Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до наказу від 28.04.2015 року № 44 перебувають на обліку в службі в справах дітей, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах. Мати належним чином не виконує батьківські обов»язки, батько дітей проживає за кордоном, вже рік працює лікарем в Швейцарії. Позивач просив відібрати малолітніх дітей і передати до органу опіки та піклування Подільського району м.Києва та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації підтримала позовні вимоги у повному обсязі з наведених підстав, просив позов задовольнити. Відповідачка проти позову заперечує, пояснила, що бажає виховувати дітей, буде належно виконувати батьківські обов»язки, просила не відбирати дітей. Представник прокуратури Подільського району м.Києва позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених зокрема п. 2 - «ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини», 4 - « є хронічними алкоголіками або наркоманами» ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Суд установив, що відповідачка [PERSON] є матір»ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с.5,6). Відповідачка з дітьми зареєстрована та проживає в [ADDRESS] ( а.с.11). Батько дітей [PERSON] проживає за кордоном, вже рік працює лікарем в Швейцарії. Під час обстеження умов проживання родини 27.04.2015 року, у зв»язку з надходженням інформації про вчинення насильства в сім»ї, комісією служби в справах дітей було встановлено, що малолітні діти проживають в умовах, що загрожують їх життю та здоров»ю, а саме: вікна в квартирі розбиті, оголені електричні розетки, пошкоджені двері, розбите балконне скло. На момент відвідування встановлено, що діти вже чотири доби нічого не їли, в квартирі відкриті конфорки та відчутний запах газу, що є небезпечним для життя дітей ( а.с.12-18). Згідно акту обстеження житлово- побутових умов проживання сім»ї [PERSON] від 27.04.2015 року, Розпорядження Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 27.04.2015 року № 283 «Про відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від матері без позбавлення батьківських прав», малолітні діти були відібрані від матері та влаштовані до дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району м.Києва для проведення медичного обстеження стану здоров»я дітей ( а.с.21-24). Відповідно до наказу служби у справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 28.04.2015 року № 44 на облік Служби поставлено малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах ( а.с.9). Заперечуючи проти позову, відповідачка зазначає, що її необхідно відправити на курси, де навчають як потрібно виховувати дітей та доглядати за ними. Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відтак, законом передбачено повернення дітей відповідачу, за умови, якщо зміняться обставини і відпадуть причини, які перешкоджали їх належному вихованню, але на даний час суд не убачає підстав для відмови у задоволенні позову. Частиною 4 ст. 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей від відповідача без позбавлення батьківських прав у зв»язку з ухиленням від виконання батьківських обов»язків по їх вихованню та стягнення аліментів на їх утримання, - доведені та підлягають задоволенню. Ураховуючи вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані діти, аліменти на їх утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі наведеного, ст. ст. 164, 170, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved