Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

позивач та його представник просить суд визначити місце проживання його сина [PERSON], [INFO] разом з ним, стягнути з відповідача на його користь судові витрати, посилаючись на те, що він 17.11.2012 року уклав шлюб із [PERSON] Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.03.2018 року шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До офіційного розірвання шлюбу він та відповідач проживали окремо, при цьому малолітній [PERSON] проживав поруч з ним. На початку літа 2017 року, він з метою фінансового забезпечення своєї сім'ї поїхав до Російської Федерації на заробітки, де перебував до кінця листопада 2017 року. Відповідач залишилась проживати в м. Ватутіне разом з їхнім малолітнім сином. Повернувшись додому позивач дізнався, що його дружина проживає з іншим чоловіком, а гроші які він передавав для належного утримання свого сина, відповідач витратила на свої особисті потреби. [PERSON] був одягнений в старий одяг та мав хворобливий вигляд. На даний час син поживає разом з ним, а відповідач час від часу приїздить до його домівки в нетверезому стані з іншим чоловіком, вчиняє сварки, та вимагає віддати їй сина, чим лякає [PERSON]. Відповідач проявляє цікавість до свого сина не частіше одного разу на місяць та лише в нетверезому стані. Її не турбує чим харчується її дитина, який в нього стан здоров'я та чи потребує матеріальної допомоги. Він в повній мірі створив всі необхідні умови для сина. За місцем їхнього проживання [ADDRESS], в приватному будинку, облаштовано всі зручності для навчання та розвитку дитини. Він має постійне місце роботи та можливість і надалі забезпечувати [PERSON] всім необхідним. В той час як відповідач не працює, не має власного житла та постійного місця проживання, веде не добропорядний спосіб життя. Відповідно до довідки служби у справах дітей Трускавецької міської ради Львівської області, у відповідача є ще одна дитина, [PERSON], 2000 року народження, якого вона покинула у трирічному віці і більше життям дитини не цікавилась. Вирішити спір про місце проживання дитини в добровільному порядку не має можливості, саме тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Відповідач позов не визнала, пояснила, що хоче, щоб її син проживав разом з нею, однак на даний час вона не працює, не має стабільного доходу та на даний час проживає разом зі своїм співмешканцем за адресою: [ADDRESS]. Представник третьої особи, служби у справах дітей Ватутінської міської ради Черкаської області, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, вважає, що буде доцільним, виключно в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком. Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, представника третьої особи, заслухавши свідків та вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст.4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В період спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.03.2018 року (а.с.10-11) шлюб між сторонами розірвано. На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 15.05.2018 року (а.с.22), на даний час позивач та його син [PERSON] проживають у найманому одноповерховому цегляному будинку за адресою: [ADDRESS]. Житло складається з веранди, кухні, трьох житлових кімнат, санвузла. В будинку облаштована дитяча кімната, в якій для [PERSON] є окреме спальне місце, в користуванні дитини є багато іграшок, книг, відповідно до віку та інтересів хлопчика. В помешканні чисто, затишно, комфортно. [PERSON] забезпечений усім необхідним, отримує належне харчування. Як вбачається із наказу ФОП «[PERSON]» № 50 від 02.05.2018 року (а.с. 13) та безстрокового трудового договору (а.с.14) позивач [PERSON] прийнятий на роботу на посаду шліфувальника скловиробів з 03.05.2018 року. Вказане свідчить про те, що позивач має стабільний дохід та має фінансову можливість утримувати дитину. Начальником служби у справах дітей виконкому Ватутінської міської ради Черкаської області Оришич Н.І., 16.05.2018 року проведено бесіду з малолітнім [PERSON], під час якої хлопчик розповів, що батько про нього добре піклується, водить у садочок, готує їжу, він має всі необхідні речі та іграшки. Хлопчик пояснив, що і надалі хоче проживати з батьком у будинку в якому вони проживають на даний час. Також зазначив,що хоче бачитись з мамою, але боїться чоловіка, з яким вона зараз спільно проживає. Вказана інформація підтверджується довідкою про бесіду з дитиною (а.с.23). Відповідно до інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Ватутіне Черкаської області» від 16.05.2018 року (а.с.21), [PERSON] має всі щеплення згідно календаря та розвинений згідно віку, на диспансерному обліку не перебуває. Згідно інформації, наданої завідувачем ДНЗ №11 Кабанячою Л.І.(а.с.19), [PERSON] приводить і забирає з дитячого садка його батько, також позивач відвідує всі святкові заходи, батьківські збори, цікавиться розвитком і успіхами сина, вчасно здійснює оплату за харчування. Начальник служби у справах дітей Оришич Н.І. у своєму висновку від 19.07.2018 року, щодо визначення місця проживання [PERSON](а.с.27) зазначила, що служба у справах дітей виконкому Ватутінської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання [PERSON], [INFO] разом з його батьком [PERSON], [INFO]. Допитані у судовому засіданні свідки (сусіди позивача): [PERSON] та [PERSON], пояснили, що малолітній [PERSON] постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Мати хлопчика з ними не проживає, дитину не відвідує. Вказане підтверджується актом депутата від 06.02.2018 року (а.с.15). Згідно інформації наданої службою у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 16.05.2018 року (а.с.24) у відповідача є ще одна дитина, [PERSON], 2000 року народження, якого вона покинула у трьохрічному віці і з того часу його життям не цікавилась, що вказує на те, що відповідач неналежно ставилася до своїх батьківських обов'язків. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним Кодексом України. Згідно ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по оплаті судового збору та правової допомоги. На підставі ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.160, 161, 171 СК України та

Outcome: approved