Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» 29.01.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу відповідно до п. 2.1, 2.2 якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. Разом із тим, 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаними Кредитним договором належать TOB «Кредитні ініціативи». 01.06.2007 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), та - [PERSON], уклали кредитний договір № 0401/0607/71-044. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, Банк зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 83000,00 доларів США, а Боржник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредит у сумі 83000,00 доларів США. В свою чергу, Боржник неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 01.01.2014 року має прострочену заборгованість: - за кредитом - 70 926,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 566911,52 грн.; по відсотках - 37 222,14 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 297516,57 грн.; пеня - 45 134,81 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 360762,54 грн. Розмір неустойки станом на 01.01.2014 року становить: пеня -14626,78 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -116911,85 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON] уклали 02.06.2007 року Іпотечний договір № 0401/0607/71-044-Z-1, відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку наступне майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Відповідачу на підставі рішення суду № 2-1109-2007 від 18.05.2007, яке набуло чинності 29 травня 2007 року, зареєстрованого в Селидівському бюро технічної інвентаризації 31 травня 2007 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14745017, виданий 31 травня 2007 року, запис № 3308, реєстраційний № 19011668. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 87010 гривень. Враховуючи невиконання відповідачами та боржником основного зобов'язання, позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором боржника. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року, яка станом на 01.01.2014 року становить 981 339,94 грн., а саме на: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача Лавренова О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 01.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк) та [PERSON], уклали кредитний договір № 0401/0607/71-044. Відповідно до п. п. 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у виді кредиту у розмірі 83 000 доларів США на строк з 01.06.2007 року по 31.05.2018 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором Згідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.2. Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника виступає іпотека об'єкта нерухомості, що придбається Позичальником за Договором купівлі-продажу, зазначеним в п. 1.4. цього Договору та іпотека об'єкта нерухомості - трьохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], які виступають майновими поручителями за зобов'язанням Позичальника. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року, виникла заборгованість по кредиту у сумі 981339 грн. 94 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 566911 грн. 52 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 297516 грн. 57 коп., пеня - 116911 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом станом на 01.01.2014 року. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 02.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON] уклали Іпотечний договір № 0401/0607/71-044-Z-1, відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку наступне майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для забезпечення кредитного договору № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року. Відповідно п. 10.5. Кредитного договору, Банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов'язання по цьому Договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу відповідно до п. 2.1, 2.2 якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. 28.11.2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року позичальником згідно якого є [PERSON] 29.07.2013 року за вих. № 644/291 TOB «Кредитні ініціативи» на адресу відповідачів, [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень, відповідно якої відповідачів було повідомлено про зміну кредитора за договором № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 року, запропоновано повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку, а також повідомлено, що в разі невиконання цієї вимоги, TOB «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет [ADDRESS], відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 3 цієї статті визначено, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку , встановленому цим Законом. Відповідно до п. 5 Договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки була погоджена між сторонами та становить 87 010 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України, «Про іпотеку», у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1. Договору іпотеки № 0401/0607/71-044-Z-1 від 02.06.2007 року визначено - у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 12.1. Договору іпотеки № 0401/0607/71-044-Z-1 від 02.06.2007 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: , п. 4.5.1 - на підставі рішення суду. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач обрав спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи, що судом встановлено порушення основного зобов'язання за кредитним договором з боку [PERSON], при чому розмір заборгованості відповідача перед позивачем є співрозмірними з вартістю іпотечного майна, суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованою та такою, що відповідає умовам договору, положенням закону і підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved