Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 22.01.2019 звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 46 156 грн. 00 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 88 грн. 79 коп.. Ухвалою суду від 25.02.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.02.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду але відзиву в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 22.01.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 88 грн. 79 коп., згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи. /а.с. 3/ В день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 40 288 грн. 10 коп., що складається із заробітної плати за період червень - вересень 2018 року по цеху № 015 у сумі 17 365 грн. 00 коп. та заборгованості, що станом на 01.01.2019 по цеху № 002 становить 22 923 грн. 10 коп., з яких 17 399 грн. 73 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів. Вказаний факт підтверджується розрахунковим листом за вересень 2018 року по цеху № 015 та розрахунковим листом за січень 2019 року по цеху № 002, копії яких містяться в матеріалах справи. /а.с. 10, 11/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі понад 40 288 грн. 10 коп. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так при розрахунку заборгованості із заробітної плати, позивачем помилково було враховано суму заборгованості за період жовтень - грудень 2018 року по цеху № 002 - 5 868 грн. 18 коп. відповідно до розрахункового листа за грудень 2018 року. Вказана сума заборгованості включена до суми заборгованості по цеху № 002, що станом на 01.01.2019 становить 22 923 грн. 10 коп., згідно розрахункового листа за січень 2019 року. /а.с. 11/ Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості із заробітної плати і розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаними у позові. Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 23.01.2019 по 18.03.2019 . У зазначений період на підприємстві було - 23 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 2 042 грн. 17 коп. без відрахувань податків і зборів (23х88,79). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial