Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Рантье» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4246 гривень 40 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 16 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №Р17.184.71332, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 11194 гривень, зі сплатою 11,4 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Крім того, 31 грудня 2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №31/12-1. Згідно умов даного договору первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги з вищевказаним договором. Також, позивач зазначив, що останній платіж відповідачка внесла 02 березня 2015 року. Станом на 31 грудня 2015 року відповідачка не повернула отриманий кредит, у звязку з цим за нею утворилась заборгованість в розмірі 4246 гривень 40 копійок. Дані обставини й стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявилась. На адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом встановлено, що 16 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №Р17.184.71332, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 11194 гривень, зі сплатою 11,4 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Згідно до ордеру розпорядження №1 про видачу кредиту від 16 травня 2013 року, меморіальних ордерів від 16 травня 2013 року відповідачка отримала кредит в розмірі 11194 гривень. Відповідно договору факторингу №31/12-2 від 31 грудня 2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «Рантье», а останній в свою чергу набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, згідно акту прийму-передачі від 31 грудня 2015 року позивач набув право вимоги з моменту підписання даного акту. Однак відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у звязку з чим виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 30 березня 2016 року складає 4246 гривень 40 копійок, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 2889 гривень 78 копійок; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 1356 гривень 62 копійки. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримала, але своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4246 гривень 40 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved