Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № [NUMBER] від 04 березня 2014 року, із змінами та доповненнями, в загальній сумі 8 312,84 гривень, в т.ч. заборгованість за кредитом - 3 999,20 гривень, проценти за користування кредитом - 2 086,85 гривень, пеня - 1 750,95 гривень, інфляція - 370,97 гривень, 3% річних - 104,88 гривень; стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір в розмірі 1 378,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] в письмовій формі був укладений договір про відкриття карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 04 березня 2014 року. Додатковою угодою до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № б/н від 17 березня 2014 року назву останнього було змінено на: «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії», а також текст договору було викладено у новій редакції. Відповідно до умов договору позивач надає клієнту кредит у формі кредитної лінії для проведення операцій із застосуванням картки з лімітом не більше 4 000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення кредиту 28 лютого 2017 року, на умовах повернення, строковості, платності. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором, а саме відкрив клієнту картковий рахунок № [NUMBER] та надав клієнту кредит в сумі 4 000,00 гривень. Станом на 20 січня 2016 року заборгованість клієнта перед банком становить 8 312,84 гривень, відповідно до розрахунку заборгованості, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3 999,20 гривень; прострочені проценти за користування кредитом - 2 086,85 гривень; пеня - 1 750,95 гривень; 3% річних - 104,88 гривень; інфляція - 370,97 гривень. В зв'язку з систематичним порушенням клієнтом положень п.п. 4.2.14. договору щодо своєчасної сплати нарахованих процентів за користування кредитом, а також невиконання вимог п.п. 4.2.13., клієнту були направлені: лист-повідомлення про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією та процентами від 23 березня 2015 року № 040-29-1/1395 та претензія від 15 червня 2015 року № 040-29-1/2935, в яких банк висунув вимогу про дострокове погашення усієї заборгованості за кредитною лінією. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з′явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, у відсутність відповідача та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунка № [NUMBER], за яким у рамках цього договору банк на підставі заяви клієнта, яка є додатком № 1 до цього договору, а також інших документів, визначених вимогами чинного законодавства України та нормативних документів банку, відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER], проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку (картки), яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. 11 березня 2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій просив відкрити йому кредитну лінію до поточного (карткового) рахунку № [NUMBER] з лімітом заборгованості в сумі 4000 гривень на строк 24 місяці. В подальшому, 17 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № б/н до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 04 березня 2014 року № [NUMBER], укладенням якої сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. Розділу 2 додаткової угоди, кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме на 36 місяців (до 28 лютого 2017 року). За користування кредитом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. Відповідно до п. 6.1. Розділу 6 додаткової угоди, нарахування та сплата клієнту процентів за залишками на картковому рахунку за поточний місяць здійснюється банком щомісячно в останній робочий день місяця, починаючи з дати наступної за датою зарахування коштів на картковий рахунок, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 4.2.14. п. 4.2. Розділу 4 додаткової угоди, клієнт зобов'язується: сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.п. 8.1.1. п. 8.1. Розділу 8 додаткової угоди, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними у справі доказами та розрахунком суми заборгованості, відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 20 січня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача за договором становить 8 312,84 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3 999,20 гривень; прострочені проценти за користування кредитом - 2 086,85 гривень; пеня - 1 750,95 гривень; 3% річних - 104,88 гривень; інфляція - 370,97 гривень. Відповідно до п.п. 4.3.3. п. 4.3. Розділу 4 додаткової угоди, банк має право: вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Згідно п.п. 4.2.17. п. 4.2. Розділу 4 додаткової угоди, клієнт зобов'язується: у разі надіслання банком вимоги до клієнта про дострокове повернення кредиту та/або овердрафту погасити банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом і овердрафтом та за процентами за користування кредитом і овердрафтом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача 23 березня 2015 року було направлено лист-повідомлення про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією та процентами, а 15 червня 2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за кредитною лінією до 30 червня 2015 року. В той же час, лист-повідомлення та претензія були залишені поза увагою відповідача та заборгованість погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, що був сплачений позивачем при звернення до суду з позовною заявою. Враховуючи наведене та

Outcome: approved