Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач через свого представника за договором- адвоката Коросташевського М.В. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд зменшити розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме з 1/3 частини його заробітку (доходу та пенсії) до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку. Позовну заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04.10.2017 року по справі № 636/2843/17 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 його заробітку (доходу та пенсії) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 21 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Разом з цим, представник позивача зазначає, що при винесенні рішення Чугуївським міським судом Харківської області не було враховано стан здоров`я [PERSON] та матеріальне становище, оскільки він є інвалідом 1 групи та має повну недієздатність, має повну відсутність грошового доходу. Згідно довідки, яка надана позивачем є інвалідом 1 групи безстроково від загальної хвороби, недієздатний та потребує сторонньої допомоги. Позивач знаходиться на повному утриманні своєї матері та тимчасово мешкає в Німеччині разом із нею, переніс тяжкі операції. Практично повністю фізично залежний від допомоги матері [PERSON] . Пенсії на території України не отримує, оскільки виплати були призупинені. В той же час він не має можливості проживати в будинку в м. Чугуєві, Харківської області, якій належить його матері [PERSON] оскільки там мешкає разом із дітьми відповідач [PERSON] , користуючись тим, що вона зареєстрована в їх домі разом із дітьми. Позивач, представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.85). Відповідач через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечувала (а.с.86). Суд відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Заочним рішенням\~Чугуївського міського\~суду Харківської\~області від\~04.10.2017\~року по\~цивільній справі\~№636/2843/17\~задоволено частково\~позовну заяву\~ [PERSON] ,\~та вирішено\~стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 його заробітку (доходу та пенсії) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 21 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14). При ухваленні судом вказаного рішення діяв Сімейний Кодекс України в редакції станом від 04.10.2017 року, згідно ч. 2 ст. 182 якого визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 182 СК України (діючої редакції) визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, після ухвалення судом вище вказаного рішення про стягнення аліментів, мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.12.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 273 (а.с. 11) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.05.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 135 (а.с. 12) . Згідно довідки акту огляду медико-соціальної експертизи №469480 [PERSON] є інвалідом 1 групи безстроково від загальної хвороби, недієздатний та потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, з матеріал справи вбачається, що згідно документа, який надано позивачем, виданого за місцем його мешкання, позивач не отримує ніякої допомоги на своє утримання ні в Україні, ні в Німеччині, де тимчасово мешкає разом зі своєю матір`ю. Виплата пенсії [PERSON] призупинена на території України (а.с.40). Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи норми Сімейного кодексу України, а також наявність у [PERSON] 1 групи інвалідності та його матеріального стану, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, і тому в цьому випадку розмір аліментів на утримання дітей сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підлягає зменшенню, а саме з розміру 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу та пенсії) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу та пенсії) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Постанови\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 15.05.2006\~року за №\~3, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вимогами ст.\~129-1\~Конституції України\~визначено,\~зокрема,\~що суд\~ухвалює рішення\~іменем України.\~Судове рішення\~є обов`язковим\~до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Крім того, положеннями ч. 1, 2 та 3 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Невиконання\~судового рішення\~є підставою\~для відповідальності,\~встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Враховуючи, що зазначене заочне рішення суду не скасовано, і тому [PERSON] не звільнений від його виконання.

Outcome: approved