Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.09.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19.09.2018-100001482, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 10 000, 00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.10.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2 800, 00 грн. 19.09.2018 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 106641835 від 19.09.2018 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 16.10.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2018-010000528 з анологічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 16.10.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту в розмірі 10\~000,00 грн. за кредитним договором № 2016.10.2018-010000528 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10\~000,00 грн. за кредитним договором № 19.09.2018-100001482 від 19.09.2018 року. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносилися. Відповідач не сплатив позивачу заборгованість та має заборгованість за кредитом в розмірі 17 800, 00 грн., яка складається з тіла кредиту 10\~000,00 грн, процентів за користування кредитом 2\~800,00 грн., штафу 5\~000,00 грн.. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17 800, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 19.09.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19.09.2018-100001482, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 10 000, 00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.10.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2 800, 00 грн. 19.09.2018 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 106641835 від 19.09.2018 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі (а.с.5-10). 16.10.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.10.2018-010000528 з анологічними умовами як в попередньому договорі (а.с.11-15). За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 16.10.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту в розмірі 10\~000,00 грн. за кредитним договором № 2016.10.2018-010000528 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10\~000,00 грн. за кредитним договором № 19.09.2018-100001482 від 19.09.2018 року. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи пере кредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Згідно п. 4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування за рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 26.09.2018; Проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до п. 5.4. договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 154 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4). Таким чином, в порушення умов Договору кредиту, а також вимог ст.\~509, 526, 1054 ЦК України\~відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 16.10.2018-010000528 від 16.10.2018 року становить 17 800, 00 грн., яка складається з тіла кредиту 10\~000,00 грн, процентів за користування кредитом 2\~800,00 грн., штафу 5\~000,00 грн.. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. За положеннями ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферга) може включати умови, шо містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документу, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину недійсним. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 17 800, 00 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~з позивача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved