Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк» з вимогами про стягнення грошових коштів в сумі 9798,30 гривень, які були неправомірно отримані з її картки через банкомат 9900, що розташований в м. Санкт-Петербург в Російській Федерації. Позивач зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» емітував та видав їй платіжну картку [NUMBER] з терміном дії до листопада 2015 року та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій з використанням зазначеної картки. Обгрунтовуючи свої вимоги Позивач вказує, що 1 травня 2015 року в період часу з 17:00 год. по 17:02 год. на її телефон надійшло п'ять повідомлень системи «Приват24» з інформацією про здійснення операцій з отримання готівкових коштів з платіжної картки на загальну суму в розмірі 9798,30 гривень, які були здійснені в банкоматі 9900, що розташований на території Російської Федерації в м. Санкт-Петербург, вул. Пулківське шосе, 17-2А, тоді як Позивач, як вона зазначає, в цей час знаходилась в межах України. Того ж дня, як зазначає Позивач, вона звернулась на «гарячу лінію» Відповідача за телефоном 3700 із заявою про блокування карти, а також подала заяву про незгоду з проведеними транзакціями і вимогою про повернення неправомірно списаних з її рахунку коштів. Крім того, Позивач звернулась до Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї, яка була зареєстрована в ЄДРСР за №12015100090004241. Позивач вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» отримавши її заяву про повернення коштів у зв'язку з виконанням недозволених нею операцій з платіжною карткою, свого обов'язку негайно (в той же день) здійснити таке повернення не виконав, та ухиляється від надання будь-якої відповіді по суті її звернення. Поряд із стягненням зазначених коштів Позивач також вимагає стягнути з Відповідача списану з її картки банківську комісію за проведення недозволених операцій в сумі 348,20 гривень. У зв'язку з викладеним Позивач також наполягає на наявності у неї права вимагати від банку сплати штрафних санкцій, передбачених п.37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а саме: пені за ставкою 0,1% за кожен день прострочення, що станом на 31.08.2015р. складало 1238,30 грн. Крім того, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, Позивач просить стягнути з Відповідача штрафні санкції у вигляді 3% річних в розмірі 101,51 гривень та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 160,59 гривень. Позивач також вказує, що ситуація, яка склалась, завдає їй тяжких моральних страждань, що спричинило розлади сну, нервові зриви, які можуть негативно вплинути на перебіг вагітності, у стані якої вона перебувала. Належною компенсацією за спричинені моральні страждання Позивач вважає суму в розмірі 100000 гривень, яку і просить стягнути з Відповідача. Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач у судові засідання свого представника з невідомих причин не направив, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений. Враховуючи думку представника Позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторони Відповідача із постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №150508/876 від 08.05.2015р. [PERSON] станом на 08.05.2015р. має в банку такі рахунки: № картки [NUMBER]. (а.с.12) З роздруківки руху коштів по платіжній картці [NUMBER], здійсненої з електронного особистого кабінету власника картки, вбачається, що 01 травня 2015 року із зазначеної платіжної картки шляхом вчинення 5 операцій були зняті кошти в сумі: - 2776,23 гривень; - 2808,03 гривень; - 2808,03 гривень; - 947,01 гривень; - 459,00 гривень. Зазначені операції були проведені з банкомату 9900, розташованого за адресою: Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, вул. Пулківське шосе, 17-2А. Позивач зазначає, що у цей час вона особисто перебувала в межах України, її платіжна картка [NUMBER] також знаходилась з нею, ПІН-код картки вона нікому не повідомляла. Перебування Позивача в межах України у зазначений день підтверджується копією закордонного паспорта Позивача, в якому відсутні відмітки про перетинання кордону в зазначений період. 01 травня 2015 року Позивач, з її слів, звернулася до Відповідача із заявою про блокування картки, а також подала заяву про незгоду з транзакціями і просила про повернення їй коштів. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В матеріалах справи відсутні докази що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У зв'язку з цим вимоги Позивача про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 9798,30 гривень, знятої з її рахунку шляхом проведення несанкціонованих нею транзакцій, а також коштів, списаних банком з її рахунку в якості банківської комісії за проведення зазначених транзакцій, підлягають задоволенню. Крім того, стягненню з Відповідача підлягає також визначена п.3.72 Закону пеня за період з 02.05.2015р. по 31.08.2015р.: 10146,50х0,01%*122 = 1238,30 гривень. Враховуючи, що зобов'язання Відповідача, встановлене п. 6.7 Положення №223, за своїм характером є грошовим зобов'язанням, за прострочення його виконання Позивач має право вимагати від Відповідача штрафні санкції, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, у вигляді інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення. Інфляційні втрати Позивача станом на 31 серпня 2015 року (межі позовних вимог) становили: Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу 02.05.2015 - 31.08.201510146.501.00878.13 Крім того стягненню з Відповідача підлягає сума 3% річних за період з 02.05.2015р. по 31.05.2015р. : Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 10146.5002.05.2015 - 31.08.20151223 %101.74 Таким чином, вимоги про стягнення штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України є частково обгрунтованими. Вимоги про стягнення з відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду не підлягають задоволенню, оскільки відносини між Позвиачем та Відповідачем регулюються спеціальним законодавством (Закон «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»), яке не передбачає відповідальності банку за невиконання ним своїх зобов'язань у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування моральної шкоди клієнту. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 115,65 гривень.

Outcome: partial