overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 06.10.2016 року померла бубуся позивача [PERSON]. Являючись спадкоємцем за заповітом після смерті останньої, у встановлений законом строк позивач не звернувся з заявою про прийняття спадщини після її смерті у звязку з хворобою. В судове засідання позивач, його представник не зявилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що після смерті 06.10.2016 року [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON] від 07.10.2016 року, заповіту [PERSON] від 11.08.2015 року, постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області від 08.09.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копією спадкової справи № 268/2017 після смерті [PERSON], наданої приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач вказував, що з 29.03.2017 р. по 14.04.2017 р. знаходився на стаціонарному лікуванні при Городоцькій АЗП/СМ з діагнозом: позагоспітальна правобічна долева пневмонія, середнього ст. важкості, у звязку з чим пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Вказані обставини підтверджуються рішенням ЛКК №8/2 від 12.01.2018 року. Суд приходить до висновку, що таку причину пропуску встановленого законом строку слід визнати поважною. З огляду на наведене, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось, на даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сімя існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 03.05.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилися діти, які на даний час є повнолітніми. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось, через несумісність характерів між ними виникають сварки, часті непорозуміння, на даний час разом не проживають. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 06.04.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку Аліну, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію сторін щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. \~ \~ \~ \~ Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із заявою, в якій просить встановити факт їхнього постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла 30 липня 2012 року на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 липня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме 1/3 частини квартири №1 в м. Рівне по вул. Рильєва, 14. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Зазначила, що спадкоємці до моменту смерті [PERSON] проживали разом, піклувалися про її здоровя, доглядали. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті необхідне для належного оформлення спадщини. У судовому засіданні [PERSON] та її адвокат заяву про встановлення факту підтримали, просили її задоволити. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, подав суду заяву, просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти встановлення факту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала суду, що [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем до 2012 року проживали в квартирі №1 в м. Рівне по вул. Рильєва, 14. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що в 2012 році чоловік та син [PERSON] забрали її спільно проживати в Росію. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, судом можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 2000 року квартира №1 в м. Рівне по вул. Рильєва, 14 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам сімї - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.\~ 30 липня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії ІІ-ВО №529528 від 01 серпня 2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме частка квартири №1 в м. Рівне по вул. Рильєва, 14. Для належного оформлення спадщини необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] із спадкодавцем. За наданими у судовому засіданні поясненнями представника заявника вбачається, що спадкоємці до смерті спадкодавця проживали разом. Обєктивність наданим суду пояснень представника заявників факту їхнього постійного проживання підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що дійсно спадкоємці проживали разом із [PERSON] до її смерті. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та надані покази свідків, суд прийшов до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] із [PERSON], яка померла 30 липня 2012 року підтверджений, а тому його слід встановити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Стадник П.В.звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси про скасування арешту. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2019 позов задоволено. Скасовано арешт з квартири [ADDRESS] , що накладений постановою АА № 041140 від 21.01.2005 державного виконавця Лесечко О.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-177. Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Стадник П.В. звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення. Свою заяву мотивував тим, що в прохальній частині позовної заяви позивачі просили скасувати арешт на вище вказану квартиру накладений постановою державного виконавця Придніпровського управління юстиції м. Черкаси Лесечко О.В., серії АА № 346743 від 13.05.2004. На підставі викладеного просить ухвалити додаткове рішення, яким скасувати арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця Придніпровського управління юстиції м. Черкаси Лесечко, серія АА № 346743 від 13.05.2004. Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленні про дату, час та місце його проведення. Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Стадник П.В. до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивачів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2019, позов задоволено та скасовано арешт з квартири [ADDRESS] , що накладений постановою АА № 041140 від 21.01.2005 державного виконавця Лесечко О.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-177. Однак при винесенні рішення, судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги щодо скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського управління юстиції м. Черкаси Лесечко О.В. серії АА № 346743 від 13.05.2004. А тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та винесення додаткового рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Представник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 40000 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 766,03 грн, сума пені подвійна ставка НБУ 9186,85 грн, сума інфляційних збитків 3740 грн, розмір судового збору у сумі 769 грн, а всього 54461 грн 88 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 22.08.2018 [PERSON] під розписку позичив у позивача грошові кошти у розмірі 40000 грн строком до 01.09.2018, що підтверджується розпискою відповідача. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконував, у визначений у розписках строк та до цього часу борг не повернув. Представник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу та 3 % річних у розмірі 766,06 грн, сума пені подвійна ставка НБУ у розмірі 9186,85 грн, сума інфляційних збитків у розмірі 3740 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. 12.08.2019 представником [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] подана через канцелярію суду заява, відповідно до якої позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Представник [PERSON] , яка діє в інтересах позивача звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом та просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що позивач [PERSON] згідно договору дарування 1/3 частки квартири є власником 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] згідно договору дарування частини квартири прийняв в дар 2/3 частини вищезазначеної квартири. Рішенням суду від 05.09.2017 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач залишається бути зареєстрованим в зазначеній квартирі, що унеможливлює реалізацію позивачами права власності на квартиру в повній мірі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про виселення. Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Представник [PERSON], яка діє за довіреністю від імені [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на домоволодіння, в якій просила встановити юридичний факт належності [PERSON], правовстановлюючого документа на домоволодіння, яке розташоване за адресою : [ADDRESS] - свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане старшим Державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори 18 травня 2002 року за реєстром № 1 -2306 на ім'я [PERSON]. До судового засідання представник заявниці, яка діє на підставі довіреності, подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розглянути справу у її відсутність. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рога звернувся в суд з письмовою заявою, в якій вказав, що проти заяви не заперечує та просив розглянути справу у відсутність свого представника. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2002 року старшим Державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1 житловою площею 65,5 кв.м з надвірними спорудами: літня кухня Б- цегляна, гараж В-цегляний, вбиральня Г - дощата, підвал Б п/д, волдоколонка 1, замощення 2, паркани № 1,2, розташованого у [ADDRESS], зареєстрованого у реєстрі № 1-2306, на імя [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Дане свідоцтво не було зареєстроване в КП ДОР « Криворізьке бюро технічної інвентаризації». В теперішній час виникла необхідність приватизації земельної ділянки на якій розташоване вищевказане домоволодіння, але у [PERSON] в органі приватизації землі - Управління держкомзему Криворізької міської ради не прийняли правовстановлюючий документ на домоволодіння, оскільки надане свідоцтво про право на спадщину за законом їй не належить, тому що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 18 травня 2002 року зазначене її ім'я [PERSON] , а у паспорті [PERSON]. Допущена помилка у написанні її ім'я із-за неуважності співробітників Жовтневого РВ КМУ УМВС України при видачі їй першого паспорту, а на підставі паспорта їй було видано Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. Ті обставини, що їй належить правовстановлюючий документ на домоволодіння , що підтверджуються наступними доказами: свідоцтвом про право на спадщину за законом ( а.с.6), копією посвідчення водія ( а.с.9), копією паспорта ( а.с.10), копією ідентифікаційного коду ( а.с.13) . Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, у виді оформлення приватизації земельної ділянки а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Представник [PERSON] , який діє в інтересах МТСБУ звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 50670 грн суму сплаченого страхового відшкодування та судовий збір в сумі 1921 грн. В своє обґрунтування представник [PERSON] , який діє в інтересах МТСБУ зазначив, що 30.12.2015 о 22:00 год в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес бенц» (д.н.з. [NUMBER] ) яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Ніссан» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ніссан» та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.02.2016, відповідача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. На час скоєння даної ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 1173, від 18.01.2016, вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Ніссан» 65099,94 грн. У зв`язку з настанням події, МТСБУ було видано наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілій особі грошові кошти в розмірі 50000 грн. Крім того, було сплачено за послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди суму у розмірі 670 грн. Позивач посилається на норми\~ст.1191 ЦК України,\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та зазначає, що у МТСБУ, після проведення виплати потерпілій особі, виникло право зворотної вимоги (регресу). В зв`язку з чим позивач через свого представника звернувся до суду з позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2019 позовну заяву МТСБУ до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом МТСБУ до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Представника [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом заступника прокурора Оболонського району м. Києва до Київської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, відновлення становища, яке існувало до порушення. Посилаючись на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.02.2015 року, у задоволенні позову прокурора відмовлено. Однак при вирішенні справи не було вирішено питання про зняття арешту зі спірного майна. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином, за таких обставин судом прийнято рішення про розгляд заяви за відсутності сторін. Частиною 6 ст. 154 ЦПК України встановлено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки рішенням Оболонського районного суду від 10.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.02.2015 року, в задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили, потреба в забезпеченні позову відпала. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved