Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

позов мотивований тим, що 29.04.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №VІНОGF02020538, згідно з яким банк надав кредит в розмірі 26\~552,00 доларів США на термін до 27.04.2020 року. В забезпечення виконання кредитного договору із [PERSON] був укладений договір поруки. [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобовязання і не погасила борг, тому станом на 03.12.2015 року за кредитним договором виникла заборгованість в загальній сумі 12\~678,43 доларів США. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом 12\~512,84 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом 150,11 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 15,7 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 0,41 долар США. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що на момент звернення до суду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-СІ» на підставі довіреності від 10.03.2010 року мало право вчиняти будь-які дії, в тому числі стягувати кошти. Станом на 27.04.2016 року право вимоги за цим кредитним договором знову перейшло до ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки 14.04.2016 року між «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-СІ» (продавець) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (покупець) укладений договір викупу (відступлення) прав вимоги і згідно реєстру кредитний договір із [PERSON] від 29.04.2005 року №VІНОGF02020538 міститься у переліку активів у додатку №1 до договору за № 1041. Тому просив стягнути солідарно із відповідачів суму боргу станом на 03.12.2015 року в розмірі 12 678,43 долари США. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 46-47). Наголосив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є неналежним позивачем у даній справі, оскільки банк відступив право вимоги іноземній компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» з місцезнаходженням за адресою: ПелліпарХаус, 1-й поверх, КлоукЛейн 9, Лондон ЕС4R2RU, Великобританія, про що [PERSON] отримала повідомлення №20.1.3.2/6-811 6441, тому вважає, що всі зобов`язання за кредитним договором [PERSON] має нести саме перед цим кредитором і з цих причин позов не підлягає задоволенню. Також представник відповідача пояснив, що станом на грудень 2015 року банк не мав права звертатись до суду з таким позовом, оскільки не мав правоздатності, через це справу неможливо розглянути в порядку цивільного судочинства, тому вважає, що вона підлягає закриттю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, рекомендованою кореспонденцією, позов не оспорив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.04.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №VІНОGF02020538, згідно з яким банк надав кредит в розмірі 26\~552,00 доларів США: на придбання нерухомості в сумі 21\~890 доларів США, на оплату страхових платежів на нерухомість в сумі 1\~122,00 доларів США та особисте страхування в сумі 3\~540 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 0,13% від суми наданого кредиту щомісячно в період сплати, комісії на дострокове погашення кредиту згідно з п.1.4 даного договору. Період сплати: з 25 по 30 число кожного місяця. Погашення заборгованості по даному договору здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати боржник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 293,53 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості за кредитом; процентів та комісії. Кредит наданий на термін до 27.04.2020 року (п. 1.1). Умовами договору визначено, що при порушенні боржником зобовязань щодо погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п. 1.1, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості по кредиту. Розраховані згідно цього пункту договору відсотки сплачуються боржником щомісячно в період сплати крім зазначеної в п.1.1 суми щомісячного платежу по кредитному договору (п.1.4). Банк має право збільшити розмір відсоткової ставки (п.2.3.1); стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.1.1. даного договору, при настанні умов, передбачених ст. 2.3.3 (п. 2.3.7). При непогашенні кредиту в строки, встановлені п.п. 1.1, 2.3.3. даного договору, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.7). При порученні боржником будь-якого із зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а боржник сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. (чи суми в валюті кредиту, що еквівалентна 1 грн. по курсу НБУ на день сплати) за кожен день прострочки (п.4.1). В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором із [PERSON] був укладений договір поруки, згідно п.4 якого у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, поручитель погодився відповідати з боржником перед кредитором як солідарні боржники. Банк виконав належним чином умови договору, надавши [PERSON] кредит, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, борг не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-10), який не був оспорений відповідачами, заборгованість за кредитним договором від 29.04.2005 року №VІНОGF02020538 станом на 03.12.2015 року становить 12\~678,43 доларів США. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом 12\~512,84 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом 150,11 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 15,07 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 0,41 долар США. Станом на день розгляду справи заборгованість по даному кредитному договору не погашена. Загальна сума заборгованості 12\~678,43 доларів США, що становить еквівалент 320\~764,28 грн. (згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ 27.04.2016 року, 100 доларам США відповідає 2530 грн.), підлягає стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Заперечення представника відповідача щодо відсутності прав вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» суд вважає безпідставними. Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Під час розгляду справи було встановлено, що в лютому 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відступило свої права за кредитним договором та договором іпотеки компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-Сі», про що 18.04.2007 року [PERSON] отримала повідомлення (а.с. 48). Разом з тим, в судовому засіданні, обґрунтовуючи право позивача на стягнення коштів, представник надав докази про те, що 14.04.2016 року між «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-СІ» (продавець), ПАТ КБ «ПриватБанк» (покупець) та «ТМФ ТРАСТІ ЛІМІТЕД» (довірчий управитель) був укладений договір викупу (відступлення) прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором від 29.04.2005 року №VІНОGF02020538, що укладався між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (і.н. [NUMBER]), знову перейшло до ПАТ КБ «ПриватБанк» (цей договір за порядковим №1041 міститься у переліку активів у додатку №1 до договору). Згідно п. 2.4 договору купівля-продаж Відповідних Основних Іпотечних Активів, та відповідне відступлення Відповідних Основних Іпотечних Активів продавцем та прийняття Відповідних Основних Іпотечних Активів Покупцем (відступлення), набирає чинність негайно після укладення і нотаріального посвідчення договору. Таким чином, на підставі ст.ст. 512, 656 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов`язанні і до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленого договором або законом. Наведене свідчить про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є належним позивачем у справі. Також суд враховує, що відступлення права вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не звільняє відповідачів від обов`язку по погашенню кредиту і не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки доказів виконання грошового зобовязання за вказаним договором будь-кому із кредиторів відповідачі не надали. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі по 2247,88 грн. з кожного. Сплата судового збору позивачем в загальній сумі 4495,76 грн. підтверджена платіжними дорученнями від 19.08.2015 року та від 04.12.2015 року (а.с. 1, 2).

Outcome: approved