Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 26.06.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 89/8-07, з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до якого останній отримав від позивача кредит у сумі 15 000 доларів США, і останній взяв на себе зобовязання щомісячно, відповідно до погодженого сторонами графіку, проводити поетапну часткову оплату кредиту зі сплатою відсотків за користування коштами. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останній набув право вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, серед яких є і відповідач [PERSON] Однак, відповідач всупереч Закону та умовам договору своїх зобовязань перед позивачем не виконав, внаслідок чого станом на 09.07.2014 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 24 2766,64 гривень. З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену загальну суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.40). Відповідач в судове засідання двічі не зявився, будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 51-52,57-58), не повідомивши про причини неявки, а тому суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, ухваливши провести заочний розгляд справи. З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 26.06.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 89/8-07, з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 15 000 доларів США, під зобовязання щомісячно проводити часткове погашення кредиту та процентів за користування кредитом (12 % річних) згідно графіку погашення кредиту шляхом здійснення щомісячних платежів в строк до 25.06.2017 р.; за порушення строків повернення суми кредиту, передбачених Договором, позичальник повинен сплатити кредитору проценти в розмірі 16 % річних (а.с. 21-24). 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «АК Промінвестбанк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором № 06/42-06 (а.с. 14-20). Згідно розрахунку заборгованості по погашенню кредиту боржника [PERSON] за кредитним договором № 06/42-06, станом на 09.07.2015 його заборгованість перед позивачем, становить 12\~023,03 доларів США еквівалентних 264\~167,14 гривень, з яких 7832,15 доларів США еквівалентних 172\~086,13 грн. за кредитом; 895,78 доларів США еквівалентних 19681,86 грн. відсотки; 3295,10 доларів США еквівалентних 72399, 15 гривень - пеня; 2\~321,10 доларів США еквівалентних 50\~998,65 грн. пеня за останній рік за кредитним договором.(а.с. 37). Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобовязання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 242766,64 грн. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь банку заявлена позивачем та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору 2\~427,67 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved