Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 28.09.2018 звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому остаточно визначившись з позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 32 262 грн. 23 коп., з яких 13 578 грн. 96 коп. вихідної допомоги та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 205 грн. 74 коп.. В заяві позивач просив витребувати у відповідача довідку про заборгованість. Ухвалою суду від 10.12.2018 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про судове засідання 11.01.2019 о 09-40 год.. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов'язано надати довідку про заборгованість. Відзив і довідка про заборгованість відповідачем не надані. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду але відзиву та довідку не подав і не повідомив про причини неподання. В судові засідання представник відповідача не з'явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду у день розгляду справи вирішено проводити розгляд у заочному проваджені. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 28.09.2018 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 205 грн. 74 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. В день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 32 262 грн. 23 коп., з яких 13 578 грн. 96 коп. вихідної допомоги, що підтверджується розрахунковим листом за вересень 2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість та середній заробіток також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв'язку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 29.09.2018 по 11.01.2019 . У зазначений період на підприємстві було - 39 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 8 023 грн. 86 коп. без відрахувань податків і зборів (39х205,74). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved