Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням вченої ради факультету іноземної філології та соціальних комунікацій від 21 травня 2019 року за поданням першого проректора було прийнято рішення про ліквідацію кафедри філософії. Рішенням Вченої ради Сумського державного університету від 22 травня 2019 року ухвалено рішення «Про ліквідацію кафедри філософії». Причини та мотиви не зазначені. 23 травня 2019 року ректором та головою Вченої ради [PERSON] видано наказ №0369-І «Про введення в дію рішення вченої ради СумДУ щодо ліквідації кафедри філософії». Вважає, рішення та накази такими, що не відповідають вимогам закону. Керівництвом університету штучно створювалися умови для скорочення навантаження на кафедрі філософії. Здійснювався тиск на викладачів, у зв`язку з чим троє з них написали заяви про переведення їх на іншу кафедру. Тому просить визнати дискримінаційними та скасувати рішення Вченої ради СумДУ від 23 травня 2019 року в частині ліквідації кафедри філософії, наказ ректора від 23 травня 2019 року №0369-І «Про введення в дію рішення вченої ради СумДУ щодо ліквідації кафедри філософії». Поновити позивача на посаді завідувача кафедри філософії СумДУ. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Відповідач подав письмовий відзив, в якому просив слухати справу у його відсутність, в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що рішення вченої ради про ліквідацію кафедри філософії прийнято у зв`язку зі зміною стандартів вищої освіти, предмет філософії переведено з розряду обов`язкових до розряду предметів за вибором студента. Вважає, що позивач не надав доказів наявності дискримінації чи іншого порушення законодавства при прийнятті рішення та наказу, вимога про поновлення позивача на посаді є необгрунтованою, оскільки з посади позивача ніхто не звільняв. 10 липня 2019 року наданий додатковий відзив, в якому відповідач зазначив, що трьох викладачів з кафедри філософії за їх заявами переведено на іншу кафедру, у зв`язку з чим, на кафедрі філософії залишилося 3 працівники, що суперечить вимогам ЗУ «Про вищу освіту». Вказана обставина разом з неможливістю забезпечити працівників навантаженням на повну ставку стала підставою для прийняття рішення про ліквідацію кафедри. 10 липня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача про те, що його не було звільнено не відповідає дійсності, адже в наказі зазначено про доведення до відома завідувача кафедри філософії [PERSON] письмового попередження про наступне вивільнення з пропозицією іншої роботи. Крім цього, Міністерство не змінювало стандартів вищої освіти, а лише затвердило їх у новій редакції. 16 липня 2019 року відповідач подав письмові заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивачем не надано жодного доказу який свідчить про дискримінацію. 17 липня 2019 року позивачем подано відповідь на другий відзив, в якому посилається на те, що відповідач перекручує факти, наводить неправдиві свідчення. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 7 червня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 21 червня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 21 червня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 4 липня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідачів, не допуск представника відповідача, у зв`язку з відсутністю повноважень. Протокольною ухвалою головуючого від 4 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 5 липня 2019 року за клопотанням позивача для ознайомлення з відзивом. Протокольною ухвалою головуючого від 5 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 12 липня 2019 року за клопотанням позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 12 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 17 липня 2019 року, у зв`язку з неотриманням позивачем відзиву. Протокольною ухвалою головуючого від 17 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 23 серпня 2019 року оскільки сторонами не виконані вимоги щодо вручення документів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 13 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 вересня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 18 жовтня 2019 року у зв`язку із закінченням відведеного процесуального часу. Протокольною ухвалою головуючого від 18 жовтня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 20 листопада 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 листопада 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 листопада 2019 року для витребування оригіналів документів для огляду в судовому засіданні. Протокольною ухвалою головуючого від 21 листопада 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 25 листопада 2019 року для витребування документів. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Наказом №0490-І від 22 липня 2016 року створено у СумДУ кафедру філософії з 1 вересня 2016 року, призначено виконуючим обов`язки завідувача кафедри філософії доктора філософських наук професора [PERSON] до заміщення посади за конкурсом (а.с.12). 31 серпня 2016 року між позивачем та університетом укладено контракт, згідно якого [PERSON] призначено завідувачем кафедри філософії з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2021 року (а.с.13). Протоколом №1 установчих зборів вільної професійної спілки «Справедливість» СумДУ від 5 червня 2018 року ухвалено доручити голові профспілки [PERSON] подати документи на легалізацію профспілки (а.с.14-15). Як вбачається з витягу з протоколу засідання вченої ради факультету ІФСК щодо ліквідації кафедри філософії факультету іноземної філології та соціальних комунікацій №9 від 21 травня 2019 року, ухвалено рекомендувати Вченій раді університету ліквідувати кафедру філософії факультету іноземної філології та соціальних комунікацій: «за» -12, «проти» - 1, «утрималися» - 8 (а.с.17-18). 21 травня 2019 року Головою вченої ради ректором СумДУ було подано подання до вченої ради університету про включення до порядку денного питання щодо ліквідації кафедри філософії. Витяг з протоколу вченої ради факультету іноземної філології та соціальних комунікацій від 21 травня 2019 року додано (а.с.39). Згідно витягу з протоколу №12 засідання Вченої ради університету від 22 травня 2019 року, вирішувалося питання про ліквідацію кафедри філософії, з присутніх 83 з 106 членів ради, «за» проголосували - 80, «проти» - 2, «утрималися» - 0, «не голосували» - 1. Постановили: ліквідувати кафедру філософії (а.с.19). 23 травня 2019 року Сумським державним університетом прийнято наказ №0369-Т, яким введено в дію рішення вченої ради університету з питання «Про ліквідацію кафедри філософії», на виконання вищевказаного рішення кафедру філософії ліквідувати з 28 серпня 2019 року. Навчальне навантаження, яке закріплене за кафедрою філософії за усіма рівнями вищої освіти, передано на кафедру психології, політології та соціальних технологій з дати ліквідації кафедри філософії. Скорочено посаду завідувача кафедри філософії з 28 серпня 2019 року. Начальнику відділу кадрів [PERSON] вказано до 20 червня 2019 року довести до відома завідувача кафедри філософії [PERSON] письмове попередження про наступне вивільнення з пропозицією іншої роботи. Науково-педагогічних працівників кафедри філософії переміщено з 28 серпня 2019 року на наступні кафедри на умовах укладених контрактів: доцента [PERSON] на кафедру конституційного права, теорії та історії держави та права, доцентів [PERSON] , [PERSON] на кафедру психології, політології та соціальних технологій. Посаду лаборанта ввести до штату кафедри психології, політології та соціокультурних технологій з 28 серпня 2019 року, перемістити старшого лаборанта кафедри філософії [PERSON] на кафедру психології, політології та соціокультурних технологій з 28 серпня 2019 року без змін умов та оплати праці (а.с.21). З наказу №0375-І від 24 травня 2019 року та планового розпису ПВС кафедр СумДУ на 2019/2020 н. р. вбачається, що кафедра філософії на факультеті іноземної філології та соціальних комунікацій відсутня (а.с.23-26). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року в порядку забезпечення позову [PERSON] до Сумського державного університету, ректора та голови Сумського державного університету Васильєва Анатолія Васильовича про визнання дискримінаційними та скасування рішення і наказу, зупинено дію наказу ректора СумДУ [PERSON] №0369-І від 23.05.2019 «Про введення в дію рішення вченої ради СумДУ щодо ліквідації кафедри філософії» до закінчення розгляду судом вказаного спору. Наказом №0387-І від 28 травня 2019 року внесено зміни до наказу №0375-І від 24 травня 2019 року, на виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми щодо зупинення дії наказу №0369-І від 23 травня 2019 року, доповнено додаток до наказу, включено до штатного розпису кафедру філософії (а.с.78). Ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року скасовано. Згідно наказу №0574-І від 12 серпня 2019 року, дію наказу ректора університету №0369-І від 23 травня 2019 року про введення в дію рішення Вченої ради університету про ліквідацію кафедри філософії призупинено (а.с.203). Відповідач вказує на те, що причиною ліквідації кафедри було зокрема те, що на кафедрі не нараховується 5 працівників, як передбачено Законом України «Про вищу освіту». Згідно витягу з наказу №0906-ІІ від 16 травня 2019 року [PERSON] , [PERSON] переведено з кафедри філософії на кафедру психології, політології та соціокультурних технологій, [PERSON] переведено з кафедри філософії на кафедру прикладної екології за їх заявами з 1 вересня 2019 року на строк раніше укладеного контракту (а.с.74). 23 травня 2019 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою про відкликання заяви про перехід на кафедру психології, політології та соціокультурних технологій (а.с.73). Наказом №1036-ІІ від 4 червня 2019 року внесені зміни до наказу №0906-ІІ від 16 травня 2019 року, скасовано п. 1 наказу в частині переведення доцента кафедри філософії [PERSON] на кафедру психології, політології та соціокультурних технологій (а.с.75). З вищевикладеного вбачається, що письмове відкликання доцентом [PERSON] та внесення змін до наказу про його переведення відбулося після прийняття рішення Вченою Радою та видачі наказу ректора про введення в дію рішення Вченої Ради. Усне повідомлення про бажання відкликати заяву напередодні засідання не є встановленою формою заяв у трудових відносинах. Наказом №1069-ІІ від 10 червня 2019 року [PERSON] , доцента кафедри філософії звільнено з посади 31 серпня 2019 року по закінченню строку дії договору (а.с.93). Як вбачається з довідки відділу кадрів про НПП кафедри філософії, на кафедрі станом на 15 травня 2019 року 7 науково-педагогічних працівників, наказом від 16 травня 2019 року три особи переведені на інші кафедри. Станом на 22 травня 2019 року кількість науково-педагогічних працівників становить 4 особи (а.с.71). В судовому засідання свідок [PERSON] , доцент кафедри філософії, пояснив, що навантаження на кафедру філософії знижено штучно, останні 2 роки він працював на 0,5 ставки. Взимку 2019 року його було запрошено на кафедру психології, політології та соціокультурних технологій на ставку 1,0. Спочатку свідок написав заяву на переведення, однак потім відкликав заяву перед засіданням ради факультету, оскільки не бажав розпуску кафедри філософії. При подачі заяви про перехід на іншу кафедру тиску на свідка не було. Вважає, що нестача ставок - це виявлення дискримінації. Свідок [PERSON] пояснив, що з 2 вересня 2019 року не працює в СумДУ. Рішення про ліквідацію кафедри філософії було прийнято без попереднього погодження з профспілкою та колективом кафедри. Підставою для ліквідації було скорочення філософських дисциплін за рахунок інших. Позивача утискали як члена Вільної профспілки «Справедливість». Саме після створення спілки, ректор почав перешкоджати діяльності кафедри, урізав години, зменшував навантаження, штат. Свідок [PERSON] , доцент кафедри філософії, пояснила, що виведення філософії є порушенням стандартної підготовки спеціалістів. Після винесення наказу від 22 липня 2016 року, всім, крім позивача запропоновано перехід на інші кафедри. Про ліквідацію кафедри стало відомо перед засіданням Вченої ради. Заміна філософії на громадську освіту не відповідає набуттю певних ознак світогляду. Свідок [PERSON] працювала в СумДУ до 31 серпня 2019 року доцентом кафедри філософії. Вважає, що оскільки була необхідність в тому, щоб на кафедрі залишилося 4 особи, дію контракту їй не продовжили. В 2018-2019 навчальному році на кафедру було виділено менше ставок ніж годин. Потім штучно зменшено навантаження. Дисципліни етика та естетика включені до кафедри психології, політології та соціокультурних технології, хоча повинні до кафедри філософії. Введення дисципліни «громадська освіта» не відповідає рівню вищої освіти, оскільки читається в школі. Метою ліквідації кафедри є звільнення позивача та ліквідація Вільної профспілки «Справедливість». Свідок [PERSON] , доцент кафедри філософії з 2002 року, пояснив, що в 2012 році вже ліквідовували кафедру, потім поновили, однак почали зменшували години. Оскільки законодавством дисципліни не передбачені, саме Вчена рада визначає, які дисципліни будуть вивчатися. Свідок був запрошений на Вчену раду для обговорення питання ліквідації кафедри філософії. Згідно ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» структура закладу вищої освіти, статус і функції його структурних підрозділів визначаються статутом закладу вищої освіти та положеннями про відповідні структурні підрозділи. Структура закладу вищої освіти, що не є бюджетною установою, може визначатися статутом закладу без дотримання вимог цієї статті. Структурні підрозділи утворюються рішенням вченої ради закладу вищої освіти у порядку, визначеному цим Законом і статутом закладу вищої освіти. Згідно Статуту Сумського державного університету, Вчена рада Університету є колегіальним органом управління Університету, який утворюється строком на 5 років, склад якого затверджується наказом ректора протягом 5 робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради. Згідно п. 7.1.2 Статуту Вчена рада Університету за поданням ректора ухвалює рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію структурних підрозділів. Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту». Згідно ч. 3, 5 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» основними структурними підрозділами закладів вищої освіти (крім коледжів, які не здійснюють підготовку бакалаврів) є факультети, кафедри, бібліотека. Кафедра - це базовий структурний підрозділ закладу вищої освіти державної (комунальної) форми власності (його філій, інститутів, факультетів), що провадить освітню, методичну та/або наукову діяльність за певною спеціальністю (спеціалізацією) чи міжгалузевою групою спеціальностей, до складу якого входить не менше п`яти науково-педагогічних працівників, для яких кафедра є основним місцем роботи, і не менш як три з них мають науковий ступінь або вчене (почесне) звання. Згідно п. 7.1.3 Вчену раду Університету очолює її голова, який обирається таємним голосуванням з числа членів вченої ради Університету, які мають науковий ступінь та/або вчене звання, на строк діяльності вченої ради. До складу вченої ради Університету входять за посадами: ректор, проректори, керівники факультетів, навчально-наукових інститутів, коледжів, учений секретар, директор бібліотеки, головний бухгалтер, радник ректора, керівники органів самоврядування та виборних органів первинних профспілкових організацій працівників університету, а також виборні представники, які представляють наукових, науково-педагогічних працівників і обираються з числа завідувачів кафедр, професорів, докторів філософії, докторів наук, виборні представники, які представляють інших працівників університету і які працюють у ньому на постійній основі, виборні представники аспірантів, докторантів, слухачів, асистентів-стажистів, інтернів, лікарів-резидентів, клінічних ординаторів, керівники виборних органів первинних профспілкових організацій студентів та аспірантів, керівники органів первинних профспілкових організацій студентів та аспірантів, керівники органів студентського самоврядування, наукового товариства студентів (слухачів), аспірантів, докторантів та молодих вчених відповідно до визначених квот. Згідно п. 7.1.4 Статуту за рішенням вченої ради до її складу можуть входити також представники організацій роботодавців. При цьому не менше 75% складу вченої ради повинні становити наукові, науково-педагогічні працівники Університету і не менше 10% - виборні представники з числа студентів. Вчена рада сформована відповідно до Закону України «Про вищу освіту», Статуту університету у 2016 році. Позивач був поінформований про її склад. Вищевикладене свідчить про те, що рішення прийнято Вченою Радою відповідно до її компетенції з дотримання процедури визначеної законом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання позивача на те, що витяг з протоколу засідання вченої ради факультету ІФСК щодо ліквідації кафедри філософії не відповідає перебігу подій, не заслуговують на увагу, оскільки будь-які докази на підтвердження цього відсутні. Аудіозапис засідання, на який посилається позивач, суду не надавався та не досліджувався в судовому засіданні. Доводи позивача на те, що Вчена Рада при вирішенні спірного питання не обговорювала підстави для ліквідації кафедри філософії не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується протоколом засіданні Вченої Ради. Відповідно до п.2 ч.1 ст1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій дискримінаційного характеру, які в подальшому стали підставою для ліквідації кафедри філософії, не надано доказів зміни стану ситуації на кафедрі філософії, зменшення навантаженості на викладачів кафедри філософії шляхом збільшення навантаженості на викладачів кафедри психології. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) рішення від 10 лютого 2010 року). Таким чином, судом не встановлено підстав для визнання дискримінаційними та скасування рішення Вченої ради Сумського державного університету від 23 травня 2019 року в частині ліквідації кафедри філософії та наказу ректора від 23 травня 2019 року №0369-І «Про введення в дію рішення вченої ради СумДУ щодо ліквідації кафедри філософії», а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити за необгрунтованістю. Що стосується вимоги про поновлення позивача на посаді завідувача кафедрою філософії, то в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про його звільнення, а тому в цій частині в позові належить відмовити в зв`язку з необгрунтованістю. Позиція позивача про те, що ліквідація кафедри свідчить про його звільнення, не грунтується на матеріалах справи, оскільки наказ про звільнення позивача відповідачем виданий не був.

Outcome: dismissed