Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач у березні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №011/0031/23206 від 23 серпня 2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 40\~000 доларів США із кінцевим терміном повернення по 22 серпня 2012 року. 19 березня 2009 року та 14 червня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди, відповідно умов яких тимчасово на період з 30.03.2009 року до 28.02.2010 року зменшено розмір щомісячного платежу за кредитом до розміру, визначеного графіком погашення кредиту та інших платежів та збільшено строк кредиту на 53 календарних місяців, тобто по 22 січня 2017 року. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача [PERSON] станом на 13 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 12610,28 доларів США, яка згідно курсу Національного банку України становить 163\~339 грн. 47 коп., а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1\~633 грн. 40 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та підтвердив викладені в ньому обставини. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 23 серпня 2005 року між АППБ «Аваль», яке в подальшому було перейменовано в ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №011/0031/23206 (а.с.9-11). Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 40\~000 доларів США із кінцевим терміном повернення по 22 серпня 2012 року. 19 березня 2009 року та 14 червня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткові угоди, відповідно умов яких тимчасово на період з 30.03.2009 року до 28.02.2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитом до розміру, визначеного графіком погашення кредиту та інших платежів (встановлено кредитні канікули) та збільшено строк кредиту на 53 календарних місяців, тобто по 22 січня 2017 року (а.с.12-28). Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~ Якщо у зобов'язанні\~\~встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)). \~Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. \~Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобовязання, які банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти, однак [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочив виконання взятих на себе зобовязань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 13 жовтня 2014 року складає 12\~610, 28 доларів США, з яких 10\~674,16 доларів США заборгованість за кредитом; 1\~049,38 доларів США заборгованість по відсотках; 886, 74 доларів США пені за прострочення кредиту (а.с.6-8). Як розяснив пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, вказана заборгованість за кредитним договором, відповідно до курсу Національного банку України, станом на день ухвалення рішення, тобто на 14 вересня 2015 року становить 273\~643 грн. 08 коп. (а.с.95). У звязку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, позивач 29 серпня 2014 року надіслав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, однак відповідач жодним чином на неї не відреагував (а.с.29). Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved