Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач у серпні 2015 року звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 4 000 грн. 00 коп. заборгованості за Договором найму /оренди /житла. Посилається в позові на те, що між товариством та відповідачем був укладений Договір найму (оренди) житлового приміщення №4 від 01 квітня 2011 року та Додаткова угода №1 до договору від 19 жовтня 2011 року. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування житлове приміщення по [ADDRESS], житловою площею 20,2 кв. м з розміром оплати - 1 000 грн. 00 коп. на місяць. Відповідач разом з членами своєї сім'ї у кількості 4 осіб заселились, зареєстровані та проживають в зазначеній вище кімнаті. Умовами договору був встановлений порядок оплати: аванс щомісячно до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача або шляхом внесення готівкових коштів в касу уповноваженого позивачем банку, або в касу підприємства на підставі прибуткового ордеру. Крім того, відповідно до договору та п. 4.1 додаткової угоди №1 до нього відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за користування житловою площею та за комунальні послуги, і менше одного разу на три місяці надавати позивачу копії розрахункових документів (квитанцій) про сплату за отримані послуги теплопостачання, згідно договорів, укладених ним з КП «Відрадненське». Позивач, у свою чергу, зобов'язався на підставі розрахункових документів (копій квитанцій), наданих наймачем щодо фактично спожитих та оплачених ним послуг теплопостачання, здійснювати один раз на три місяці перерахунок (коригування) вартості оплати за найм приміщення - шляхом виключення з розміру плати за поточний місяць суми оплат послуг теплопостачання, здійснених наймачем. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року в зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору з нього було стягнуто 10 827 грн. 22 коп. заборгованості. Однак відповідач не виконує рішення суду, орендоване приміщення не звільнив та проживає в ньому до цього часу, у зв'язку з цим в період з травня 2015 року по серпень 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 4 000 грн.00 коп. Виходячи з того, що добровільно сплатити дану суму відповідач відмовляється, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дана обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції про отримання 10 вересня 2015 року судової повістки особисто. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, розмір якої у відповідності до ч. 1 ст. 820 ЦК України встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму, а ст. 762 та ст. 820 ЦК України встановлює, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року між ВАТ «СВЕМОН-КИЇВ» та відповідачем був укладений Договір найму житлового приміщення №4, згідно з умовами якого, а саме п. п. 1.1., 2.1 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування житлове приміщення по [ADDRESS], житловою площею 20,2 кв. м з розміром оплати - 1 000 грн. 00 коп. на місяць. Умовами договору був встановлений порядок оплати вартості проживання: аванс щомісячно до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача або шляхом внесення готівкових коштів в касу уповноваженого позивачем банку, або в касу підприємства на підставі прибуткового ордеру. Згідно з п. п. 4. 1., 4. 2 Договору та Додаткової угоди №1 до нього від 19 листопади 2011 року відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги та не менше одного разу на три місяці надавати позивачу копії розрахункових документів (квитанцій) про сплату за отримані послуги теплопостачання, згідно договорів, укладених між відповідачем та КП «Відрадненське» (постачальником послуг теплопостачання); позивач, в свою чергу, зобов'язався на підставі розрахункових документів (копій квитанцій), наданих наймачем щодо фактично спожитих та оплачених ним послуг теплопостачання, здійснювати один раз на три місяці перерахунок (коригування) вартості оплати за найм приміщення - шляхом виключення з розміру плати за поточний місяць суми оплат послуг теплопостачання, здійснених наймачем. Позивач, в свою чергу, зобов'язався на підставі розрахункових документів (копій квитанцій), наданих наймачем щодо фактично спожитих та оплачених ним послуг теплопостачання, здійснювати один раз на три місяці перерахунок (коригування) вартості оплати за найм приміщення - шляхом виключення з розміру плати за поточний місяць суми оплат послуг теплопостачання, здійснених наймачем. /а.с.7 - 9/ Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Тобто, сторони, підписавши сам Договір найму та Додаткову угоду до нього, з точки зору закону дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що умови Договору найму/оренди/ житла відповідачем не виконуються, плата за проживання в кімнаті гуртожитку не вноситься. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Наказом ВАТ»СВЕМОН-КИЇВ» №6б від 02 березня 2011 року встановлено розмір оплати за одну кімнату 100 грн. 00 коп. на одного проживаючого, але не менш ніж 200 грн. 00 коп. за одну кімнату, з іншими фізичними особами, у тому числі колишніми працівниками за домовленістю сторін, але не менш ніж 1000 грн. 00 за одну кімнату за місяць. Відповідач є колишнім працівником підприємства, звільнений наказом №32-ВК від 21 січня 2011 року. Статті 3, 6, 203 ст. 627 ЦК України визначають поняття договору, поняття свободи договору та формулюють загальні вимоги до договорів, як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Під свободою договору розуміється те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За загальним правилом під час укладання договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає перш за все свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що відповідач умови договору не оспорював, договір є діючим, а тому має виконуватися. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідача своїм правом не скористався, заперечень до суду не подав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. За правилами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з даних вимог закону, односторонньої відмови відповідача від виконання укладеного з позивачем договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved