Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2007189033 від 11.12.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором\~\~№2007189033 від 11.12.2013 року. Згідно кредитного договору №2007189033 від 11.12.2013 року банк надав відповідачу кредит в сумі 29\~944,40 грн. зі строком повернення до 11.12.2016 року. Відповідач в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом. Банк свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 21.08.2015 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 41\~027,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити, з підстав зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2007189033 від 11.12.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON](а.с.19-23). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором\~\~№2007189033 від 11.12.2013 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вищезазначеного кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на загальну суму 29\~944,40 грн., з них: 26 800 грн. на споживчі цілі; 2\~894,40 грн. на придбання у ПАТ «СК «КС Кардіф» послуг зі страхування в рамках програми споживчого кредитування, 250,00 грн. на придбання у ТОВ «ОКЛОК» послуг зі страхування в рамках програми споживчого кредитування, строк кредиту складає 36 місців, з 11.12.2013 року по 11.12.2016 року, розмір процентної ставки становить 0,01% річних. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом (а.с.5-10). Окрім того, статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п.п.1.4.4. кредитного договору передбачено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною даного договору та становить 859,34 грн. щомісяця. Банк зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки №4 від 11.12.2013 року (а.с.18). Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору №2007189033 від 11.12.2013 року, заборгованість по кредиту згідно розрахунку заборгованості станом на 21.08.2015 року (а.с.24) становить 41\~027,34 грн., з них: 29\~944,40 грн. залишок заборгованості за кредитом; 3,10 грн. заборгованість по відсоткам; 11\~079,84 грн. заборгованість по комісії. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання зобовязання за договором. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають до задоволення. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1\~218,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5680 від 03.09.2015 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1\~218,00 грн., так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved