Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» в листопаді 2017 р. звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] основну суму боргу зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 50003606 від 03.04.2012 р. у розмірі 176200,19 грн., основну заборгованість за Додатковим кредитом у розмірі 57741,26 грн., пеню у розмірі 2443,78 грн., 3% річних у розмірі 20445,19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 71924,51 грн., а а всього стягнути - 328754,93 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач ТОВ «Порше Мобіліті» посилається на наступне. Так, ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] Кредитний договір № 50003606 від 03.04.2012 р., відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 122651,38 грн., що на дату укладання Договору складало еквівалент 15253,25 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo A05, кузов [NUMBER], рік випуску 2012, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачу Кредит. 25.02.2013 р. між відповідачем та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої позивачем було надано додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 3998,16 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання Додаткової угоди становило 32569,01 гривень. Цільове призначення Додаткового кредиту: сплата страхових платежів за Договором страхування. Відповідно до п. 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому відповідач мав сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. В п. 2.1. Договору вказано, що за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування відповідач сплачує позивачу за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п. 2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми Кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. Відповідно до п. 3.2.1. Договору у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, позивач мав право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав. Позивач посилається на те, що починаючи з квітня 2014 р., в порушення вимог чинного законодавства та умов Договору, відповідач перестав виконувати свої зобов'язання за Договором, не сплативши кредитні платежі за квітень, травень, червень, липень 2014 року. Відповідно до п. 3.3. Договору Сторони погодили, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу у повному обсязі Суму кредиту та суму Додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позивачем. У зв'язку з систематичним невиконанням умов Договору, 21.07.2014 р. позивачем відповідачу направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50003606 від 03.07.2014р. з вимогою повернути суму Кредиту. Факт належного надсилання Вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором вих. № 50003606 від 21.07.2014 р. встановлено у заочному рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року по справі №760/25755/14-ц, яке набрало законної сили 19.05.2015 року. Відповідно до п. 9.4 Договору будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на 3-й (робочий) день з дня відправлення. З огляду на вищевикладене, терміном повернення суми Кредиту є «21» серпня 2014 року. Проте, у зазначений строк відповідач не повернув суму Кредиту та не сплатив заборгованість. Таким чином, у зв'язку з наявною заборгованістю відповідача, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50003606 від 03.04.2012 р. (справа № 760/25755/14-ц). Позивач, в позовній заяві просив стягнути з [PERSON], з поміж іншого: - суму Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню, у розмірі 142266,44 грн., що станом на дату складання позову складало суму еквіваленту в гривні 9 298,46 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 15,30 грн./дол. ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 20.11.2014 р. - проценти за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період (01.08.2014 - 24.11.2014). у розмірі 4499,17 грн. - основну суму заборгованості за Додатковим кредитом у розмірі 4 031,97 грн. в період з серпня по листопад 2014 року. Як вказує позивач, за результатами розгляду справи № 760/25755/14-ц Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення від 27.02.2014 р., відповідно до якого позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50003606 від 03.04.2012 року було задоволено в повному обсязі. Таким чином, в межах розгляду справи №760/25755/14-ц не розглядалося питання щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р. Позивач повідомляє, що з дня ухвалення рішення по справі № 760/25755/14-ц (27.02.2015 р.) відповідачем кошти у погашення заборгованості за Кредитним договором не сплачувалися. Отже, позивач вважає, що він має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р., що позивач розрахував наступним чином. Станом на момент звернення до суду з позовом, сума Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню, становить еквівалент 9 298,46 доларів США. Так, укладаючи кредитний договір Сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США. На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу суму Кредиту у розмірі еквіваленту 15253,25 доларів США в українських гривнях. Згідно з п. 1.3. Договору Сторони погодили, що кошти у повернення Кредиту відображають справедливу вартість Кредиту та Додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому, відповідач мав сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні; при цьому, розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору. Так, неповернута сума кредиту становить еквівалент 9298,46 доларів США, що станом на день звернення до суду (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 26,570) становить 247060,08 грн. 247060,08 - 142266,44 = 104793,64 грн. - дана сума грошових коштів є коригуванням суми процентів, що підлягають сплати відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до умов Договору, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Згідно із умовами Кредитного договору № 50003606 від 03.04.2012 р. процентна ставка становить 9,9 %. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка підлягає сплаті становить 247060,08 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить (25.11.2014 р. - 11.10.2017 р.) 1051 дні, розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 247060,08 * 9,9% * 1051 / 360 = 71406,55 грн. Отже, станом на день звернення до суду плата за користування Кредитом склала 176200,19 грн. Щодо основної суми заборгованості за Додатковим кредитом, позивач зазначив наступне. Так, в межах розгляду справи №760/25755/14-ц Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення від 27.02.2015 р., яке набрало законної сили 19.05.2017р. Даним рішенням задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості відповідача зі сплати Додаткового кредиту за Договором за період з серпня по листопад 2014 року у розмірі 4 031,97 грн. Проте, з дня набрання законної сили рішення по справі №760/25755/14-ц (19.05.2015 р.) відповідачем кошти у погашення заборгованості не сплачувалися. Отже, позивач вважає, що він має право на відшкодування відповідачем основної заборгованості зі сплати Додаткового кредиту за Договором за період з грудня 2014 р. по квітень 2017 р. (кінець дії Договору). Таким чином, у відповідача існує заборгованість за несплаченими платежами за Додатковим кредитом на загальну суму 57741,26 грн. (Заборгованість за Додатковим кредитом). Щодо договірної неустойки за порушення умов Договору, яка підлягає сплаті Відповідачем, позивач зазначив наступне. Договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку неповідомлення Позивача про несплату платежів за Договором у встановлений строк відповідно до п. 8.3., а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення. Щодо пені, яка має бути сплачена відповідачем за порушення зобов'язань за Договором, позивач зазначив наступне. Відповідно до п. 8.1. Договору, у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Таким чином, пеня має розраховуватись наступним чином: Пеня = СЗ*10%/365*КДП, де: СЗ - сума заборгованості; * - знак множення; 10% - ставка пені; / - знак ділення; 365 - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення: Загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Кредитом та Додатковим кредитом складає 2443,78 грн. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Щодо розміру 3 %, що підлягають сплаті відповідачем за невиконання грошових зобов'язань з Договором, позивач зазначив наступне. 3% мають розраховуватись наступним чином: 3%=СЗ*3%/365*КДП, де: СЗ - сума заборгованості; * - знак множення; / - знак ділення; 365 - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення. Отже, за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення Кредиту відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 17768,01 грн. В свою чергу, за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення Додаткового кредиту відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 2677,18 грн. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим Договором складає 20445,19 грн. (3 % річних за Договором). Щодо розміру втрат від інфляційних процесів за Договором. Втрати від інфляційних процесів з урахуванням вимог законодавства розраховуються наступним чином: Інфляційні втрати = СІхСЗ, де: СІ - сукупний індекс інфляції; х - знак множення; СЗ - сума заборгованості. При цьому сукупний індекс інфляції розраховується наступним чином: СІ=(І1/100)х(І2/100)х(І3/100)…(Іх/100), де: І1 - індекс інфляції за перший місяць; І2 - індекс інфляції за другий місяць. Загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим Договором складає 71924,51 грн. Таким чином, з огляду на вищенаведене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, що складається із основної суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, що разом становить 328754,93 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати: суму сплаченого судового збору у розмірі 4931,32 грн. та суму витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 29.11.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору, та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. 14.01.2019 р. до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач борг визнає лише в частині стягнення заборгованості за додатковим кредитом у сумі 57741,26 грн., в іншій частині позовних вимог просить відмовити. При цьому, відповідач розмір позовних вимог вважає завищеним, не визнає нарахування інфляційних втрат в розмірі 71924,51 грн., а стосовно сплати процентів, штрафів, пені та 3% річних просить суд врахувати вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а саме просить суд врахувати вже стягнуті суми неустойки за попереднім рішенням суду та не враховувати повторно штрафні санкції за договором. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши поданий представником відповідача відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 03.04.2012 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №50003606, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 122651,38 грн., що на дату укладання Договору складало еквівалент 15253,25 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo A05, кузов [NUMBER], рік випуску 2012, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачу Кредит. 25.02.2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої позивачем було надано додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 3998,16 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання Додаткової угоди становило 32569,01 гривень. Цільове призначення Додаткового кредиту: сплата страхових платежів за Договором страхування. Відповідно до п. 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому відповідач мав сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. В п. 2.1. Договору вказано, що за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування відповідач сплачує позивачу за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п. 2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми Кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. Відповідно до п. 3.2.1. Договору у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, позивач мав право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав. Відповідно до п. 3.3. Договору Сторони погодили, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу у повному обсязі Суму кредиту та суму Додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позивачем. У зв'язку з систематичним невиконанням умов Договору, 21.07.2014 р. позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50003606 від 03.07.2014р. з вимогою повернути суму Кредиту. З огляду на вищевикладене, терміном повернення суми Кредиту є «21» серпня 2014 року. Вбачається, що у зв'язку з наявною заборгованістю відповідача, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50003606 від 03.04.2012 р. (справа № 760/25755/14-ц). Позивач, в позовній заяві просив стягнути з [PERSON], з поміж іншого: - суму Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню, у розмірі 142266,44 грн., що станом на дату складання позову складало суму еквіваленту в гривні 9 298,46 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 15,30 грн./дол. ПАТ «Креді Агріколь Банк» станом на 20.11.2014 р. - проценти за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період (01.08.2014 - 24.11.2014). у розмірі 4499,17 грн. - основну суму заборгованості за Додатковим кредитом у розмірі 4 031,97 грн. в період з серпня по листопад 2014 року. За результатами розгляду справи №760/25755/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, Солом'янським районним судом м. Києва 27.02.2015 р. ухвалено рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за Кредитним договором № 50003606 від 03.04.2012 р. в розмірі 204221,29 грн., заборгованість за Додатковою угодою №1 від 25.02.2013 р. в розмірі 4263,14 грн. та збитки в розмірі 15443,93 грн. Звернуто стягнення на автомобіль марки VW, модель Polo A05, кузов [NUMBER], рік випуску 2012, шляхом його вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» для подальшого продажу з публічних торгів на умовах визначених Договором застави транспортного засобу №50003606 від 07.04.2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3654,00 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2018 р., рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 р. змінено. Зменшено стягнуту з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за Кредитним договором № 5003606 від 03.04.2012 року з 204221,29 гривень до 194599,20 гривень, а також заборгованість за Додатковою угодою № 1 від 25.02.2013 року з 4263,14 гривень до 4114,05 гривень. В решті рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року залишено без змін. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Порше Мобіліті» посилається на те, що з дня ухвалення рішення по справі №760/25755/14-ц (тобто з 27.02.2015 р.), відповідачем кошти у погашення заборгованості за Кредитним договором не сплачувалися. Тому позивач просить стягнути з відповідача основну суму боргу зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 50003606 від 03.04.2012 р. у розмірі 176200,19 грн., основну заборгованість за Додатковим кредитом у розмірі 57741,26 грн., пені у розмірі 2443,78 грн., 3% річних у розмірі 20445,19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 71924,51 грн., а а всього стягнути - 328754,93 грн. ТОВ «Порше Мобіліті» посилається на те, що в межах розгляду справи №760/25755/14-ц не розглядалося питання щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р. З дня ухвалення рішення по справі № 760/25755/14-ц (27.02.2015 р.) відповідачем кошти у погашення заборгованості за Кредитним договором не сплачувалися. Отже, позивач вважає, що він має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р. (станом на день підготовки позовної заяви до суду), які він розрахував наступним чином. Станом на момент звернення до суду з позовом, сума Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню, становить еквівалент 9 298,46 доларів США. Так, укладаючи кредитний договір Сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США. На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу суму Кредиту у розмірі еквіваленту 15253,25 доларів США в українських гривнях. Згідно з п. 1.3. Договору Сторони погодили, що кошти у повернення Кредиту відображають справедливу вартість Кредиту та Додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому, відповідач мав сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні; при цьому, розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору. Так, неповернута сума кредиту становить еквівалент 9298,46 доларів США, що станом на день звернення до суду (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 26,570) становить 247060,08 грн. 247060,08 - 142266,44 = 104793,64 грн. - дана сума грошових коштів є коригуванням суми процентів, що підлягають сплати відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до умов Договору, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Згідно із умовами Кредитного договору № 50003606 від 03.04.2012 р. процентна ставка становить 9,9 %. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка підлягає сплаті становить 247060,08 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить (25.11.2014 р. - 11.10.2017 р.) 1051 дні, розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 247060,08 * 9,9% * 1051 / 360 = 71406,55 грн. Отже, станом на день звернення до суду плата за користування Кредитом склала 176200,19 грн. Разом з тим, з такими вимогами ТОВ «Порше Мобіліті» суд не погоджується, виходячи з наступного. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач вважає, що він має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою Кредиту за Договором, яка підлягала поверненню) за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р. (станом на день підготовки позовної заяви до суду). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. У такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Саме такі висновки містяться у постановах ВеликоїПалати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Враховуючи зазначене, вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами за період з 25.11.2014 р. по 11.10.2017 р. в сумі 176200,19 грн., є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо вимог ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з [PERSON] основної суми заборгованості за несплаченими платежами за Додатковим кредитом в розмірі 57741,26 грн., суд зазначає наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості відповідача зі сплати Додаткового кредиту за Договором за період з серпня по листопад 2014 року у розмірі 4 031,97 грн. З дня набрання законної сили рішення по справі №760/25755/14-ц, відповідачем кошти у погашення заборгованості не сплачувалися. Зазначена обставина не спростовується відповідачем. Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем основної заборгованості зі сплати Додаткового кредиту за Договором за період з грудня 2014 р. по квітень 2017 р. (кінець дії Договору), оскільки сплата таких платежів передбачена до закінчення строку дії Договору, а саме: несплата щомісячного платежу за грудень 2014 року на суму 1 281,69 грн. відповідно до рахунку № 00228079 від 03.12.2014, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.12.2014; несплата щомісячного платежу за січень 2015 року на суму 1 527,78 грн. відповідно до рахунку № 00235284 від 12.01.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.01.2015; несплата щомісячного платежу за лютий 2015 року на суму 1 696,60 грн. відповідно до рахунку № 00242150 від 02.02.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.02.2015; несплата щомісячного платежу за березень 2015 року на суму 2 099,75 грн. відповідно до рахунку № 00248480 від 06.03.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.03.2015; несплата щомісячного платежу за квітень 2015 року на суму 1 973,76 грн. відповідно до рахунку № 00255144 від 06.04.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.04.2015; несплата щомісячного платежу за травень 2015 року на суму 1 771,01 грн. відповідно до рахунку № 00260178 від 06.05.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.05.2015; несплата щомісячного платежу за червень 2015 року на суму 1 765,72 грн. відповідно до рахунку № 00266093 від 04.06.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.06.2015; несплата щомісячного платежу за липень 2015 року на суму 1 765,89 грн. відповідно до рахунку № 00271190 від 03.07.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.07.2015; несплата щомісячного платежу за серпня 2015 року на суму 1 771,94 грн. відповідно до рахунку № 00276610 від 03.08.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.08.2015; несплата щомісячного платежу за вересень 2015 року на суму 1 835,60 грн. відповідно до рахунку № 00281645 від 02.09.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.09.2015; несплата щомісячного платежу за жовтень 2015 року на суму 1 775,04 грн. відповідно до рахунку № 00286701 від 05.10.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.10.2015; несплата щомісячного платежу за листопад 2015 року на суму 1 932,61 грн. відповідно до рахунку № 00292141 від 02.11.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.11.2015; несплата щомісячного платежу за грудень 2015 року на суму 1 935,97 грн. відповідно до рахунку № 00296981 від 04.12.2015, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.12.2015; несплата щомісячного платежу за січень 2016 року на суму 1 998,96 грн. відповідно до рахунку № 00300521 від 06.01.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.01.2016; несплата щомісячного платежу за лютий 2016 року на суму 2 138,81 грн. відповідно до рахунку № 00305321 від 02.02.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.02.2016; несплата щомісячного платежу за березень 2016 року на суму 2 197,60 грн. відповідно до рахунку № 00309119 від 04.03.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.03.2016; несплата щомісячного платежу за квітень 2016 року на суму 2 172,32 грн. відповідно до рахунку № 00312643 від 05.04.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.04.2016; несплата щомісячного платежу за травень 2016 року на суму 2 109,83 грн. відповідно до рахунку № 00316426 від 06.05.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.05.2016; несплата щомісячного платежу за червень 2016 року на суму 2 104,79 грн. відповідно до рахунку № 00319958 від 03.06.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.06.2016; несплата щомісячного платежу за липень 2016 року на суму 2 084,21 грн. відповідно до рахунку № 00323798 від 05.07.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.07.2016; несплата щомісячного платежу за серпень 2016 року на суму 2 084,30 грн. відповідно до рахунку № 00327176 від 02.08.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.08.2016; несплата щомісячного платежу за вересень 2016 року на суму 2 183,74 грн. відповідно до рахунку № 00332239 від 01.09.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.09.2016; несплата щомісячного платежу за жовтень 2016 року на суму 2 177,78 грн. відповідно до рахунку № 00335284 від 03.10.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.10.2016; несплата щомісячного платежу за листопад 2016 року на суму 2 142,75 грн. відповідно до рахунку № 00340495 від 01.11.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.11.2016; несплата щомісячного платежу за грудень 2016 року на суму 2 146,70 грн. відповідно до рахунку № 00343720 від 01.12.2016, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.12.2016; несплата щомісячного платежу за січень 2017 року на суму 2 246,73 грн. відповідно до рахунку № 00346470 від 05.01.2017, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.01.2017; несплата щомісячного платежу за лютий 2017 року на суму 2 274,45 грн. відповідно до рахунку № 00351073 від 01.02.2017, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.02.2017; несплата щомісячного платежу за березень 2017 року на суму 2 282,01 грн. відповідно до рахунку № 00354499 від 01.03.2017, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.03.2017; несплата щомісячного платежу за квітень 2017 року на суму 2 262,92 грн. відповідно до рахунку № 00358415 від 03.04.2017, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.04.2017. Таким чином, у відповідача існує заборгованість за несплаченими платежами за Додатковим кредитом на загальну суму 57741,26 грн. (Заборгованість за Додатковим кредитом). Зазначену суму заборгованості відповідач визнає в повному обсязі. Враховуючи викладене, у вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з [PERSON] заборгованості за несплаченими платежами за Додатковим кредитом на загальну суму - 57741,26 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог ТОВ «Порше Мобіліті» про договірну неустойку за порушення умов Договору, яка підлягає сплаті відповідачем. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст. 549 ЦКУ. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку неповідомлення Позивача про несплату платежів за Договором у встановлений строк відповідно до п. 8.3., а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення. Відповідно до п. 8.1. Договору, у разі порушення Відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Отже, за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення Додаткового кредиту відповідач зобов'язаний сплатити 2443,78 грн. (Пеня розраховується наступним чином: Пеня = СЗ*10%/365*КДП, де: СЗ - сума заборгованості; * - знак множення; 10% - ставка пені; / - знак ділення; 365 - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення). Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. ТОВ «Порше Мобіліті» 3% річних та втрати від інфляційних процесів за Кредитом та Додатковим кредитом нараховано на залишок тіла кредиту у сумі 247060,08 грн. Разом з тим, враховуючи симоги ст. 625 ЦК України та правову позицію, яка міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18), та зазначена судом вище, 3% річних та інфляційні втрати слід нараховувати на залишок тіла кредиту у сумі 142266,44 грн., яке встановлено у рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. 3% мають розраховуватись наступним чином: 3%=СЗ*3%/365*КДП, де: СЗ - сума заборгованості; * - знак множення; / - знак ділення; 365 - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення. Отже, за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення Кредиту відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних в розмірі 10231,49 грн. (142266,44 грн.*3%/365*875 (кількість днів прострочення (з20.05.2015 по 11.10.2017). В свою чергу, за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення Додаткового кредиту відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних в розмірі 2677,18 грн. Загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Договором складає 12908,67 грн. (10231,49 грн.+ 2677,18 грн.). Суми щомісячної заборгованості, обчислені у гривні, не були своєчасно сплачені та знецінились внаслідок інфляційних процесів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування частини другої статті 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат. Так, за змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Втрати від інфляційних процесів з урахуванням вимог законодавства розраховуються наступним чином: Інфляційні втрати = СІхСЗ, де: СІ - сукупний індекс інфляції; х - знак множення; СЗ - сума заборгованості. При цьому сукупний індекс інфляції розраховується наступним чином: СІ=(І1/100)х(І2/100)х(І3/100)…(Іх/100), де: І1 - індекс інфляції за перший місяць; І2 - індекс інфляції за другий місяць. Вимоги про стягнення з відповідача суму втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Договором, слід задовольнити частково на суму 46672,83 грн. (де 12244,35 грн. - згідно розрахунку інфляційних втрат позивача у зв'язку з порушенням терміну оплати чергового платежу з повернення Додаткового кредиту; 34428,48 грн. - сума інфляційних втрат, розрахована відповідно на залишок тіла кредиту у сумі 142266,44 грн., яке встановлено у рішенні суду у першій справі). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, що в свою чергу є порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодавця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 03.04.2012 р. між сторонами був укладений Кредитний договір № 50003606 та 25.02.2013 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матералах справи докази, врахувавши вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму основної заборгованості за Додатковим договором у розмірі 57741,26 грн., пеню у розмірі 2443,78 грн., 3% річних у розмірі 12908,67 грн., та інфляційні втрати у розмірі 46672,83 грн., що разом становить 119766,54 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Суд приходить до висновку, що такі вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Захист порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Надані позивачем копії договорів свідчать про надання юридичних послуг, не містять визначення вартості години часу, кількість годин, що унеможливлює перевірку вказаних розрахунків на відповідність вимогам чинного законодавства, а тому вказані вимоги відхиляються судом. До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що представник позивач, який брав участь у судовому засіданні, є працівниками ТОВ «Юридична фірма Вернер». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження надання такої допомоги (зокрема, розрахунку вартості наданих послуг, актів виконаних робіт, квитанцій про сплату витрат). Крім того, до матеріалів справи додана довіреність на представництво інтересів позивача, що свідчить про добровільний та безоплатний характер представництва. За таких умов відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 6000 грн, як витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем. Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 1796,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial