Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач у квітні 2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в січні 2015 року він звернувся до туристичного агентства «Деллас Тур», що є посередником туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел» з метою придбання туристичних послуг з організації проведення туристичного туру до [PERSON], який повинен був відбутися в період з 18.01.2015 року по 27.01.2015 року. 13.01.2015 р. Між ним та директором туристичного агентства «Деллас Тур» було досягнуто усної домовленості щодо умов надання туристичних послуг. 13.01.2015 року на виконання договору про надання туристичних послуг та в якості оплати за туристичну послугу ним були сплачені грошові кошти в сумі 2200 доларів США та 3350 грн. Директор туристичного агентства «Деллас Тур» йому повідомила, що ТОВ «Ньюз Тревел» не виконуватиме взятих на себе зобовязань, оскільки всі тури починаючи із 17.01.2015 р. анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється. 13.02.2015 р. він прийшов до офісу відповідача з заявою про повернення йому грошових коштів сплачених за тур, але отримав відмову навіть в прийнятті цієї заяви. Станом на сьогоднішній день відповідач відмовляється врегулювати даний спір мирним шляхом та повернути йому сплачені кошти за ненадані туристичні послуги. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50000 грн. Просив сягнути з туристичного агентства «Деллас Тур» на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 55006 грн., моральну шкоду у сумі 50000 грн.; судові витрати покласти на туристичне агентство «Деллас Тур». В судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача - туристичного агентства «Деллас Тур», ліцензія АВ № 467467 від 13.07.2009 р., що є посередником туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел» з метою придбання туристичних послуг з організації проведення туристичного туру до [PERSON], який повинен був відбутися в період з 18.01.2015 року по 27.01.2015 року. 13.01.2015 р., в офісному приміщенні цієї компанії між позивачем та директором туристичного агентства «Деллас Тур» [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо умов надання туристичних послуг. Як зазначила [PERSON], в цей же день вона не могла надати письмового договору по технічним причинам та запевнила, що за декілька днів звяжеться з позивачем і обовязково надасть належним чином оформлений договір про надання туристичних послуг з іншими необхідними документами для виїзду до [PERSON]. Позивач погодився бо не вперше користувався послугами відповідача та довіряв цьому туристичному агентству. 13.01.2015 року на виконання договору про надання туристичних послуг та в якості оплати за туристичну послугу позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 2200 доларів США та 3350 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 26 від 13.01.2015 р. [PERSON] повідомила позивача, що 16.01.2015 року на офіційному інтернет-порталі туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» зявилась інформація про те, що останній не виконуватиме взятих на себе зобовязань, оскільки всі тури починаючи із 17.01.2015 р. анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється. В той самий день позивач звернувся з усною вимогою негайно повернути сплачені за тур грошові кошти, але отримав відмову. 13.02.2015 р. позивач прийшов до офісу відповідача з заявою про повернення йому грошових коштів сплачених за тур, але отримав відмову навіть в прийнятті цієї заяви. В цей же день позивач направив свою заяву на адресу ТА «Деллас Тур» рекомендованим листом «пріоритетне». Однак, лист йому було повернуто у звязку з закінченням терміну зберігання. Станом на сьогоднішній день відповідач відмовляється врегулювати даний спір мирним шляхом та повернути позивачеві сплачені кошти за ненадані туристичні послуги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В силу ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (тур оператор, тур агент) за встановлену договором плату зобовязується, забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобовязання. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про ткризм» субєкт туристичної діяльності зобовязаний надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором та відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що субєкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобовязаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується субєктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законодавством. Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобовязань туроператор, турагент, інші субєкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, відповідно чинного законодавства. Оплату за туристичні послуги мною були здійснені частково в доларах США, що також підтверджується копією квитанції № 26 від 13.01.2015 р. На день подання позову (02.04.2015р.) курс долара США складає 23,48 грн. за 1 долар США. Отже, 2200 доларів х 23,48 грн. = 51656 грн. За такими обставинами, відповідачем взяті на себе зобовязання не виконано, послугу не надано, грошові кошти не повернуто, у звязку з чим у ТА «Деллас Тур» переді позивачем виникла заборгованість в розмірі 55006 грн. (51656 + 3350), яка до цього часу непогашена. Крім того, позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, повязаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг та необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Задані йому моральні страждання позивач оцінює в розмірі 50000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до п. 5 вказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує вимоги розумності та справедливості. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача по справі щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково на суму 5000 грн.

Outcome: partial