Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач у вересні 2018 року звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], [INFO]. Після його смерті позивач звернулась до нотаріуса для отримання спадщини у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], на що отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку зі спливом встановленого законодавством шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причиною пропущення такого строку є те, що вона не мала можливості у визначений законом шестимісячний строк виїхати на контрольовану державою територію з м. Донецька для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, окрім того вона зверталась до суду для встановлення факту смерті батька, оскільки він на момент смерті також проживав в м. Донецьку, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою, в якій ставить питання про визначення їй додаткового строку тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю та відсутністю представника, наполягала на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України, заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту (а.с.5-7), оглянутої судом в судовому засіданні, [PERSON] народилась [INFO] року в м. Лієпая, Латвія. З наданого до матеріалів справи свідоцтва про народження позивача (а.с.9) вбачається, що її батьком є [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.10). Відповідно до заповіту, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] (а.с.12). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS], тому не мала можливості у визначений законом шестимісячний строк виїхати на контрольовану державою територію з м. Донецька для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved