Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення Котовської міської ради звернулось 08.10.2014 року в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що 21 березня 2005 року до управління соціального захисту населення Котовської міської ради звернулась [PERSON], 1975 р.н. за призначенням компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років. Згідно наданого пакету документів [PERSON] повинна була надавати соціальні послуги своїй бабусі [PERSON], [INFO], яка потребувала стороннього догляду (висновок медичної комісії). [PERSON] призначена компенсація, як непрацюючій працездатній особі за особою похилого віку (досягла 80 років) в сумі 4,80 грн. з 21.03.2005 року (особова справа № 800067). В зв'язку з підвищенням рівня прожиткового мінімуму сума компенсації поступово перераховувалась згідно Закону України «Про державний бюджет». В результаті проведеної Управлінням соціального захисту населення Котовської міської ради звірки даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, встановлено, що [PERSON] займалась підприємницькою діяльністю з 14.11.2007 року, що унеможливлює отримання призначеної допомоги та призвело до незаконного отримання виплат [PERSON] (особа за якою наглядають) померла [INFO]. Управлінням соціального захисту населення Котовської міської ради зроблено перерахунок за період з листопада 2007 року по червень 2013 року у розмірі - 831,33 грн. [PERSON] викликана до управління соціального захисту населення Котовської міської ради листом від 20.06.2013 року за адресою проживання. До управління [PERSON] не з'явилась, кошти у зазначеному розмірі не повернуті. Невідшкодованою залишилась сума у розмірі 831,33 грн. На підставі цього позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в доход держави незаконно отримані кошти соціальної допомоги в сумі 831,33 грн. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Коломейчук І.К. надала заяву від 03.12.2014 року про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій підтримала позов у повному обсязі. Від розміщення оголошення в засобах масової інформації відмовилась у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень на такі цілі. Надала згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], яка згідно матеріалів справи проживає в [ADDRESS], в судове засідання не на виклик суду повторно з'явилась. Причин неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Згідно повідомлення органів міграційної служби Одеської області в реєстрації проживання в Одеській області вона не числиться. Іншими даними про місце проживання чи перебування відповідача суд не володіє. Від оплати за розміщення оголошення про виклик до суду представник позивача відмовився, пояснивши це відсутністю відповідних бюджетних асигнувань на такі цілі. Тому за згоди представника позивача справу розглянуто у відсутність відповідача у заочному порядку. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно п.15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою КМУ від 29.04.2004 року №558, з наступними змінами, «Фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації». Відповідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно абзацу 5 вищевказаного порядку, передбачено, якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті - заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи недоросовісність з боку набувача коштів, яка не повідомила позивача про зайняття підприємницькою діяльністю з 14.11.2007 року, що призвело до безпідставного отримання нею з цієї дати призначеної допомоги, позов слід задоволити у повному обсязі. Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. суд покладає на відповідача.

Outcome: approved