Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач у вересні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким встановити факт приналежності його до національності «німець» шляхом зобов'язання внесення відповідача- Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області змін до актового запису про народження №1239, вказавши у графі «національність» батька, [PERSON] «німець» та встановити факт приналежності [PERSON] до національності «німець» шляхом зобов'язання внесення відповідача- Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області змін до актового запису про шлюб №1112, вказавши у графі «національність» [PERSON]. «німець». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його батько, [PERSON] народився [INFO] в м. Закам'янськ республіки Бурятії. Рішенням виконкому Городоцької міської ради депутатів працюючих № 209 від 26.09.1958 року було дозволено провести всиновлення гр. [PERSON], на підставі якого його батькові змінили прізвище на [INFO]. Також, його бабця [PERSON] за національністю та за походженням була етнічною «німкенею», про що свідчить витяг з запису акту про народження його батька №241 від 04.07.1956 року. Однак, в актовому записі про народження та у свідоцтві про його народження національність батька - [PERSON] вказана «росіянин», хоча насправді за походженням він є «німець». Посилається на те, що в повоєнні роки та у зв'язку з радянською політикою тих часів, його родичі свою приналежність до німецької національності приховували через побоювання переслідувань Під час Другої світової війни родина його прадіда була вивезена до Німеччини на примусову працю, в 1945 році повернулися до України, тому в повоєнні роки родичі свою приналежність до німецької національності приховували через побоювання переслідувань. З метою відшукати своїх рідних та близьких у Німеччині, познайомитися з культурними традиціями цієї країни та досконалого вивчення німецької мови, позивач має бажання звернутися до Консульства Німеччини в Україні, а тому змушений привести свої документи у відповідність, в тому числі відновити національність свого батька. Для цього він звернувся до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану та листом від 02.08.2017 року №262136/8.26-94 отримав відповідь, в якій відповідач рекомендував йому звернутись до суду щодо внесення відповідних змін. Факт встановлення німецького походження позивачу необхідний для відновлення та збереження етнічного походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини». Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу за його відсутності за наявних письмових доказів (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги визнає та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.27). Представник відповідача Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, подав заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутності та просить вирішити питання виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства (а.с. 18). Суд дослідив матеріали позову та зібрані по справі докази та приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 11 квітня 1981 року серії [NUMBER] та у якому національність його батька - [PERSON] зазначено «росіянин» (а.с.9). Також встановлено, що у свідоцтві про народження батька позивача, [PERSON], від 20.12.1997, складеного відділом ЗАГС Закам'янського района республіки Бурятії, національність батька [PERSON] та матері [PERSON] вказана, відповідно, «росіянин» та «німка», що стверджується копією свідоцтва про народження від 20 грудня 1997 року серії І-АЖ № 297392 (повторне) (а.с. 6). Згідно з запису акту про народження батька позивача, [PERSON], №241 від 04.07.1956 року, національність його матері - [PERSON] також зазначена «німка». На даний час позивач прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до Закону України «Про національні меншини» та скористатися пільгами, які гарантуються особам німецького походження, а тому вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту неправильності запису в актах цивільного стану, а саме національностей з «росіянин» на «німець». Згідно з ст.1 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Враховуючи ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Враховуючи викладене, положення Закону України «Про національні меншини в Україні», надають позивачам право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до німецької національності. Частина 1 ст. 300 Цивільного кодексу України зазначає, що фізична особа має право на індивідуальність. Відповідно до ч.2 цієї ж статті фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його.

Outcome: approved