Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради (далі - УПСЗН) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача державну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2017 р. по 31.07.2018 р. в сумі 27771,541 грн., посилаючись на неповідомлення відповідачем в декларації придбання нею рухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач перебувала на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Державна соціальна допомога їй була призначена за періоди з 01.08.2017 р. по 30.11.2017 р. у розмірі 2261,36 грн., з 01.12.2017 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 2331,84 грн., з 01.02.2018 р. по 30.06.2018 р. в розмірі 2331,84 грн. та з 01.07.2018 р. по 31.07.2018 р. в розмірі 2403,19 грн. На підставі проведеної позивачем перевірки щодо інформації про доходи та майновий стан відповідачки було встановлено надання останньою недостовірною інформації про доходи та майновий стан, оскільки [PERSON] 20.04.2017 р. придбала автомобіль вартістю 379698,00 грн., що призвело до надміру зарахованих коштів. Враховуючи зазначене, відповідач зобов`язана повернути виплачену допомогу в сумі 27771,51 грн., оскільки держава понесла додаткові витрати, яку вона так і не повернула, тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява представника позивача Титаренко І.Г. про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є малозабезпеченою сім`єю, та звернулась до Управління соціального захисту Довгинцівської районної в місті ради щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. В деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги, [PERSON] повідомила, що у власності чи володінні її сім`ї немає автомобілів чи транспортних засобів (механізмів) (а.с. 10-14 - копії декларацій). Разом з тим, під час перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення соціальної допомоги, було встановлено, що [PERSON] протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги, а саме в період з 14.08.2017 р. по 19.02.2018 р., не повідомила УПСЗН про придбання автомобіля, а саме: згідно даних територіального сервісного центру № 1243 регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] 20.04.2017 р. придбано автомобіль марки Renault Logan Dacia Logan, за 379698,00 грн., що на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с. 7,8 - копії інформації). Надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям регулюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року, який спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» всім малозабезпеченим сім`ям (з дітьми чи без них) допомога надається відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Згідно з пунктами 2, 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Отже, в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17 (касаційне провадження № 61-33727сво18). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач приховала дані про придбання нею транспортного засобу, яке не було задекларовано під час надання документів для оформлення зазначеного виду допомоги, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги. Оскільки відповідач у добровільному порядку не повертає отримані від УПСЗН надміру виплачені грошові кошти державної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 6 - копія повідомлення), суд дійшов висновку, що позивач має право на повернення коштів відповідно до статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250. Так, згідно з пунктом 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Доказів на спростування вищезазначеного відповідачем суду не надано. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його обґрунтування, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог, оскільки подання відповідачем недостовірних даних про свої доходи та майновий стан вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги, а отже позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих 27771,51 грн. на підставі статті 1212 ЦК та пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved