Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач, ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» 9 000,00 грн. основного боргу, 287,64 грн. неустойки, 261,00 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 34,76 грн. трьох відсотків річних, а всього на суму у розмірі 9583,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В ході судового розгляду , 27.02.2015 р., позивач надав заяву про збільшення позовних вимог у якій просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» 9 000,00 грн. основного боргу, 24 010,00 грн. неустойки, 1 260,00 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 120,57 грн. трьох відсотків річних, а всього на суму у розмірі 34 390,57 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. / а.с.44-46/ В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 31.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» ( далі - BIG або - Позивач) і [PERSON] ( далі - Відповідач) був укладений Договір на надання послуг, спрямованих на продаж об'єкта нерухомості № 31/03 від 31.03.2014р. За даним Договором ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» зобов'язалось безоплатно надати послуги, спрямовані на продаж нерухомого майна (об'єкта нерухомості - 60/100 частин комунальної квартири в будинку готельного типу за адресою: [ADDRESS]), а Відповідач доручив Позивачу надати такі послуги на умовах даного Договору. Позивачу стало відомо, що 15.07.2014 зазначена вище квартира була продана Відповідачем самостійно. Всупереч умов Договору Відповідач не повідомив BIG про дату , час та місце укладання відповідного договору купівлі продажу нерухомості. Відповідно до умов Договору ( п.3.1) у разі продажу об'єкта нерухомості через іншого - посередника, а також самостійно, або через представника, Клієнт сплачує BIG винагороду у розмірі 5 (п'яти) відсотків від ціни продажу, зазначеної у п. 1.2 даного Договору. Бажана ціна продажу, відповідно до п.1.2 Договору складає 180 000,00 грн. Сума основного боргу відповідача становить 9000,00 грн. З метою досудового врегулювання спору 02.09.2014 Позивач звернувся до Відповідача Вимогою про сплату винагороди № 02/09 від 02.09.2014 Однак Відповідач її повністю проігнорував. На сьогоднішній день винагорода ВіG Відповідачем не сплачена. У зв'язку з невиконанням Відповідачем прийнятого на себе зобов'язання, у відповідності до п. 4.1 Договору та ч.2 ст. 343 ЦПК України позивачу нарахована неустойка за період з 10.09.2014 р. по 19.02.2015 р. ( 163 дні), розмір якої складає 44 010,00 грн. У зв'язку з тяжким фінансовим становищем Відповідача розмір нарахованої неустойки зменшена Позивачем на 200 000,00 грн. Також, у зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, Позивач просить також стягнути з Відповідача три проценти річних від простроченої суми, що складає 120,57 грн. та суму на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , що складає 1260,00 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 34 390,57 грн. У судовому засіданні, представник позивача Романенко Д.Р. заявлені у заяві про збільшення позовних вимог підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка про день, місце та час розгляду справи, повідомлялась належним чином, у судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 31.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» і [PERSON], ( Клієнт), був укладений Договір на надання послуг, спрямованих на продаж об'єкта нерухомості № 31/03 від 31.03.2014 р. / а.с. 6-10/ За умовами Договору ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРАВОВА КОМПАНІЯ «БОНД ІНТЕЛЕКТ ГРУП» (BIG) зобов'язалось безоплатно надати послуги Кілєнту , спрямовані на продаж нерухомого майна (об'єкта нерухомості - 60/100 частин комунальної квартири в будинку готельного типу за адресою: [ADDRESS]), а Клієнт доручив BIG надати такі послуги на умовах даного Договору. /а.с.4,5/ Згідно п. 7.4 Договору BIG вважається таким, що виконало послуги за цим Договором в повному обсязі, якщо BIG знайшло Покупця на квартиру Клієнта за прийнятною для останнього сумою Сторони даного Договору також вирішили, що якщо об'єкт нерухомості буде проданий Клієнтом за меншу ціну, ніж зазначена у п. 1.2 цього Договору, самостійно або через інших посередників, то BIG вважається таким, що виконало свої зобов'язання належним чином та в повному обсязі. Згідно з п. 2.2.2 Договору Відповідач зобов'язався повідомити BIG про дату, час та місце укладення відповідного договору купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до п. 3.1 Договору у разі продажу об'єкта нерухомості через іншого посередника, а також самостійно, або через представника, Клієнт сплачує BIG винагороду у розмірі 5 (п'яти) відсотків від ціни продажу, зазначеної у п. 1.2 даного Договору. Відповідно до п. 1.2 Договору бажана ціна продажу складає 180 000,00 грн. Ухвалою суду від 20.01.2015 р. задоволено клопотання Позивача про витребування доказів. /а.с.31/ Згідно інформаційного довідки № 32875218 від 29.01.2015 р. квартира в будинку готельного типу за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2014 р. /а.с.38/ Отже, в судовому засіданні встановлено, що всупереч умов договору, квартира в будинку готельного типу за адресою: [ADDRESS], яка є предметом Договору № 31/03 від 31.03.2014 р. була продана Відповідачем самостійно. Згідно розрахунку позивача, сума основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача складає 9000,00 грн. ( 180 000,00 х 5% = 9000,00) 02.09.2014 р. Позивачем на адресу Відповідача направлено лист з вимогою про сплату винагороди. У даній вимозі Позивач вимагав у семиденний строк перерахувати йому грошову суму у розмірі 9000,00 грн./а.с.11-14/ Як встановлено в судовому засіданні Відповідач вимогу проігнорував, винагороду Позивачу не сплатив. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 9000,00 грн. підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку , три проценти річних від простроченої суми складає 120,57 грн., сума на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , що складає 1260,00 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача не має. Відповідачем наданий розрахунок не осопрюється. /а.с.45/ Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на його користь 120,57 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 1260,00 грн. сума на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , також підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 20000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно з п. 4.1 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем прийнятого на себе зобов'язання він повинен сплатити неустойку у розмірі 3% від суми боргу за весь час прострочення виплати винагороди. Згідно до ч. 2 ст. 343 ГК України розмір неустойки встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір неустойки складає 44 010,00 грн. Також, позивач зазначає, що у зв'язку з тяжким фінансовим становищем Відповідача він користується своїм правом і зменшує розмір неустойки, що підлягає стягненню з Відповідача на 20 000,00 грн. Відповідно до частини третьої ст. 551 ЦК суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, наприклад, істотного погіршення майнового стану боржника. Як встановлено в судовому засіданні розмір основного боргу складає - 9 000,00 грн. На думку суду, розмір неустойки в сумі 20000,00 грн., яку просить стягнути позивач є явно завищеним розміру завданого збитку - 9000,00 грн., і не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначена позиція викладена і у Рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з Відповідача до 4 500,00 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню : 9000,00 грн. - сума основного боргу, 120,57 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 1260,00 грн. сума на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 4500,00 грн. - неустойка, а всього 14 880,57 грн. Подаючи позовну заяву Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 343, 60 грн. ( платіжне доручення № 342 від 05..11.2014 р. на суму 243,60 грн. та квитанція № 53 від 27.02.2015 р. на суму 100, 00 грн.) Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial