Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

ПрАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість вартості за спожиту електричну енергію у розмірі 3867,00 грн. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідачі не виконують своїх зобов'язань в частині своєчасної оплати за спожиту електроенергію за період з 01.12.2015 року по 27.02.2016 року, внаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі 3867,00 гривень. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.10.2016 року відкрито провадження у даній справі. 07.11.2016 року через канцелярію суду [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПрАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити помісячний розрахунок за спожиту електроенергію, зокрема у частині за грудень 2014 року та січень - березень 2015 року, здійснити перерахунок нарахувань за спожиту електроенергію з часу встановлення диференційної оплати і за тарифами діючими з 1 травня 2012 року, з урахуванням кількості споживачів електроенергії у квартирі, а також просить відшкодувати моральні збитки у розмірі 124020,00 грн. [PERSON] зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що ПрАТ «Львівобленерго» надано необґрунтований розрахунок заборгованості за спожиту електроенергію, оскільки в розрахунок включено чотири місяці, в той час як відповідач мав здійснити розрахунок за кожний місяць окремо, внаслідок чого останнім порушено Постанову НКРЕ №497 від 23.04.2012 року. Окрім того, стверджує, що відповідач не надсилає квитанції на сплату боргу, не надсилає попереджень про можливе відключення, не дотримується термінів та застережень, зазначених у ст.27 Правил користування електричною енергією для населення». Просить зустрічну позовну заяву задоволити, у задоволенні первісного позову відмовити. Протокольною ухвалою від 08.11.2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачанняпро зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральних збитків. 10.01.2017 року ПрАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання подано заперечення на зустрічну позовну заяву, згідно яких відповідач за зустрічним позовом не є суб'єктом владних повноважень, а відтак його дії не можуть бути визнанні незаконними. Окрім того, вважає, що [PERSON] під час подання зустрічного позову повинен був сплатити судовий збір. 27.02.2018 року Вищою радою правосуддя прийнято рішення про застосування до судді Котельви К.О. дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя строком на 6 місяців, у зв'язку з чим 28.02.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2018 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2018 року справу призначено до розгляду на 26.03.2018 року. У зв'язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладено на 23.04.2018 року. 23.04.2018 року [PERSON] подано уточнення позовних вимог за зустрічною позовною заявою. Так, останній додатково просить зобов'язати відповідача за зустрічним позовом здійснити нарахування за спожиту [PERSON] електроенергією в період з 01.10.2017 року до 01.04.2018 року за тарифом, передбаченим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. В судовому засіданні 23.04.2018 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення, до викладених у позові. Просила позовні вимоги задоволити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судовому засіданні 23.04.2018 року проти задоволення первісного позову заперечив. Просив зустрічну позовну заяву з урахуванням уточнення задоволити у повному обсязі. Інші учасники процесу в судове засідання, призначене на 23.04.2018 року не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У судове засідання, призначене на 04.05.2018 року сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримує, проти задоволення зустрічного позову заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON]зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1547 від 23.03.2016 року, виданої ЛМКП «Айсберг» та є споживачами електроенергії за вказаною адресою. Так, відповідачами за первісним позовом з 01.12.2014 року по 27.02.2016 року спожито електроенергії у розмірі 5993 кВт/год на загальну суму 3867,00 гривень, що підтверджується довідкою по споживанню електроенергії. Відповідно до ст.1 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року, енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно п.38 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. енергопостачальник зобов'язується забезпечувати надійне постачання електричної енергії споживачу, а споживач відповідно до п.41 Правил зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до п.9 Правил користування електричною енергією для населення у квартирах або інших об'єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. У пунктах 19, 20, 26 Правил користування електричною енергією для населення, зазначено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг. Спори та розбіжності, що можуть виникнути під час користування електричною енергією, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006р.) із наступними змінами та доповненнями, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється, зокрема за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря). Водночас, чинним законодавством не передбачено розподілу витрат за спожиту електроенергію порівну між мешканцями квартири. З вищевикладеного вбачається, що лише розподіл витрат між співвласниками (наймачами) квартири при єдиному приладі обліку електричної енергії пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря), однак такий розподіл можливий лише, як внутрішній між споживачами електричної енергії в одній квартирі. Таким чином, доводи відповідачів за первісним позовом про те, що їм повинна нараховуватись плата за використану електроенергію відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі є безпідставними, оскільки обсяг спожитої електроенергії визначається згідно показів приладу обліку, а не за кількістю зареєстрованих осіб. Таким чином, позивач за первісним позовом обґрунтовано вимагає від відповідачів сплати суми заборгованості за період з 01.12.2014 року по 27.02.2016 року в розмірі 3867,00 грн. Окрім того, твердження відповідача за первісним позовом про те, що ПрАТ «Львівобленерго» не фіксує щомісяця покази приладів обліку та не надсилає квитанцій на оплату не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Відповідно до п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не передбачено іншого терміну. Пункт 21 ПКЕЕН передбачає, що знімання показів засобів обліку провадиться енергопостачальником та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Враховуючи, що прилад обліку відповідачів за первісним позовом розташований безпосередньо у квартирі, даний факт утруднює знімання показів представниками ПрАТ «Львівобленерго». Відтак, в такому випадку, знімання показів приладу обліку повинно здійснюватись безпосередньо побутовим споживачем станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Крім того, як зазначила представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні 23.04.2018 року, з 2008 року ПрАТ «Львівобленерго» впровадило безквитанційну форму оплати, що передбачає можливість оплачувати за спожиту електричну енергію, не чекаючи доставки квитанції в будь-якій установі платежу, починаючи з 05 числа кожного місяця. Вимога позивача за зустрічним позовом щодо зобов'язання ПрАТ «Львівобленерго» нарахування за спожиту ним електроенергію з 01.10.2017 року до 01.04.2018 року за тарифом, передбаченим п. 1.3.2. Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню з 01.10.2017р. до 01.04.2018р., затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до п. 1.3.2. Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню з 01 березня 2017 року, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природним газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання (у тому числі в сільській місцевості): у період з 01 жовтня по 30 квітня (включно) за обсяг, спожитий до 3000 кВт/год електроенергії на місяць (включно) тариф на електроенергію за 1 кВт/год з ПДВ становить 0,90 грн. За обсяг, спожитий понад 3000 кВт/год електроенергії на місяць за 1 кВт/год з ПДВ становить 1,68 грн. Згідно п. 2.1.2. Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики «Про затвердження Порядку застосування тарифів на електроенергію» № 23.04.2012 № 498 населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природним газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами). Оскільки позивач за зустрічним позовом не звертався до відповідача про застосування до нього тарифу як до споживача, що має автономне електроопалення, а тому зобов'язань у відповідача за зустрічним позовом з приводу застосування вказаного тарифу не виникло, а відповідно і відсутній обов'язок на проведення перерахунку боргу оплати за спожиту електроенергію. Щодо позовної вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З огляду на те, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому та членам його сім'ї моральної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що первісний позов ПрАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до [PERSON], [PERSON], [PERSON]необхідно задоволити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача за первісним позовом 3867,00 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію. У свою чергу у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання про усунення порушень прав споживача, перерахунку за спожиту електроенергію та відшкодування моральних збитківнеобхідно відмовити. Окрім того, вимога про солідарне стягнення з відповідачів суми судових витрат не передбачена Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Через це суд вважає, що судові витрати не можуть стягуватись в солідарному порядку, оскільки це не передбачено договором чи законом. При зверненні до суду ПрАТ «Львівобленерго» сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом, з кожного окремо, на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір у розмірі 459,33 грн. на загальну суму 1378,00 грн.

Outcome: approved