Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Сучасні бізнес-системи» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків на суму 164 493,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 15.05.2018 року близько 23 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «CHERY Jaggi», державний номер [NUMBER] , на перехресті вул. Москалівська та вул. Текстильна в м. Харкові, невірно обравши безпечну швидкість руху, допустив наїзд на перешкоду (кіоск Аттіка), що належить ТОВ «Інформ-Сервіс», але перебуває у користуванні ТОВ «Сучасні бізнес-системи» згідно Договору оренди № 2017/249 від 01.09.2017 року. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.07.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності. Сума завданої матеріальної шкоди дорівнює 164493,00 грн., яка складається з вартості ремонтних робіт по відновленню кіоску згідно довідки - калькуляції від 19.05.2018 року 144840,40 грн., та вартістю знищеного товару згідно інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей від 15.05.2018 року на суму 19653,98 грн. 11.09.2018 року на підставі п. 2.6 додаткової угоди до Договору оренди ТОВ «Інформ-Сервіс» звернулось з письмовою вимогою до ТОВ «Сучасні бізнес-системи» про відшкодування завданої майну (кіоску) шкоди, що належить ТОВ «Інформ-Сервіс» на праві власності. Згідно даної вимоги сума яка підлягає відшкодуванню складає 144840,40 грн. 18.09.2018 року позивачем перераховано на банківський рахунок ТОВ «Інформ-Сервіс» грошові кошти у розмірі 144840,40 грн. Позивач, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 1191 ЦК України, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, вважає за можливим звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки відповідно до вищевказаної норми закону ТОВ «Сучасні бізнес-системи» набув статусу кредитора в даному виді зобов`язання, та має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, тобто до [PERSON] 26.09.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 24-25). 30.10.2018 року представником відповідача, [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 37-38). У відзиві відповідач зазначив, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим, незаконним та таким, що не може бути задоволений з наступних підстав. По-перше, у постанові Жовтневого районного суду м. Харкова, на яку посилається позивач, відповідача дійсно визнано винним у вчиненні правопорушення, але ніяким чином не вказано факту пошкодження кіоску, до того ж наразі немає ні рішення суду, ані іншого документу, який би підтверджував дане пошкодження та завдання матеріальної шкоди. Окрім того, довідка-калькуляція від 19.05.2018 року, на яку посилається позивач, є лише комерційною пропозицією, та в ній навіть вказується, що це не являється основою для оплати. Також, вказану калькуляцію проводив ФОП [PERSON] , який не є суб`єктом оціночної діяльності. Іншої оцінки або експертизи, які б підтверджували завдану матеріальну шкоду на певну суму, позивачем не надано. 13.12.2018 року представником позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, подано до суду відповідь на відзив (а.с. 49-50). У відповіді на відзив позивач звертає увагу, що твердження відповідача з приводу того, що в постанові суду ніяким чином не вказано факту пошкодження кіоску, спростовуються описовою частиною цієї постанови, в якій зазначено, що [PERSON] керуючи транспортним засобом та невірно обравши безпечну швидкість руху допустив наїзд на перешкоду (кіоск Аттіка), внаслідок чого завдано матеріальну шкоду. З приводу калькуляції позивач посилається на вимоги ч. 2 ст. 22 ЦК України та вважає, що реальними збитками у зв`язку з пошкодженням або знищенням речі є також витрати, які особа зробила або мусить зробити. У комерційній пропозиції зробленій ФОП [PERSON] прораховані витрати, які позивач планує понести у випадку відновлення пошкодженого майна. Щодо посилань відповідача на те, що ФОП [PERSON] не є суб`єктом оціночної діяльності, то позивач зазначає, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та інших громадських формувань, ФОП [PERSON] займається монтажно-будівельними роботами та здійснює виробництво металевих вікон та дверей. Також, 13.12.2018 року представником позивача надано суду Звіт про визначення вартості збитків (а.с. 55-74). Так, учасники справи обмінялись заявами по суті справи, з іншими заявами та клопотаннями до суду не звертались. 22.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судове засідання (а.с. 98-99). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Жук А.С., який діє на підставі ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову та на його заперечення, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що 15.05.2018 року о 23-45 год. в м. Харкові водій [PERSON] , керуючи автомобілем «CHERY Jaggi», державний номер [NUMBER] , на перехресті вул. Москалівська та вул. Текстильна, в стані алкогольного сп`яніння, невірно обрав безпечну швидкість руху, допустив наїзд на перешкоду (кіоск Аттіка), внаслідок чого завдано матеріальну шкоду, за що передбачена відповідальність за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.07.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 639/3239/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 6). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді за наявності вище приведеної постанови суду, доказуванню не підлягає. Як вбачається з Договору № 2017/249 оренди майна від 01.09.2017 року, укладено між ТОВ «Інформ-Сервіс» та ТОВ «Сучасні бізнес-системи», згідно якого орендодавець зобов`язується передати, а орендатор зобов`язується прийняти у тимчасове користування майно: кіоски в кількості 184 штуки. Майно передається орендатору по акту прийому-передачі, підписаному сторонами (а.с. 17-18). Згідно акту прийому-передачі № 0000 від 01.09.2017 позивачеві передано торгівельний кіоск, інв.. № 70010174, розташований за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] м [ADDRESS] . 31.01.2018 року між позивачем та ТОВ «Інформ-Сервіс» укладено Додаткову угоду до Договору оренди майна № 2017/249 від 01.09.2017 року, згідно якої Договір оренди доповнено новим пунктом в наступній редакції: «п. 2.6. Орендар несе ризик пошкодження орендованого майна третіми особами і зобов`язаний на вимогу Орендодавця відшкодувати останньому шкоду, заподіяну предмету оренди такими третіми особами. Також Орендар за погодженням з Орендодавцем зобов`язується провести ремонт і відновлення орендованого майна, пошкодженого третіми особами. Орендар має право в подальшому звернутися до таких третіх осіб з певними вимогами, для відшкодування такої шкоди, в незалежно від здійснення ремонту і відновлення такого майна.» (а.с. 19). Згідно рахунку-фактури N 1 від 19.05.2018 року та комерційної пропозиції-калькуляції, складених ФОП [PERSON] , вартість відновлювальних робіт кіоску «Аттіка» - 12 м2, після ДТП в районі заводу Шевченка м. Харків, становить 144 840,40 грн. (а.с. 7, 8-11). На підставі наказу № 15/1 директора ТОВ «Сучасні бізнес-системи» від 15.05.2018 року проведено позапланову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей в торгівельному кіоску, розташованому за адресою: м. Харків, «Завод Шевченко» [ADDRESS] , станом на 15.05.2018 року, та складено інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, згідно якого вартість знищеного товару складає 19653,98 грн. (а.с. 12, 13-16). На вимогу від 11.09.2018 року ТОВ «Сучасні бізнес-системи» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Інформ-Сервіс» грошові кошти у розмірі 144 840,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 670882652 від 18.09.2018 року (а.с. 20, 21). Частиною першою ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, ТОВ «Сучасні бізнес-системи» має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, тобто до відповідача [PERSON] Частиною 2 ст. 1992 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до Звіту про визначення вартості збитків заподіяних Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи» внаслідок наїзду транспортного засобу «CHERY Jaggi», державний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Москалівська та Текстильна в м. Харків на кіоск «Аттіка», що знаходиться на вул. Москалівська (поряд з зупинкою трамвая «Завод ім.. Шевченка»), що сталося 15.05.2018 року приблизно о 23 годині 45 хвилин, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість збитків складає 144 800,00 грн., без ПДВ (а.с. 55-74). Отже, позивачеві завдано матеріальної шкоди на загальну суму 164 452,60 грн., яка складається з вартості об`єкту оцінки 144 800,00 грн. та вартості знищеного товару 19653,98 грн. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм\~ЦК\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні даного спору, у судовому засіданні встановлено\~як наявність\~самої шкоди,\~так і\~факт протиправної,\~винної поведінки\~у формі\~дій або\~бездіяльності [PERSON] ,\~причинний зв`язок\~між діями\~або бездіяльністювідповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що була заподіяна позивачу. Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковомузадоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «Сучасні бізнес-системи» сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 2466,78 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial