Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

позивач Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачену державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям у сумі 7446,00грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] подала до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі - Управління) заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення державної соціальної допомоги особам, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Вказана допомога призначається на підставі заяви, довідки державного органу реєстрації актів цивільного стану про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька дитини та копії свідоцтва про народження.У заяві на призначення допомоги відповідач взяла на себе обов`язок повідомити про всі зміни у сім`ї, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами Управління. Зокрема, формою заяви передбачено заповнення наступних граф: найменування уповноваженого управління соціального захисту населення до якого подається заява; П.І.Б. заявника; зареєстроване місця проживання (згідно паспорту); адреса фактичного мешкання; телефон; серія, номер паспорту, інформація коли і ким він виданий; ІПН та дата народження. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон) право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно рішення Управління від 25.08.2017 року Відповідачу призначена допомога: з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року у розмірі 1944,00 грн. щомісяця, з 01.12.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 2027,00 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 22 Закону та п. 46, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок), особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Державним соціальним інспектором, що за результатами проведеної перевірки правильності та достовірності інформації та повноти інформації про доходи осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги виявлено надання відповідачем недостовірних даних щодо сукупного доходу сім`ї, а саме не задекларовано дохід (заробітна плата), отриманий за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018року, у зв`язку з чим Управлінням було зроблено перерахунок розмір допомоги та призначено з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року у розміру 703, 00грн. щомісяця; з 01.12.2018р. по 31.03.2019року у розмірі 786,00грн. щомісяця. Управлінням було направлено повідомлення відповідачу про необхідність повернути надміру виплачені кошти у відповідності з чинним законодавством, проте в добровільному порядку відповідач вказану суму переплати не повернула. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Представник позивача направив заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач, яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки та у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України. Тому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] подала до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі - Управління) заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення державної соціальної допомоги особам, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Вказана допомога призначається на підставі заяви, довідки державного органу реєстрації актів цивільного стану про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька дитини та копії свідоцтва про народження. У заяві на призначення допомоги відповідач взяла на себе обов`язок повідомити про всі зміни у сім`ї, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами Управління. Згідно рішення Управління від 25.08.2017 року Відповідачу призначена допомога: з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року у розмірі 1944,00 грн. щомісяця, з 01.12.2018 року по 31.03.2019 року у розмірі 2027,00 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 22 Закону та п. 46, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок), особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно з акту № 50 від 23.07.2020 року, складеного державним соціальним інспектором, що за результатами проведеної перевірки правильності та достовірності інформації та повноти інформації про доходи осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги виявлено надання відповідачем недостовірних даних щодо сукупного доходу сім`ї, а саме не задекларовано дохід (заробітна плата), отриманий за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018року, у зв`язку з чим Управлінням було зроблено перерахунок розмір допомоги та призначено з 01.10.2018 року по 30.11.2018 року у розміру 703, 00грн. щомісяця; з 01.12.2018р. по 31.03.2019року у розмірі 786,00грн. щомісяця. В цілях досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів Управлінням було направлено повідомлення відповідачу за № 07/4696-13 про необхідність повернути надміру виплачені кошти у відповідності з чинним законодавством, проте в добровільному порядку Відповідач вказану суму переплати не повернула. У відповідність до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином, оскільки відповідачка, незаконного отримала допомогу у сумі 7446,00грн., надавши УСЗН недостовірні відомості, та в добровільному порядку не повернула зайво виплачені кошти, суд вважає, що вимоги позивача про повернення допомоги, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підстав викладеного,

Outcome: approved