Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №004-04084-280707 від 28.07.2007 року в розмірі 8438,54 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідно до укладеного кредитного договору № 004-04084-280707 від 28.07.2007 року [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання цього Договору встановлюється ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000,00 грн. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26254900972073 в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Vіза Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила. Згідно п.1.4 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребу підписання додаткових угод. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п.2.13 Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з Рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним Договором. Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача, останній платіж відповідачем було здійснено 08.09.2009 р., а грошові кошти зняті з картки - 09.10.2008 р. (а.с.6). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки за домовленістю сторін позовна давність збільшена не була, то вказаних правовідносин необхідно застосовувати саме трирічний строк позовної давності. Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 14.10.2013 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Згідно ч.3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності. Позивачем не надано до суду будь-якого доказу на підтвердження поважності причини пропуску позовної давності, а тому підстав для захисту порушеного права суд не вбачає. Крім того, вказана позицію повністю узгоджується з висловленою Верховним Судом України правовою позицією у своїй постанові від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 536, 625 ЦК України та

Outcome: dismissed