Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.10.2018 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло усне повідомлення від фахівця Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про те, що під час спроби зустрітися з громадянкою, яка перебуває під соціальним супроводом [PERSON] в КЗ «Дергачівський ліцей №1», в той час, коли остання буде забирати свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після занять було встановлено, що громадянка [PERSON] разом зі своїм співмешканцем громадянином [PERSON] прибули до навчального закладу у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з тим, що матір дитини вже неодноразово з`являлась до закладу в стані алкогольного сп`яніння, адміністрація навчального закладу разом з фахівцем із соціальної роботи вирішили повідомити службу у справах дітей райдержадміністрації. Представниками служби у справах дітей райдержадміністрації та представником Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області було терміново здійснено виїзд до КЗ «Дергачівський ліцей №1». На момент прибуття до навчального закладу було встановлено, що матір дитини громадянка [PERSON] дійсно мала вигляд людини, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Громадянка Понізенська палила цигарку біля входу до навчального закладу, на зауваження реагувала агресивно, невпевнено трималася на ногах та від зазначеної громадянки було чутно запах спиртного. Враховуючи зазначену ситуацію, комісією було складено акт рівня безпеки дитини, на підставі відповідного акту дитину було влаштовано до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» з метою обстеження та надання необхідної медичної допомоги. Малолітня дитина [PERSON] в 2014 році вже перебував на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. На той час дитину на підставі заяви матері громадянки [PERSON] було влаштовано до будинку дитини м. Харкова терміном на 6 місяців, але за час перебування дитини у державному закладі матір дитини стала на шлях виправлення та повернула сина на виховання у сім`ю. 25 жовтня 2018 року громадянка [PERSON] написала заяву про те, що остання не заперечує проти влаштування її сина [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя. Враховуючи вищевикладене, на підставі акта проведення оцінки рівня безпеки дитини за формою згідно з додатком 10 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, заяви громадянки [PERSON] , яка фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , та висновку оцінки потреб дитини, та її сім`ї Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що підтверджувало необхідність влаштування в сім`ю патронатного вихователя малолітнього [PERSON] , [INFO] , з метою соціального захисту дитини на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було ухвалено рішення про влаштування [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Після цього на підставі розпорядження голови Дергачівської районної дерджавної адміністрації від 26 жовтня 2018 року № 544 з 29.10.2018 року дитину [PERSON] було передано на тимчасове виховання та спільне проживання в сім`ю патронатного вихователя. З 12 листопада 2018 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було взято на облік служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації, як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, у відношенні сина громадянка [PERSON] є одинокою матір`ю. З листа Дергачіввського ВП ГУНП в Харківській області слідує, що громадянка [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння з`являється в громадських місцях. Сім`я громадянки [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 13.09.2018 року, але сім`я не подолала повністю складні життєві обставини. Станом на 18.02.2019 року громадянка [PERSON] разом зі співмешканцем громадянином [PERSON] , [INFO] , від якого вагітна (знаходиться на 4 місяці вагітності), змінили місце проживання, у зв`язку з тим, що за місцем проживання громадянина [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , існує борг за електропостачання, який не погашено, тому оселю відключено від електропостачання. На даний час громадянка [PERSON] разом із співмешканцем проживає за адресою: [ADDRESS] . В помешканні пічне опалення, електропостачання наявне в усіх кімнатах окрім однієї кімнати, де раніше була кімната дитини. Будинок, в якому мешкає сім`я, потребує ремонту. Зі слів патронатного вихователя та фахівця районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді матір дитини громадянка [PERSON] не має можливості постійно відвідувати сина та телефонувати йому у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Співмешканець громадянки [PERSON] ніде офіційно не працює. Враховуючи те, що громадянка [PERSON] вагітна, найближчим часом вона не зможе вирішувати питання щодо утримання сім`ї. На заплановану 14.02.2019 року комісію з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації запрошення громадянці [PERSON] було вручено особисто, але враховуючи те, що засідання комісії було перенесено на 19.02.2019 року, громадянці [PERSON] було повідомлено у телефонному режимі. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавити батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття на користь піклувальника. В судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області Кантемир К.Ю. позов підтримала повністю, надала пояснення аналогічні тим, що містить позов. Доповнила, що відповідач жодного разу не зверталась з питанням про повернення дитини. Відповідач жодного разу не відвідала дитину після вилучення її із сім`ї. Відповідач позов не визнала. Пояснила, що проживає разом з матір`ю та співмешканцем. Ніхто з них не працює. Вона на 9 місяці вагітності. Дитина вдома не проживає більше 1 року, але вона жодного разу не відвідувала сина. Представник третьої особи - Дергачівської місцевої прокуратури Сердюк К.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.10.2018 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло усне повідомлення від фахівця Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про те, що під час спроби зустрітися з громадянкою, яка перебуває під соціальним супроводом [PERSON] в КЗ «Дергачівський ліцей №1» в той час, коли остання буде забирати свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після занять було встановлено, що громадянка [PERSON] разом зі своїм співмешканцем громадянином Вешневецьким прибули до навчального закладу у стані алкогольного сп`яніння. Представниками служби у справах дітей райдержадміністрації та представником Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області було терміново здійснено виїзд до КЗ «Дергачівський ліцей №1». На момент прибуття до навчального закладу було встановлено, що матір дитини громадянка [PERSON] дійсно мала вигляд людини, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Громадянка Понізенська палила цигарку біля входу до навчального закладу, на зауваження реагувала агресивно, невпевнено трималася на ногах та від зазначеної громадянки було чутно запах спиртного. Враховуючи зазначену ситуацію, комісією було складено акт рівня безпеки дитини, на підставі відповідного акту дитину було влаштовано до кімнати тимчасового перебування дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» з метою обстеження та надання необхідної медичної допомоги. Малолітня дитина [PERSON] в 2014 році вже перебував на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. На той час дитину на підставі заяви матері громадянки [PERSON] було влаштовано до будинку дитини м. Харкова терміном на 6 місяців, але за час перебування дитини у державному закладі матір дитини стала на шлях виправлення та повернула сина на виховання у сім`ю. 25 жовтня 2018 року громадянка [PERSON] написала заяву про те, що остання не заперечує проти влаштування її сина [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя. На підставі акта проведення оцінки рівня безпеки дитини за формою згідно з додатком 10 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, заяви громадянки [PERSON] , яка фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , та висновку оцінки потреб дитини, та її сім`ї Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді що підтверджувало необхідність влаштування в сім`ю патронатного вихователя малолітнього [PERSON] , [INFO] , з метою соціального захисту дитини на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було ухвалено рішення про влаштування [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . На підставі розпорядження голови Дергачівської районної дерджавної адміністрації від 26 жовтня 2018 року № 544 з 29.10.2018 року дитину [PERSON] було передано на тимчасове виховання та спільне проживання в сім`ю патронатного вихователя. З 12 листопада 2018 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було взято на облік служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації, як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, у відношенні сина громадянка [PERSON] є одинокою матір`ю. Згідно листа Дергачіввського ВП ГУНП в Харківській області громадянка [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння з`являється в громадських місцях. Сім`я громадянки [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Дергачівського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 13.09.2018 року. Станом на 18.02.2019 року громадянка [PERSON] разом зі співмешканцем громадянином [PERSON] , [INFO] , від якого вагітна (знаходиться на 4 місяці вагітності), змінили місце проживання, у зв`язку з тим, що за місцем проживання громадянина [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , існує борг за електропостачання, який не погашено, тому оселю відключено від електропостачання. На даний час [PERSON] разом із співмешканцем проживає за адресою: [ADDRESS] . В помешканні пічне опалення, електропостачання наявне в усіх кімнатах окрім однієї кімнати, де раніше була кімната дитини. Будинок, в якому мешкає сім`я потребує ремонту. За результатами розгляду питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавити батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , у відношенні її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 03.09.2018 в будинку відсутнє місце для занять дитини, продуктів харчування фактично немає, дуже брудно. Як слідує з листа директора Дергачівського ліцею № 1, де навчається дитина. Хлопчик ходить до школи неохайний, брудний, постійно голодний, часто не відвідує школу, занедбаний. Мати часто з`являється у школу в стані алкогольного сп`яніння, веде аморальний спосіб життя : пиячить, не працює, схильна до крадіжок. Згідно відповіді начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області 19.11.2018 [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173,175,178,184 КУпАП : тільки в 2018 р. 4 рази. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 22.02.2019 вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до норм статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці ЄСПЛ, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 54). У цій справі ЄСПЛ, звертаючись до усталеної прецедентної практики Суду щодо статті 8 Конвенції, наголосив також на необхідності визначити, чи була особа, позбавлена батьківських прав, залучена до процесу в тій мірі, яка є достатньою для забезпечення відповідного захисту її інтересів (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 56; Рішення ЄСПЛ у справі «Elsholz v. Germany», п. 52; Рішення ЄСПЛ у справі «P., C. and S.v. The United Kingdom», п. 119; Рішення ЄСПЛ у справі «Venema v. the Netherlands», п. 91). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вказане свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Встановлено, що відповідач, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідачі матеріальної допомоги не надають. Згідно ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини, суд визначає розмір аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved