Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач свої вимоги мотивує тим, що він мав намір придбати квартиру [ADDRESS], яка належать відповідачу. Він та відповідач уклали попередній договір, яким погодили строк укладення договору купівлі-продажу, ціну за яку має бути проведене відчуження нерухомості та він передав відповідачу в якості авансу 25000 грн., що є еквівалентом 1000 доларів США. Однак відповідачем не вчинено усіх необхідних дій щодо укладення договору, що свідчить про ухилення відповідача від виконання досягнутої домовленості. Окрім того, відповідач відмовився повернути йому аванс. Зазначив, що договором визначено, що в разі не укладення договору з вини продавця, останній має повернути отримані кошти та сплатити (неустойку) штраф в двократному розміру завдатку. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 25000 грн. авансу та штраф в розмірі 25000 грн. У даній справі 26.10.2017 року було відкрите провадження та визначена дата розгляду справи по суті 13.1.2018 року. 13.12.2017 року відповідачем подані письмові заперечення проти позову, в яких відповідач, посилаючись на те, що договір не було укладено з вини позивача. Також зазначив, що за умовами укладеного з позивачем попереднього договору, в разі не укладення договору з вини покупця, сплачені кошти зараховуються як неустойки та не підлягають поверненню покупцю. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 13.12.2017 року судом розпочатий розгляд справи по суті та у звязку із задоволенням клопотання відповідача про виклик свідків у судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2018 року. 06.03.2018 року судом прийняте рішення про продовження розгляду справи в загальному позовному провадженні та продовжений розгляд справи по суті, у судовому засіданні оголошено перерву через неявку свідка. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що дії відповідача, який відмовився надати для огляду правовстановлюючі та інші документи, що необідні для укладення договору, для ознайомлення позивачу свідчать про ухилення відповідача від укладення договору. Окрім того, відповідач знявся з реєстраційного обліку з квартири, яку мав намір придбати позивач, лише наприкінці жовтня 2017 року, хоча договір мав бути укладений 29.09.2017 року до 17-00 години. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник позов заперечили та просять відмовити у його задоволенні. Зазначили, що позивачу були надані для огляду усі необхідні документи, відповідач зявився для укладення договору у визначений час, але договір було не укладено не з вини відповідача. Вважають, що договір не було укладено з вини позивача, а тому відповідач не має повертати отримані від позивача в якості авансу кошти. Відповідач також підтвердив, що з реєстраційного обліку з квартири, яку він мав намір подати позивачу, він знявся 30.10.2017 року. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові заяви сторін по суті справи та докази подані сторонами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 29 серпня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір завдатку щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за ціною 312500 грн., що підтверджується копією договору (а.с. 9) та визнано сторонами у судовому засіданні. Вказаний договір було укладено у простій письмовій формі та виконання умов договору, а саме п.3.1 позивач передав, а відповідач отримав суму забезпечувальний платіж у розмірі 25000 грн., що становили еквівалент 1000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день підписання попереднього договору. Дана обставина, також зазначена та визнана сторонами у судовому засіданні. За умовами договору сторони мали укласти договір купівлі-продажу в строк до 17 години 29 вересня 2017 року у нотаріуса [PERSON] за адресою м. Суми вул. Жовтнева. Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За положеннями ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. \~ \~ \~ \~Виходячи із змісту укладено сторонами договору, який було сторонами визначено як договір завдатку, та наведених вище положень закону, фактично між сторонами було укладено попередній договір та при його укладенні не дотримана визначена законом форма цього договору. Посилання сторін в обґрунтування своїх вимог на те, що договір не було укладено з вини контрагента, а тому позивач має вимагати повернення йому коштів та сплати штрафу в розмірі визначеному договору, а відповідач має залишити сплачені йому кошти в якості неустойки не заслуговують на увагу, як не заслуговують на увагу й пояснення усіх допитаних у суді свідків, що підтвердили факт не укладення договору з вини позивача, з огляду на таке. Дійсно за законом необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК України). Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). В той же час, як вже встановлено судом з наданої суду копії договору, даний договір було укладено у простій письмовій формі, що не відповідає положенням ст. 635, 657 ЦК України щодо форми попереднього договору, зважаючи на предмет договору - належна фізичній особі квартира. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце в даному випадку лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири чи попередній договір, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 25000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу в разі не укладення договору купівлі-продажу квартири. При цьому суд зазначає, що законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами договору був переданий, а зобовязання не виконано, тобто основний договір у визначений строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова договору суперечить вимогам чинного законодавства. Суд вважає, що подані сторонами докази на підтвердження того, з чиєї вини не укладено договір купівлі-продажу, не мають вирішального значення у даній справі з огляду на те, що сторонами не було дотримано форму попереднього договору та не укладено договір купівлі-продажу квартири, а сплачена позивачем на користь відповідача сума є авансом. З огляду на наведені обставини та норми права суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого авансу 25000 грн. У задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог. У звязку із частковим (на 50 %) задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у розмірі 320 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial