Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20204,39 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №SME0001306, відповідно до умов якого [PERSON] (далі Відповідач -1) було надано кредит на загальну суму 50000,00 гривень. Згідно умов кредитного договору Відповідач -1 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 20204,39 гривень., що підтверджується розрахунком заборгованості. Одночасно 11.06.2007 ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі Відповідач -2), уклали договір поруки №SME0001306/1, відповідно до умов якого Відповідач 2 взяв на себе зобовязання відповідати за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором №SME0001306 від 11.06.2007. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». 30.09.2009 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір Факторингу, відповідно до якого умов якого останньому було передано право вимоги до боржників, відповідно до Додатку №1 до Договору, зокрема за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором №SME0001306 від 11.06.2007. 26.09.2016 між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №2016-3КІ/ДГ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №SME0001306 від 11.06.2007, заборгованість за яким є предметом спору за даною цивільною справою Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.01.2017 за клопотанням ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залучено правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до участі у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини: 11.06.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №SME0001306, відповідно до умов якого [PERSON] (далі Відповідач -1) було надано кредит на загальну суму 50000,00 гривень. Згідно умов кредитного договору Відповідач-1 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 20204,39 гривень та підтверджується розрахунком заборгованості станом на 18.10.2011. 11.06.2007 ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі Відповідач -2), уклали договір поруки №SME0001306/1, відповідно до умов якого Відповідач 2 взяв на себе зобовязання відповідати за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором №SME0001306 від 11.06.2007. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За визначенням ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Оскільки судом встановлено, що Відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved