overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.10.2008 року він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 12000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 30,00 % річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року має заборгованість у сумі 23 441 грн. 74 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 21.10.2008 року позивач уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 12000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 30,00 % річних на суму залишку. /а.с.9-15/ Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року має заборгованість у сумі 23 441 грн. 74 коп., з яких 14 746 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом, 6 692 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам, 409 грн. 80 коп. - заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. та 1 092 грн. 46 коп. - штрафи. /а.с.6-8/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2006 року уклав з відповідачем кредитний договір № 014/05-15/624, відповідно до якого надав кредит в сумі 184 158 дол. США на строк 60 місяців під 13,5 % річних. Додатковою угодою № 014/05-15/624/6 від 29.09.2011 року до вказаного договору кредитні зобов'язання було конвертовано у валюту гривню та встановлено, що кредит надано в сумі 899 038 грн. 28 коп. строком до 20.02.2015 року зі сплатою 16,5 % річних. Однак відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 29.08.2014 року має заборгованість в сумі 663 833 грн. 59 коп. Тому позивач, уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача вказані кошти та судові витрати. Учасники розгляду про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, однак до суду не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 21.12.2006 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № 014/05-15/624, відповідно до якого надав кредит в сумі 184 158 дол. США на строк 60 місяців під 13,5 % річних, 9 207 грн. 00 коп. комісії. /а.с.5-16/. Додатковою угодою № 014/05-15/624/6 від 29.09.2011 року до вказаного договору кредитні зобов'язання було конвертовано у валюту гривню та встановлено, що кредит надано в сумі 899 038 грн. 28 коп. строком до 20.02.2015 року зі сплатою 16,5 % річних. /а.с.17-18/. Відповідно до умов кредитного договору та додаткової угод відповідач зобов'язана повертати кредит та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами. Однак станом на 29.08.2014 року відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість в сумі 663 833 грн. 59 коп., з яких 569 424 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 31 743 грн. 49 коп. - заборгованість за відсотками, 62 665 грн. 23 коп. - пеня. /а.с.38-39/. Із викладеного вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 509, 526, 546, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050 ЦК України, за положеннями яких зобов'язання повинно виконуватися належним чином. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Їх сімя фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, направивши заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 21 липня 2017 року, який зареєстровано у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 447, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. В звязку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сімю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сімї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21 червня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження. Їх сім`я фактично розпалася. Зазначає, що вони не підтримують шлюбних стосунків, так як втратили почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного. На даний час вони живуть кожен своїм життям. Вважає, що поновити нормальні сімейні відносини неможливо, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 21 червня 2008 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, за актовим записом № 674 (а.с. 6). Від спільних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2011 р. він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові. Спільне господарство не ведуть. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких просять справу слухати в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позов визнає. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що сторони по справі вступили в шлюб 22.01.2011 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що зроблено актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Сім'я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові. Спільне господарство не ведуть. Сім'ю відновити неможливо. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2011 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 13000 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 01.10.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 47597,66 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 22.02.2011 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 13000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 01.10.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 47597,66 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 47597,66 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2008 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2011 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі й на земельну частку (пай), що розташована на території Сульської сільської ради. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач, але в установлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки рахував, що наявність заповіту й передбачає за ним визнання права власності. На даний час позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки строк він пропустив з поважних причин. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Сульської сільської ради до суду також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2011 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8,9). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі й на земельну частку (пай), що розташована на території Сульської сільської ради (а.с. 13). Відповідно до заповіту, складеного 20.03.1997 року та посвідченого секретарем Сульської сільської ради Сумського району, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося вона заповідала синові [PERSON], позивачу по справі. (а.с. 12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Сульської сілсьької ради Сумського району № 732/02/34 від 01.10.2018 року встановлено, що померла [PERSON] на день смерті проживала за адресою: [INFO], на час смерті в житловому будинку крім померлої ніхто не був зареєстрований. Спадкоємцем на майно померлої являється син - [PERSON] Заповіт від імені померлої у виконавчому комітеті сільської ради посвідчувався 20.03.1997 року за реєстровим номером 30, більше не змінювався та не відмінювався. (а.с. 11). Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою тим, що юридично необізнаний та рахував, що якщо наявний заповіт на його імя, то право власності автоматично переходить до нього. Відповідно до ч. 3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними зявилися непорозуміння, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного, спільного господарства не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 22.03.2012 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Аахен за актовим записом № Е 823/2015, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 9-11. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя розпалася тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2013 року між ПАТ «Банк»Фінанси та кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети - заяви № 032-052616/13-00938, згідно з яким відповідачу встановлено кредитний ліміт на суму 7 000, 00 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, щомісячні платежі у встановлений договором строк не вносить, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 372 грн. 92 коп. та судові витрати. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення він не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.03.2013 року між ПАТ «Банк»Фінанси та кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети - заяви № 032-052616/13-00938, згідно з яким відповідачу встановлено кредитний ліміт на суму 7 000, 00 грн. на строк 12 місяців (а.с. 5-8). Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості по кредиту повинно здійснюватися відповідачем щомісячними платежами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею) та порукою, що передбачено ст. 546 ЦК України. Станом на 16.04.2015 року заборгованість відповідача за договором складає 22 372, 92 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 6 983, 00 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 0, 00 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 15 389, 92 грн., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 0, 00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.04.2013 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 1600 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.09.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 23687,16 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 22.04.2013 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 1600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі визначеному «Тарифами Банку». За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 30.09.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 23687,16 грн., яка складається з заборгованості з повернення тіла кредиту, сплати відсотків, пені та штрафів. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 23687,16 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved