Водночас, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до п. 33 Порядку (№ 1388) перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників. У разі перереєстрації транспортного засобу (п.39) свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах. Судом не отримано будь-яких доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища позивача та пов»язану із цим неможливість здійснити перереєстрацію транспортного засобу. Саме на такі обставини посилались у часники в судовому засіданні. Суд звертає увагу, що право власності є право володіння, розпорядження та користування майном. За відсутності оформлення правовстановлюючих документів у відповідності до Порядку (№ 1388) «набувач» позбавлений можливості здійснювати дії, пов»язані із вирішенням юридичної долі належної йому речі, зокрема: зареєструвати автомобіль, зняти його з обліку, а відтак право власності не набуває повного виявлення. Наміри сторін про передачу майна саме у власність не можуть за таких умов оцінюватись як реальні. Приймаючи до уваги наведені висновки, суд не приймає за основу надані позивачем на підтвердження власних вимог договір купівлі-продажу транспортного засобу, акт прийому-передачі, розписку про отримання грошових коштів, та вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed