Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. На початку 2005 р. позивач познайомилась з [PERSON] і між ними склались гарні стосунки та вони невдовзі вирішили проживати разом. Це відбулось в листопаді 2005 р. і тривало до моменту смерті [PERSON] [INFO] р. Разом позивач та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] вели спільне господарство, мали спільний бюджет та вирішували всі питання життєдіяльності сім»ї. Таким чином між позивачем та [PERSON] склались усталені відносини, що притаманні подружжю, які привали протягом 12 років. Позивач та [PERSON] купляли меблі в квартиру, робили ремонт, сплачували комунальні платежі. На жаль, [PERSON] помер [INFO] р. Всі питання пов»язанні із похованням позивач вирішувала сама, в тому числі і оплатила за рахунок позичених коштів поховання, відспівування, замовила поминальний обід. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно - квартиру № [ADDRESS]. За життя [PERSON] не склав заповіт на належне йому майно , будь - які спадкові справи не відкривались. Враховуючи те, що спадкодавець не мав спадкоємців першої, другої та третьої черги, позивач в порядку ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу , але за наявності відповідного судового рішення про встановлення факту проживання однією сім»єю. За таких обставин є необхідність встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для отримання права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва. За таких обставин представник позивача просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з 01.11.2005 року по [INFO] р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2017 р. відкрито провадження у даній цивільній справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. В подальшому вирішено питання про виклик свідків. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Зважаючи на зміни, що відбулись у процесуальному законодавстві України, 05.02.2018 р. в судовому засіданні вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено відповідну ухвалу суду, учасникам процесу роз»яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав вимоги, просив задовольнити. Також просив покласти судові витрати на позивача. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву у строки зазначені в ухвалі суду від 05.02.2018 р. не подав. Заяв та клопотань від представника Київської міської ради в адресу суду не надходило. Третя особа в судове засідання також не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Пояснення на позов від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазепіної В.Г. не надходило, проте третьою особою направлено в адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, опитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 п. 5 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Так встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.08.2017 р. Дарницьким районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Актовий запис № 866. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно [PERSON] - квартиру № [ADDRESS], що належала померлому відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що його видано 26.11.1996 р. відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва гідно з розпорядженням № 11951 від 20.11.1996 р. З заявою про прийняття спадщини за померлим [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазепіної В.Г. звернулась позивач [PERSON]. Як свідчать матеріали справи приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мазепіною В.Г. відкрито спадкову справу № 8/2017 та повідомлено позивача про те, що у зв»язку з ненаданням документів, які підтверджують родинні відносини з померлим можливе звернення до суду з позовом про встановлення черги спадкування. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача починаю чи з листопада 2005 р. і до [INFO] р. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Між ними склались усталені стосунки, що притаманні сім»ї. [PERSON] може в розумінні вимог чинного законодавства України бути спадкоємцем померлого, для чого необхідно встановити факт проживання однією сім»єю на час відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця. За положеннями ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкуваня за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ть років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписами ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Сім»я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], разом несли витрати по утриманню помешкання, вирішували питання щодо проведення ремонту, придбання меблів тощо. В Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 рік викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що відповідно до п. 5 ст. 256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом). Також Верховний Суд України зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншої оосбою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як зазначив в судовому засіданні свідок [PERSON] позивач та [PERSON] спільно проживали в [ADDRESS] з 2005 р. р. допомагали і підтримувалаи одне одного, були подружжям. Свідок [PERSON] вказала в судовому засіданні на те, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з листопада 2005 р. Вона є сусідкою по будинку, а тому знає про такі обставини. [PERSON], який також був опитаний в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] років 10-15, сприймав їх як родину. Позивач на [PERSON] проживали спільно у квартирі по [ADDRESS] Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазепіної В.Г. на запит позивача, за оформленням своїх спадкових прав після смерті [PERSON] крім [PERSON] ніхто не звертався. Станом на 01.02.2018 р позивач є єдиною особою, що входить до кола спадкоємців після смерті [PERSON]. Під час розгляду справи не були встановлені обставини, які свідчать про те, що за своє життя [PERSON] зробив розпорядження на випадком смерті. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] було здійснено дії по похованню померлого [PERSON], замовила відспівування, поминальний обід. На запит суду відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві надано відповідь про те, що відповідною перевіркою не виявлено наявність актового запису про шлюб відносно [PERSON], [INFO]. Також матеріали справи не містять відомостей щодо перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] в зазначений у позові період. За таких обставин, беручи до уваги отримані під час розгляду справи докази, з огляду на пояснення свідків та вимоги чинного законодавства України, та зважаючи на те, що встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є необхідним для вирішення питання щодо спадкування за померлим [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення позивачем інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України, крім сплати судового збору. Таким чином, розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти такі витрати на [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved