Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У позові вказує, що відповідно до укладеного договору від 08.02.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленорго кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку забогованості за кредитом. Станом на 31.12.2013 року відповідач не виконала свої зобов'язання у зв'язку з чим у неї створилася заборгованість у сумі 19143 грн. 00 коп. Тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не запере проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог, підтвердила, що нею у 2006 році було отримано з платіжної картки кредит у сумі 5000 грн. для власних потреб. На даний час вона ніде не працює і тому не має змоги погасити кредит. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що , що позовні вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Судом установлено, 08.02.2006 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідачеві були надані кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредиту не проводяться, а тому заборгованість станом на 31.12.2013 року становить 22991 грн. 00 коп. у тому числі: - заборгованість за кредитом - 4311 грн. 81 коп., - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 18679 грн. 19 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5235 грн. 76 коп., яка була задоволена судовим наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.01.2008 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості, різниця становить 17755 грн. 24 коп. Відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг до суми заборгованості також входить: - штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн., - штраф (процентна складова) у сумі 887 грн. 76 коп. Відповідно до розрахунків відповідач заборгував 19134 грн. 00 коп. Викладене, підтверджується також: - копією розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-8); - копією судового наказу (а.с. 5); - іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно кредитного договору без номера позичальник зобов'язувався проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно, шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved