Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до суду із зазначеним позовними вимогами, які в процесі судового розгляду уточнив, які мотивує тим, що надає послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання мешканцям м. Суми. Зокрема, підприємство забезпечує теплопостачанням та гарячим водопостачанням будинок [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] вказаного будинку, повинна сплачувати за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, однак не сплачувала, тому за період з 01 червня 2012 року по 30 квітня 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 9691,38 грн., з яких: абонплата - 1047,85 грн., опалення - 8257,48 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за надані послуги та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути суму заборгованості у розмірі 9691,38грн., проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явилася, будь-яких заяв, пояснень, заперечень чи клопотань до суду не надавала. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги за вказаний період, але ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2014 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу (а.с.5). 24 вересня 2014 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось з позовом до [PERSON] який подало до Ковпаківського районного суду м. Суми . Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2015 року вказана цивільна справа передана на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю - за місцем реєстрації відповідача [PERSON], яка зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 06 жовтня 2010 року, як це вказано у довідці КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 12 березня 2015 року (а.с.31, 34). Оскільки відповідно до ст. 117 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються, справа прийнята до провадження Зарічним районним судом м. Суми. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS], що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.52). Згідно довідки КП «Сумижитло», ні власник [PERSON], ні будь-які інші особи у квартирі [ADDRESS] не зареєстровані (а.с.6). Як вбачається з оборотної відомості, доданої до позову, оплата за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання в період з 01.06.2012 року по 30.04.2015 року по квартирі [ADDRESS] частково. Станом на 14 травня 2015 року заборгованість за надані послуги теплопостачання складає 9691,38 грн., що підтверджується оборотною відомістю (а.с. 43-44). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вже встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири. Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до п.35 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, факт ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі підлягає встановленню шляхом здійснення перевірки кількісних та/або якісних показників наданих послуг, за результатами якої складається відповідний акт-претензія. В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що відповідач [PERSON] відмовлялася від отримання послуг теплопостачання (централізованого опалення), або скаржилася на якість наданих послуг або їх неотримання. В той же час з матеріалів справи вбачається, що за спірний період, тобто з 01.06.2012 року по 30.04.2015 року включно, позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов'язана була своєчасно та в повній мірі оплачувати послуги внаслідок того, що відповідно до ст. 11 ЦК України між ними виникли взаємні права та обов'язки, які повинні з обох сторін виконуватись належним чином. Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідач, як споживач таких послуг, зобов'язана оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, відповідач зобов'язана вносити плату за послуги з опалення приміщення своєчасно, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. В порушення зазначених вимог відповідачем не вносилась плата за комунальними послугами за опалення, а тому право позивача порушене та підлягає захисту, а вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Суд виходить з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, оскільки даний розрахунок відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору.

Outcome: approved