Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач у березні 2018 року звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.07.2017 року помер [PERSON], який після смерті залишив заповіт, згідно з яким заповів позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6800 га, кадастровий номер 5324080500:00:019:0029, що розташована на території Василівської сільської ради Полтавського району. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після відкриття провадження у справі третя особа - [PERSON] - звернувся до суду із позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.07.2017 року помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6800 га, кадастровий номер 5324080500:00:019:0029, що розташована на території Василівської сільської ради Полтавського району. У звязку з тим, що він має право на обовязкову частку у спадщині як непрацездатний син спадкодаця незалежно від змісту заповіту, просив визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав частково та просив визнати за позивачем право власності на ? частини спірної земельної ділянки; позов [PERSON] визнав частково та не заперечував проти визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити повністю; у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом Василівської сільської ради Полтавського району у судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі; позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 15.07.2017 року помер [PERSON] (а.с.13). Згідно із заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 3.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3281, [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 5,6800 га, кадастровий номер 5324080500:00:019:0029, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Полтавського району, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно із постановою нотаріуса від 29.01.2018 року, Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа після померлого 15.07.2017 року [PERSON] за № 617/2017 за заявою про прийняття спадщини згідно з заповітом від [PERSON] та за заявою про прийняття спадщини за законом від сина померлого [PERSON]; інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с.6). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], який у встановлений статтею 1270\~ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; та [PERSON], яка заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подала та не надала доказів прийняття спадщини після померлого у будь-який інший спосіб. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до частини п'ятої статті 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). \~ \~ \~ \~Пунктом 19 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~\~від 30\~травня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» розяснено,\~що перелік\~осіб,\~ які\~мають право\~на обов'язкову\~частку,\~ що\~визначений статтею\~1241\~ЦК,\~ є\~вичерпним і\~ розширеного\~тлумачення не\~потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Як вбачається з довідки до акта огляду медикосоціальною експертною комісією від 15.06.2015 року [PERSON] є інвалідом третьої групи безстроково. \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 в аспекті конституційного звернення щодо положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обовязкову частку у спадщині дійшов висновку, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що [PERSON] на день відкриття спадщини після померлого був в установленому законом порядку визнаний інвалідом, тому він має право на обовязкову частку у спадщині, яка, з урахуванням наявності двох спадкоємців за законом та положень ст. 1241 ЦК України, складає ? частину від спірного спадкового майна. \~ \~ \~ \~Позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~\~від 30\~травня\~ 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до статті 392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зі змісту зазначених норм випливає, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, щодо якого відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З огляду на те, що спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, є [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (третя особа, яка вступила у справу із самостійними вимогами на предмет спору), тому суд приходить до висновку, що територіальна громада в особі виконавчого комітету Василівської сільської ради Полтавського району не є належним відповідачем за первісним позовом. За таких обставин у задоволенні первісного позову слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial