Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач у лютому 2016 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що є користувачем послуг ПАТ КБ «Приватбанк» та намагаючись у лютому 2016 року здійснити перерахунок грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] через систему онлайн платежів ПАТ КБ «Приватбанк» - «Приват24» - не зміг цього зробити через блокування платежу. Звернувшись за відповідними поясненнями до відповідача позивач отримав відповідь щодо блокування рахунків останнього. У звязку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 89018,99 грн., 0,82 доларів США та 66\~465,00 російських рублів (а. с. 1-3). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши диски з відеозаписами, наданими позивачем, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та мешкає в м. Стаханов Луганської області, та перебуваючи саме в цьому місті намагався здійснити перерахунок грошових коштів через систему онлайн платежів ПАТ КБ «Приватбанк» - «Приват24» зі своїх карткових рахунків, відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» (а. с. 4), проте такі операції виконані не були через, як показала система, блокування рахунків. Положеннями ст. 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Постановою Правління Національного банку України № 466 від 06 серпня 2014 «Про зупинення здійснення фінансових операцій» (пункт 1) постановлено: банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно з відомостями Департаменту інформації та комунікацій з громадськістю секретаріату КМУ м. Стаханов Луганської області входить до переліку населених пунктів України, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Кабінетом Міністрів України розпорядженням № 1053 від 30 жовтня 2014 року. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що сторона позивача не надала доказів на підтвердження особистого (а не через систему «Приват24»/або через таку систему, але в місті, підконтрольному українській владі) звернення [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» із вимогою про виплату грошових коштів з рахунків позивача, відкритих у відповідача, та відмови відповідача у виплаті (перерахуванні за дорученням) належних позивачу грошових коштів, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом, не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed