Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Тема Логістик» (далі - ТОВ «Тема Логістик»), звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 108 847,29 грн. з яких: 106 467,29 грн. - розмір матеріального збитку з вирахуванням страхового відшкодування; 1 200,00 грн. - витрати на проведення автотоварознавчої експертизи; 1 180,00 грн. - витрати на послуги транспортування автомобіля; 1 762,00 грн. - сума судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2014 року о 21 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], виїхав на перехрестя вул. П. Запорожця та б-ру Перова, в м. Києві, на заборонений сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда Сівік», державний номерний знак [NUMBER], який на момент вчинення ДТП належав на праві власності позивачу ТОВ «Тема Логістик». Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2016 року, яку залишено без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 26.08.2016 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Розмір матеріального збитку, завданого відповідачем позивачу ТОВ «Тема Логістик», встановлено висновком автотоварознавчого дослідження від 12.01.2015 року № 755, та складає 156 467.29 грн. Оскільки автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], на момент вчинення ДТП було забезпечено ПрАТ СК «Провідна», останньою на звернення позивача було виплачено 50 000,00 грн. страхового відшкодування у рахунок погашення матеріальної шкоди позивача. З огляду на вищевикладене та з урахуванням суми страхової виплати, не відшкодованою залишилась сума матеріального збитку у розмірі 106 467,29 грн., а також понесені позивачем витрати на проведення автотоварознавчої експертизи та витрати на послуги транспортування пошкодженого транспортного засобу, які, на думку позивача, мають бути відшкодовані відповідачем, як особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 07.03.2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тема Логістик» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання. (а.с. 74-76) Представник позивача ТОВ «Тема Логістик» Левіна Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви та зміст відповіді на відзив, долученої до матеріалів справи. (а.с. 95-97) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі з підстав, що містить зміст письмового відзиву на позовну заяву (а.с. 83-86), просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску позивачем строку позовної давності та відмовити в позові в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі з підстав, зазначених відповідачем в судовому засіданні, та з підстав, що містить зміст письмового відзиву на позовну заяву (а.с. 83-86), просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску позивачем строку позовної давності та відмовити в позові в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача Левіної Т.М., відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] 19.12.2014 о 21.00 год., керуючи ТЗ «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталось зіткнення з ТЗ «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 8.7.3е) ПДР України. Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.08.2016 року, яку постановою Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2016 року залишено без змін, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. (а.с. 14-18; 19-21) З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2016 року, яку постановою Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2016 року залишено без змін, відповідно до якої відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, що підтверджено сторонами під час судового розгляду справи та не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положення статті 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. За даними Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9477757 від 24.12.2014 року, автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], який на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності ТОВ «Тема Логістик», був забезпечений відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном дії до 09.01.2015 року, виданим АТ «Просто-Страхування», автомобіль «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], який на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності [PERSON], був забезпечений відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном дії до 30.10.2015 року, виданим ПрАТ «СК «Провідна». (а.с. 53-54; 58) 24.12.2014 року представник ТОВ «Тема Логістик» звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування № 2300066941. (а.с. 55-56) Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Висновок експерта - це виклад експертом фактичних даних, які мають значення для справи і встановлені ним на основі спеціальних знань у результаті експертного дослідження. За даними Висновку автотоварознавчого експертного дослідження № 755 від 12.01.2015 року, вартість якого становить 1 200,00 грн., складеного експертом ФОП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Хонда», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» складає 156 467,29 грн. (а.с. 22-46; 47) Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. На підставі заяви представника ТОВ «Тема Логістик» 24.03.2015 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила на користь ТОВ «Тема Логістик» виплату страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 0012564 від 24.03.2015 року. (а.с. 51; 52) Як передбачено статтею 1194 Цивільного кодексу України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як убачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Тема Логістик» звернувся з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суми матеріальної шкоди у розмірі 106 467,29 грн., розрахованої позивачем відповідно до Висновку автотоварознавчого експертного дослідження № 755 від 12.01.2015 року та з вирахуванням сплаченої страховиком суми страхового відшкодування (156 467,29 грн. - 50 000,000 грн. = 106 467,29 грн.), завданої позивачу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 19.12.2014 року за наслідками протиправних дій відповідача під час керування ним транспортного засобу, що встановлено постановою суду, яка набрала законної сили. Крім того, складову предмету спору становлять вимоги позивача про відшкодування відповідачем на його користь витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 200,00 грн., витрат на послуги транспортування автомобіля у розмірі 1 180,00 грн. та судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення та заперечення сторін,

Outcome: dismissed