Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 лютого 2007 року у розмірі 23 429,64 гривень та судові витрати у розмірі 234,30 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 10 лютого 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку на рахунку. При цьому, [PERSON] приєдналась до типових умов банку щодо надання кредиту. Відповідно до п.9.3 Умов та правил надання банківських послуг, рахунок відповідачу було відкрито на невизначений термін, кожні 12 місяців сторони мали право проінформувати другу сторону про припинення договору. Якщо такої дії вчинено не було, всі умови договору автоматично лонгувались ще на 12 місяців. Відповідач [PERSON] користувалась наданою їй платіжною карткою, при цьому не належним чином виконувала свої зобов'язання, у зв'язку з чим, за рахунком утворилась значна заборгованість, які позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача надала клопотання (а.с.82) про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача також надав суду клопотання (а.с.78) про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову, (а.с.77) в якій вказуючи на сплив строку позовної давності до заявлених вимог, просить відмовити в задоволенні позову. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 10 лютого 2007 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.13-16), уклав з відповідачкою [PERSON] (а.с.11) договір №б/н, відповідно до умов якого банк (позивач) зобов'язався шляхом відкриття карткового рахунку та надання платіжної картки надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 250,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-10). Позичальник (відповідач), власноруч підписуючи заяву разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, погодився з тим, що уклав з банком договір, згідно умов якого зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування та сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.7-10), що також не заперечується відповідачем. В порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2013 року за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості становить 23 429,64 гривень і складається з: заборгованості за кредитом - 6 749,95 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 946,08 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом - 6 379,82 гривень, штрафу (фіксованої частини) - 250 гривень та штрафу (процентної складової) - 1 103,79 гривень (а.с.3-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг уразі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. Пунктом 8.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, зокрема, п.9.3, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п.9.6, 9.7 даних умов. Пунктом 9.12 передбачено, що договір дії 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. По закінченню; строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до начала місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п.3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою»). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Останній платіж за платіжною карткою було здійснено у вересні 2007 року, прострочена заборгованість за кредитним договором виникла 30 жовтня 2007 року, а дії картки закінчилась у січні 2008 року. Таким чином, саме з січня 2008 року починає перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, і тому, щодо основного зобов'язання, а відповідно і щодо додаткового, строк позовної давності сплив у січні 2011 року. Зазначені висновки також узгоджується з правовою позицію, ухваленою Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14. Позов представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав лише 02 липня 2013 року. При цьому, згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача [PERSON] у запереченнях проти позову, заявляє відповідне клопотання (а.с.77), у зв'язку з чим до позовних вимог підлягає застосуванню строк позовної давності, а відповідно, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed