overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач через представника - адвоката [PERSON] 06 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 вересня 2001 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття лобові та поваги. Діти залишились проживати з відповідачкою, позивач сплачує аліменти на утримання дітей з серпня 2018 року. Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 січня 2018 року закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що з липня 2018 року шлюбні відносини сторін припинені, позивач мешкає окремо, приходить лише для спілкування з дітьми, однак відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні. Після того, як позивач пішов, він в добровільному порядку надавав допомогу, а з 13 листопада 2018 року аліменти з позивача стягуються за рішенням суду в розмірі 1/3 частини. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши думку представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2001 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 01.12.2018 (актовий запис №853). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.02.2002 та [PERSON], [INFO], що підтверджється копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.01.2009. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Таким чином, шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач, через представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 06 грудня 2016 року померла [PERSON], [INFO], проживала в [INFO]. У продовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, він знаходився на лікуванні. З цієї причини ним не подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача, [PERSON], звернувся до суду з заявою про те, що позов [PERSON] підтримує та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач, Іванківська селищна рада, звернулися до суду із листом про те, що не заперечують проти позову [PERSON], просять розглядати справу без участі представника селищної ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований доказами і такий, що відповідає вимогам ч.3 ст.1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно після смерті [PERSON], немає. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавці, [PERSON], яка померла 06 грудня 2016 року. З заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 21.11.2003 р. та зареєстрованого в реєстрі №6022 слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було , і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2017 року, позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після [PERSON], яка померла 06 грудня 2016 року, у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. За даними нотаріальної контори після [PERSON] спадкова справа не заводилась. Суд вважає, що строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин юридичну необізнаність, хворобу позивача. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач, через представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 13 червня 2011 року померла його бабуся [PERSON], яка все своє майно та все, на що вона мала право на час смерті заповіла йому, склавши 17.07.2003 року заповіт, посвідчений секретарем Прибірської сільської ради. До цього часу спадщину після [PERSON] ніхто, у тому числі і він, не приймав, спадкова справа не заводилась. Позивач не звертався за прийняттям спадщини після бабусі, оскільки, будучи обізнаним про існування заповіту на його користь та спільно проживаючи із спадкодавицею на час її смерті, був переконаний у тому, що безумовно прийняв спадщину після неї. У 2017 році він вирішив оформити своє право на спадкове майно бабусі, для чого звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу [PERSON], але нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи через пропуск встановленого цивільним законодавством України шестимісячного строку прийняття спадщини. Таке рішення нотаріусом прийняте на підставі того, що на час смерті спадкодавиці його місце проживання було зареєстроване у м.Києві, хоча фактично він та його сім»я проживали в одному будинку з [PERSON] Позивач вважає, що ним з поважних причин пропущений шестимісячний строк прийняття спадщини в нотаріальному порядку, який встановлений ст.1270 ЦК України, через те, що він, проживаючи на час смерті спадкодавиці в одному будинку з нею, вважав, що таким чином приймає спадщину. Спір щодо права спадкування після [PERSON] між ним та будь-якими особами відсутній. Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача, [PERSON] звернулася до суду з заявою про те, що позов [PERSON] підтримує та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач, Прибірська сільська рада, звернулися до суду із листом про те, що з позовом ознайомлені, просять розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вих.№02-14-48 від 22.02.2017 року приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після [PERSON], яка померла 13 червня 2011 року, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Суд, вивчивши письмові докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини, ніхто, крім нього, на спадщину не претендує. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач, через представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 10 березня 2013 року померла його мати - [PERSON], яка проживала у [INFO]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: - житловий будинок з надіврними будівлями, що знаходиться В с.Коленці Іванківського району Київської області. 04 липня 2015 року позивач звернувся в Іванківську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в заведенні спадкової справи після [PERSON] в зв»язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Подати в нотаріальну контору заяву про визнання його спадкоємцем за законом протягом шести місяців з дня смерті матері позивач не зміг, в зв»язку з загостренням в цей період захворювань, набутих ним на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та в результаті яких йому було встановлено 2 групу інвалідності. Зараз позивач має намір прийняти спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті його матері, [PERSON], і документально оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після неї. Із заявою про те, що відмовляється від спадщини, в нотаріальну контору він не звертався. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Позивач вважає, що строк ним пропущено, з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду з заявою про те, що позов [PERSON] підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, Блідчанська сільська рада, звернулися до суду із'листом про те, що не заперечують проти позову [PERSON] та просять справу розглядати без участі їх представника. Відповідно до 4.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 липня 2015 року, позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Суд, вивчивши письмові докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ч.З ст.1272 ЦК України, оскільки строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини, ніхто, крім нього, на спадщину не претендує. На підставі наведеного ч.З ст. 1272 Цивільного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що з 15.07.2005 перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала. Згідно \~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; \~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 15.07.2005 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-15). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Мешкають окремо. Відповідно до\~ст.\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді чоловіка\~та жінки.\~Примушування чоловіка\~та жінки\~до шлюбу\~не допускається.\~Кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин,\~примушування до\~їх збереження,\~є порушенням\~права дружини,\~чоловіка на\~свободу та\~особисту недоторканість\~(ч.\~ч.\~3\~і 4\~статті 56\~СК України).\~У відповідності\~до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В судове засідання представник позивача не з'явився просить слухати справу в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вказавши що дійсно існує борг перед банком та по можливості він його буде погашати. Суд, вислухавши відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 5000 грн. 00 коп., що визнається відповідачем та не потребує доказування в судовому засіданні, крім того підтверджено матеріалами справи (а.с.8-12). Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 1055 ЦК України. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов укладеного із позивачем договору та наявність боргу за кредитним договором в сумі 15977 грн. 50 коп. (а.с.4-7). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, згідно вимог законодавства , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і позовні вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В судове засідання представник позивача не з'явився просить слухати справу в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується направленим повідомлення про час та місце слухання справи, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.03.2010 року між [PERSON] та позивачем по справі був укладений кредитний договір , згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. 00 коп. Відповідач всупереч умовам договору не сплатив в повному обсязі платежі, передбачені договором, і допустив виникнення заборгованості, яка складається з залишку несплаченого кредиту ,заборгованості по процентам за користуванням кредитом, комісії за розрахункове обслуговування, штрафи в розмірі 11208 грн. 52 коп., що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості (а.с.6-7). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію , або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору, які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов'язання по договору і пов'язаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В судове засідання представник позивача не зявився просить слухати справу в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився направивши до суду пояснення щодо позову, в яких обґрунтував не визнання позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 24.01.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 70000 доларів США, що визнається відповідачем та не потребує доказування в судовому засіданні, крім того підтверджено матеріалами справи (а.с.10-12). Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 1055 ЦК України. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов укладеного із позивачем договору та наявність боргу за кредитним договором в сумі 64878,80 доларів США (а.с.4-9). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, згідно вимог законодавства , а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем належним чином не доведено необхідності стягнення штафів за не повернення кредиту. Правомірним суд визнає і позовні вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: partial