Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: 3/50 частки [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. 23.12.2014р. за № 3601; 3/50 частки [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. 23.12.2014р. № 3601; 6/25 частки [PERSON] на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. 22.01.2015 за № 88, 05.05.2015р. за № 931; 9/25 частки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 15.08.1990р. за №3-2594, договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 07.08.2006р. за № 2430, (7/25+ 8/100=36/100=9/25); 7/25 частки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 21.11.2003р. за № 1-2925. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Тімірязєва,6 в м.Луцьку позначений за планом земельної ділянки A-1, має житлову площу - 88,3 кв.м, площу - 136,9 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 79513207101. З технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, виготовленого КП «Волинське ОБТІ» за станом на 21.05.2010р. вбачається, що житловий будинок складається з трьох окремих ізольованих квартир: квартира № 1 загальною площею 32,0 кв.м, житловою - 16,7кв.м, квартира № 2 загальною площею 53,3 кв.м, житловою - 41,7 кв.м; квартира № 3 загальною площею 51,6 кв.м, житловою - 29,9 кв.м. В частині житлового будинку по [ADDRESS], яка в технічному паспорті позначена як квартира № 1, проживав спадкодавець і співвласник 9/25 частки [PERSON]. Зазначену частку житлового будинку успадкували за законом в рівних частках по 3/25 його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі звітом про оцінку, складеним експертом [PERSON] 22.10.2014, ринкова вартість 3/25 частки (3/50 + 3/50) частки житлового будинку з надвірними будівлями в 9/25 частках по [ADDRESS] становить 61357,00 гривень. [PERSON] відчужив відповідачам за договором дарування від 23.12.2014р. належну йому частку. [PERSON] та [PERSON] відчужили позивачу [PERSON] за договорами дарування від 22.01.2015р., 05.05.2015р. належні їм частки. До квартири № 1 належать дві частки по 3/50 і 6/25 часток, співвласниками яких є Відповідачі [PERSON], [PERSON] і позивач [PERSON] 7/25 частки належать до квартири № 3, в якій зареєстрований і проживає співвласник [PERSON] До набуття права власності на частки в житловому будинку він, не маючи власного житла, проживав із сім'єю в найманій квартирі. З метою забезпечення його сім'ї в складі трьох осіб житлом та належного використання за цільовим призначенням квартири № 1 в житловому будинку [ADDRESS] він звертається до суду з позовом про припинення права відповідачів на частки у спільному майні. Частка кожного з відповідачів 3/50 в житловому будинку та в квартирі № 1 є незначною. Квартира № 1 є неподільною. Кожному з відповідачів технічно неможливо виділити в натурі належні їм 3/50 частки у вигляді ізольованої квартири. Спільне проживання сім'ї відповідачів і сім'ї позивача [PERSON] в складі шести осіб , які не є родичами, в одній квартирі загальною площею 32кв.м., житловою 16,7кв.м. є неможливим. Припинення права на частки не завдасть істотної шкоди відповідачам, оскільки останні не зареєстровані і не проживають в житловому будинку по вулиці Тімірязєва, 6 чи в квартирі № 1 цього будинку. В квартирі № 1 на даний час проживає його сім'я в складі трьох осіб. Розмір належної йому в житловому будинку 6/25 часток значно перевищує розмір частки кожного відповідачів 3/50. Крім того, сім'я відповідачів забезпечена іншим житлом в м.Луцьку. Посилаючись на наведене, позивач згідно зміненої позовної заяви просить припинити право відповідача [PERSON] на 3/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в м.Луцьку; припинити право відповідача [PERSON] на 3/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в м.Луцьку; визнати за ним право власності на 3/25 частки (3/50 + 3/50) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в м.Луцьку; сплатити відповідачам [PERSON], [PERSON] з депозитного рахунку суду (територіального управління державної судової адміністрації у Волинській області) вартість належних їм часток в розмірі 30678,50 гривень кожному,) які внесені згідно квитанції № 92 від 16.02.2015р. ТВБВ № 10002/010 філії Волинського обласного управління № 10002 AT «Ощадбанк». Позивач 26.04.2016р. подав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить внести зміни до позовних вимог в частині збільшення суми застави за 3/25 частки у квартирі № 1 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (ст. 365 ЦК України), згідно висновку Львівського НДІ судових експертиз №7760-7761 від 31.12.2015 року по справі № 161/1068/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні до 143 000,00 грн; решту позовних вимог просить залишити без змін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згідно заяви про уточнення позовних вимог, тобто в сумі 143000грн., визначених висновком Львівського інституту судових експертиз. Відповідачі подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, виготовленого КП «Волинське ОБТІ» за станом на 21.05.2010р. вбачається, що житловий будинок складається з трьох окремих ізольованих квартир: квартира № 1 загальною площею 32,0 кв.м, житловою - 16,7кв.м, квартира № 2 загальною площею 53,3 кв.м, житловою - 41,7 кв.м; квартира № 3 загальною площею 51,6 кв.м, житловою - 29,9 кв.м. Як встановлено судом, в частині житлового будинку по [ADDRESS], яка в технічному паспорті позначена як квартира № 1, проживав спадкодавець і співвласник 9/25 частки [PERSON]. Зазначену частку житлового будинку успадкували за законом в рівних частках по 3/25 його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі звітом про оцінку, складеним експертом [PERSON] 22.10.2014, ринкова вартість 3/25 частки (3/50 + 3/50) частки житлового будинку з надвірними будівлями в 9/25 частках по [ADDRESS] становить 61357,00 гривень. [PERSON] відчужив відповідачам за договором дарування від 23.12.2014р. належну йому частку. [PERSON] та [PERSON] відчужили позивачу [PERSON] за договорами дарування від 22.01.2015р., 05.05.2015р. належні їм частки. До квартири № 1 належать дві частки по 3/50 і 6/25 часток, співвласниками яких є Відповідачі [PERSON], [PERSON] і позивач [PERSON] 9/25 частки належать до квартири № 2, в якій зареєстрований і проживає співвласник [PERSON] 7/25 частки належать до квартири № 3, в якій зареєстрований і проживає співвласник [PERSON] Отже, спірне майно на даний час належить позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7760-7761 від 31 грудня 2015року, дійсна ринкова вартість об'єкту нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS], що в м.Луцьку становить 1 189 000,00грн. (один мільйон сто вісімдесят дев'ять тисяч гривень), дійсну ринкову вартість 3/25 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS], що в м.Луцьку становить 143 000,0грн. (Сто сорок три тисячі гривень). Виходячи з вимог вищезазначених нормативних документів, пункту 2.23 та 2.24 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», пункту 8.7 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» експерт приходить до висновку, що виділити в натурі 3/25 часток даного житлового будинку, що складають 10,67кв.м. не вбачається можливим, оскільки площі житлового будинку по ідеальних частках не відповідатимуть нормам та виходячи із умови виділення кожному із співвласників окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім'єю не можливо виконати вимоги, вищевказаних пунктів нормативних документів. Як встановлено судом, частка відповідачів у спірному майні є незначною, в порівнянні з часткою, що належить позивачу. Спільне проживання сім'ї відповідачів і сім'ї позивача [PERSON] в складі шести осіб , які не є родичами, в одній квартирі загальною площею 32кв.м., житловою 16,7кв.м. є неможливим. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-68цс14, що згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування, згідно до пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] попередньо вніс вартість частки відповідачів у спірному майні (по 71500грн.кожному.) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області, що підтверджується відповіддю на запит Луцького міськрайонного суду для отримання публічної інформації № Ч-15/01-26 від 22.04.2016року, яка міститься в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважає, що наявні передбачені ст. 365 ЦК України підстави для припинення права [PERSON] та [PERSON] на їх частки у спірному майні. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про припинення права спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 3/50 частки за кожним в житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в м.Луцьку, присудження останнім грошової компенсації по 71500грн.кожному, та визнання за позивачем права власності на 3/25 частки вищевказаного житлового будинку .

Outcome: approved