Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 30 вересня 2014 року у розмірі 1 278 990 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 500\~013,40 грн., 3% річних за час прострочення сплати суми боргу в розмірі 113\~952,75 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1 278,990 грн., які останній зобов`язувався повернути до 31 грудня 2015 року. Однак, до цього часу, незважаючи на неодноразові звернення позивача, кошти не повернуті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач проти позову заперечив, просив застосувати строки позовної давності. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2019 року справу направлено до Ковпаківського районного суду м. Суми за підсудністю. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2019 року справу передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2019 року у в даній справі відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання на 2 липня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 21 серпня 2019 року, у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою від 21 серпня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 09 жовтня 2019 року за клопотанням відповідача. Ухвалою від 9 жовтня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 12 листопада 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 12 листопада 2019 року відкладено розгляд справи до 11 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 11 грудня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 26 грудня 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 1\~278\~990,00 грн., які останній зобов`язувався повернути до 31 грудня 2015 року, що підтверджується копією розписки та договором безвідсоткової позики (а.с.6-7). Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт укладання такого договору. Позивач вказує на те, що відповідач у встановлений термін (та на час розгляду справи - також) позику не повернув. Однак як вбачається з копії розписки від 29 серпня 2015 року та від 28 вересня 2018 року, [PERSON] отримав від [PERSON] частину раніше переданої суми в розмірі 350\~000,00 грн. та 200\~000,00 грн. за розпискою від 30 вересня 2014 року (а. с. 31). В судовому засіданні предстанвик позивача підтвердив факт написання позивачем таких розписок. Таким чином, відповідачем повернуто позивачу за договором позики грошові кошти на загальну суму 550\~000,00 грн. Таким чином, сума боргу станом на день розгляду справи становить 728\~990, 00 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частин першої і третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач ставить питання про стягнення інфляційних збитків та 3% річних з 1 січня 2016 року (строк повернення позики) по 28 грудня 2018 року (день направлення позову до суду). Оскільки 29 серпня 2015 року відповідачем повернуто позивачу грошові кошти в розмірі 350\~000,00 гр., а 28 вересня 2018 року 200\~000,00 грн., то в період з 1 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року заборгованість за договором позики складала 978990,00 грн., з 28 вересня 2018 року по 20 грудня 2018 року 728990,00 грн. Інфляційні збитки розраховуються за формулою: [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Сукупний індекс інфляції за період з 1 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року становить 134,88, з 28 вересня 2018 року по 20 грудня 20187 року 103,95. Таким чином інфляційні збитки за період з 1 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року становлять 341\~471,71 грн., з 28 вересня 2018 року по 20 грудня 2018 року - 28\~795,11 грн. Загальна сума складає 370\~266 грн. 82 коп. 3% річних за користування коштами розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]. Кількість днів за період з 1 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року складає 1001,00 грн., з 28 вересня 2018 року по 20 грудня 2018 року 84. Таким чином, 3% річних за період з 1 січня 2016 року по 27 вересня 2018 року становлять 80464,93 грн., з 28 вересня 2018 року по 20 грудня 2018 року - 5\~033,03 грн. Загальна сума складає 85\~497 грн. 96 коп. В процесі слухання справи встановлено, що право позивача порушене, зобов`язання за договором позики в повній мірі не виконане. Тому, враховуючи той факт, що відповідачем частково в сумі 550\~000,00 грн. кошти повернуті, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача необхідно стягнути борг у розмірі 728 990 грн. 00 коп., інфляційні збитки в розмірі 370\~266 грн 82 коп., 3% річних за час прострочення сплати боргу в розмірі 85\~497 грн. 96 коп. Посилання відповідача про застосування строків позовної давності не заслуговує на увагу, з огляду на те, що строки позивачем дотримані. Адже право позивача порушене з 1 січня 2016 року (строк повернення позики встановлений договором до 31 грудня 2015 року) з позовною заявою позивач звернувся до суду 27 грудня 2018 року. Згідно ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Таким чином, позивач звернувся до суду в межах позовної давності. Посилання відповідача на те, що ним борг погашений в повному обсязі, суд не приймає до уваги, оскільки ним не надано доказів на підтвердження своєї позиції. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (63% від 8810 гривні 00 копійок) - 5550 гривень 30 копійок.

Outcome: partial