Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

позивач - Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації в особі начальника [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить поновити строк позовної давності на звернення до суду та стягнути з відповідача на користь Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації 1123,36 грн. майнової шкоди, завданої неправомірними діями (злочином). В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що [PERSON] 16 травня 2010 року з приміщення службового кабінету №218, що розташований у м. Львові на вул. Валовій, 31 викрав системний блок HP Compag DX 2000 MT вартістю 294,81 грн., монітор Samsung 793 DF вартістю 252,12 грн., принтер Samsung ML вартістю 395,60 грн., джерело безперервного живлення АРС вартістю 124,08 грн., модуль памяті Disk ohk USBвартістю 56,75 грн., а всього майна залишковою вартістю 1123,36 грн. Вказане майно знаходиться на балансі служби у справах дітей ЛОДА. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в тому числі і по епізоду викрадення майна з приміщення службового кабінету №218 служби у справах дітей ЛОДА. Однак, ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду та після нього, майно, викрадене [PERSON] службі у справах дітей ЛОДА не було повернуто, його вартість не відшкодована. Вказує, що внаслідок неправомірним дій [PERSON] службі у справах дітей ЛОДА заподіяні збитки в сумі 1123,36 грн. В обґрунтування поважності причин пропущеного строку позовної давності покликається на те, що копію вироку від 10 січня 2011 року позивач отримав лише 21 січня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просив таку задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.с.7-9). Як вбачається із наявного в матеріалах справи супровідного листа Галицького районного суду м. Львова про скерування копії вироку від 10 жовтня 2011 року, такий поступив до Служби у справах дітей ЛОДА 20 січня 2015 року (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку про можливість поновлення строку позовної давності на звернення до суду. Як вбачається із вищевказаного вироку, [PERSON], перебуваючи у приміщенні, що на вул. Валовій, 31 у м. Львові, спустився з третього поверху будинку на внутрішній балкон другого поверху, через вікно туалетної кімнати проник у приміщення служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, де з кімнати під номером 218 викрав системний блок HP Compag DX 2000 MT монітор Samsung 793 DF вартістю 252,12 грн., принтер Samsung ML вартістю 395,60 грн., джерело безперервного живлення АРС вартістю 124,08 грн., модуль памяті Disk ohk USBвартістю 56,75 грн., а всього майна на загальну суму 1123,36 грн. Крім цього, вартість викраденого майна на залишкову суму 1123,36 грн. підтверджується довідкою про вартість основних засобів, викрадених з приміщення, що орендує служба у справах дітей облдержадміністрації за адресою: м. Львів, вул. Валова, 31, каб. №218 станом на 25 травня 2010 року (а.с.4). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що кошти у сумі 1123,36 грн. підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved