Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

позов мотивований тим, що 22.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №210016-сrеd, згідно з яким банк надав кредит в розмірі 6000 доларів США на термін до 22.02.2010 року. В забезпечення виконання даного кредитного договору із [PERSON] був укладений договір поруки. [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобовязання і не погасила борг, тому станом на 09.12.2015 року за кредитним виникла заборгованість в загальній сумі 19\~552,92 долари США. Дана сума складається з: 4\~534,28 доларів США заборгованість за кредитом; 15\~018,64 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючи те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість в сумі 14\~455,06 доларів США, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 3\~928,412 доларів США проценти за користування кредитом за період з 23.04.2013 року по 09.12.2015 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно рекомендованою кореспонденцією, позов не оспорили, заяви про відкладення розгляду справи не надали. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача та відповідачів і ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №210016-сrеd, згідно з яким банк надав кредит в розмірі 6000 доларів США на термін до 22.02.2010 року із сплатою відсотків 24% річних (п.3.1). При порушенні будь-якого із зобовязань щодо погашення кредиту згідно Графіка та п.п.1.4, 2.3.1, 3.3 договору чи порушенні п.2.2.8, боржник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 48% річних, що розраховується від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Сплата пені, неустойки передбачена п.5.1, 5.2 договору (а.с. 10-12). В забезпечення виконання даного кредитного договору, 22.02.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с. 13), згідно з яким вона поручилась за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 22.02.2008 року №210016-сrеd (п.1,2). У випадку невиконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором, відповідачі відповідають перед банком як солідарні боржники (п.4). Банк виконав належним чином умови договору, надавши [PERSON] кредит, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, борг не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором від 22.02.2008 року №210016-сrеdв сумі 14\~455,06 доларів США станом на 22.04.2013 року (а.с. 4). Дана сума складається з: 4534,28 доларів США заборгованість за кредитом; 9202,66 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 доларів США штраф (фіксована частина); 686,85 доларів США штрафу (процентна складова). Кредитний договір рішенням суду розірваний не був. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 5), який не був оспорений відповідачами, їх заборгованість перед банком за кредитним договором від 22.02.2008 року №210016-сrеd за період з 23.04.2013 року по 09.12.2015 року складає 3\~928,42 доларів США - залишок заборгованості за процентами. Станом на день розгляду справи заборгованість по даному кредитному договору не погашена. Загальна сума заборгованості 3\~928,42 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року (1 долар США 22,91 грн.) складає 90\~000,10 грн., підлягає стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі по 689 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 29.12.2015 року (а.с. 1).

Outcome: approved