Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі - 59 330 (п'ятдесят дев'ять тисяч триста тридцять) гривень 37 копійок та понесених судових витрат по справі, а саме, судовий збір у розмірі - 1 378,00 гривень, посилаючись на те, що 07.04.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № IKCASHSTG.235636.001, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі - 25 750,00 гривень, на строк до 06.04.2017 року, зі сплатою 0,001 % річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, однак відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.02.2016 року становить - 59 330 (п'ятдесят дев'ять тисяч триста тридцять) гривень 37 копійок. Представник Позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі - 1 378,00 гривень. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки. Причини неявки суду не повідомила. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № IKCASHSTG.235636.001, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі - 25 750,00 гривень, з яких 25 00000 гривень - надаються на споживчі потреби, 750,00 гривень - надаються з метою оплати винагороди банку за надання фінансового інструменту. Термін користування кредитом до 06.04.2017 року. Процентна ставка за користування кредитом - 0,001 % річних. Банк виконав свої обов'язки згідно кредитного договору № IKCASHSTG.235636.001 від 07.04.2014 року у повному обсязі, про що свідчить заява на видачу готівки № 396720 від 07.04.2014 року на ім'я [PERSON] Відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.02.2016 року становить - 59 330 (п'ятдесят дев'ять тисяч триста тридцять) гривень 37 копійок, з яких: -прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10 714,45 гривень; -поточна заборгованість за процентами - 0,01 гривень; -прострочена заборгованість за процентами - 2 943,15 гривень; -поточна заборгованість за комісією - 824,00 гривень; -прострочена заборгованість за комісією - 12 261,17 гривень; -сума пені - 18 693,26 гривень. У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Невиконання відповідачем умов кредитного договору дало право позивачу достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат в сумі - 1 378,00 гривні. На підставі наведеного та

Outcome: approved