Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір №57 про інвестування у будівництво житла. 22 травня 2018 року між позивачем та ТОВ «КУААПФ «АРУНА-КАПІТАЛ» укладено договір купівлі-продажу майнових справ на об`єкт нерухомості №77-ПК16-3/2018. Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються є квартира в будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору орієнтовний строк введення об`єкта в експлуатацію ІІІ квартал 2018 року. Покупець оплатив вартість майнових прав в розмірі 918\~435,00 грн., однак до цього часу відповідач не ввів в експлуатацію житловий комплекс по [ADDRESS] . Вважає, що його право на своєчасне отримання у власність квартири порушено. Тому просить, стягнути з відповідача на його користь неустойку у вигляді пені, а саме грошові кошти у розмірі 10\~001\~757,15 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що 28 січня 2020 року позивачу була передана квартира за актом приймання-передачі. Позивач мав лише майнове право на отримання квартири в будинку і квартира була йому передана. Зі змісту договору вбачається, що сторони не узгодили всі істотні умови вказаного договору, оскільки прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію за умовами договору не визначено прямим обов`язком відповідача. Строк прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію регламентує характеристики житлового будинку, а не зобов`язання відповідача перед позивачем. Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття об`єкта в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене в задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] від 3 січня 2020 року позов залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 6 березня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 06.03.2020 року відкладено розгляд справи до 1 квітня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. 01.04.2020 року відкладено розгляд справи до 21 травня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Ухвалою від 21 травня 2020 року призначено справу до судового розгляду на 24 червня 2020 року 24.06.2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 18 серпня 2020 року Протокольною ухвалою головуючого від 18.08.2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін до 27 жовтня 2020 року 27.10.2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 23 грудня 2020 року Протокольною ухвалою головуючого від 23.12.2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 15 січня 2021 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 22 серпня 2016 року між ТОВ «ВКП «Нотехс» та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «АРУНА-КАПІТАЛ» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №101-ПК16-3/2016, згідно якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, визначених цим договором, об`єктом нерухомості є квартири, які розташовані в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] (а.с.78-79). Згідно акту приймання-передачі від 10 жовтня 2016 року, на виконання вищевказаного Договору, продавець передав, а покупець прийняв майнові права на об`єкт нерухомості, зокрема квартиру [ADDRESS] (а.с.80). 22 травня 2018 року між ТОВ «ВКП «Нотехс» та [PERSON] укладено договір про інвестування у будівництво житла, за яким забудовник своїми силами і засобами, за рахунок інвестованих коштів, залучених від Інвестора після придбання ним майнових прав на об`єкт нерухомості, резервує за Інвестором на період будівництва на підстав цього договору об`єкт нерухомості, вказаний у п. 2.3. цього договору та передає його Інвестору шляхом підписання Акту прийому-передачі об`єкта нерухомості між Забудовником та Інвестором (а.с.7-8). 22 травня 2018 року між ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «АРУНА-КАПІТАЛ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №77-ПК16-3/2018, за яким продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, визначених цим договором. Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за цим договором, є квартира, яка розташована в об`єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 87,47 кв. м (а.с.9-10). Відповідно до розділу 3 договору позивач після оплати 100% вартості майнових прав в день підписання акту приймання-передачі отримує право на зазначені майнові права, а зобов`язання за цим договором припиняються внаслідок їх виконання. Згідно акту прийому-передачі майнових прав від 9 липня 2018 року, на виконання зобов`язань, згідно Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №77-ПК16-3/2018 від 22.05.2018 року, продавець передав, а покупець прийняв майнові права на об`єкт нерухомості з наступними характеристиками: квартира за номером [ADDRESS] (а.с.11). Як вбачається з п. 2 під майновими правами на квартиру мається на увазі право покупця на реєстрацію квартири у власність після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом житлового будинку у встановленому законом порядку. Згідно довідки ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «АРУНА-КАПІТАЛ» від 9 липня 2018 року, [PERSON] оплатив загальну вартість майнових прав, визначену п. 4.2 Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №77-ПК16-3/2018 від22.05.2018 року в належні строки в повному обсязі (а.с.12). Згідно ст. 511 ЦК України, зобов`язання створює обов`язки для третьої особи тільки у випадках, встановлених договором. Договором №77-ПК16-3/2018 для ТОВ «ВКП «Нотехс» виникнення обов`язків внаслідок виконання цього договору його сторонами не встановлено. Згідно розділу 2 договору про інвестування у будівництво житла ТОВ «ВКП «Нотахс» резервує за позивачем на період будівництва об`єкт нерухомості квартиру під номером [ADDRESS] та передає його позивачу шляхом підписання акту приймання-передачі об`єкта нерухомості. Договір зобов`язує відповідача до передачі позивачу акту приймання-передачі квартири після введення житлового будинку в експлуатацію. Будівництво будинку розпочато в травні 2016 року, позивач придбав майнові права в липні 2018 року, що підтверджується декларацією про початок будівельних робіт та робочим проектом (а.с.42-43). 23 жовтня 2019 року позивачу передана квартира для проведення оздоблювальних робіт. Згідно сертифікату серія СМ№162193450806 акт готовності об`єкта був підписаний 3 грудня 2019 року та виданий ТОВ «ВКП «Нотехс» 11 грудня 2019 року (а.с. 41). Згідно наказу №323-а від 23 грудня 2019 року, присвоєно адресу: [ADDRESS] об`єкту нерухомого майна 10-ти поверховому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями загальною площею квартир 5264,25 кв.м. після прийняття об`єкта в експлуатацію (а.с.40). Як вбачається з акту приймання-передачі, 28 січня 2020 року квартира [ADDRESS] передана позивачу (а.с.45). Згідно з пояснювальною запискою до робочого проекту нового будівництва 10 поверхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] тривалість будівництва визначена у 46 місяців. Згідно ч. 1,2 ст. 546 ЦК України, видами забезпечення виконання зобов`язання є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Ст. 549 ЦК України, визначено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідача не існувало грошового зобов`язання за договором №57, а існувало зобов`язання зарезервувати квартиру та передати її після введення будинку в експлуатацію. Відповідальність за порушення строку введення будинку в експлуатацію не встановлена ані договором, ані законом. Прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію за умовами договору не визначено прямим обов`язком відповідача. Згідно п. 2.5 Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію 3 квартал 2018 року. Забудовник має право в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до 3 місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього договору. Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію. Згідно тлумачного словника, «орієнтовний» -\~ який дає лише загальне уявлення про що-небудь; приблизний. Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З вищевикладеного вбачається, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в договорі конкретно не визначений, зазначено лише орієнтовний термін. Таким чином, п. 2.5 договору носить інформативний характер щодо орієнтовного строку прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір, укладений між сторонами не містить такої істотної умови як строк прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, а тому суд позбавлений можливості вирішити чи допустив відповідач прострочку виконання робіт. Оскільки договір не містить конкретного строку прийняття об`єкту в експлуатацію, не можна вважати, що відбулося не виконання умов договору, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтваність позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Outcome: dismissed