Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач у травні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі\~реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 286. Від шлюбу мають малолітнього сина\~ [PERSON], [INFO]. Вказала, що з відповідачем прожили у шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак, вони не можуть проживати як сімя, так як постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися у присутності їхньої дитини, що може вплинути у подальшому на її психіку та погляди на життя у шлюбі. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе, у звязку з чим вимушена була звернутися до суду з вищевказаною позовною заяво. Позивачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 15.06.2017 року просила суд\~ розгляди справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 15.06.2017 року просив суд\~ розгляди справу без його участі, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 18 червня 2011 року Індустріальним відділом\~реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 286, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. У зазначеному шлюбі народилася\~спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 928 від 14 вересня 2011 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Також, судом встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спори щодо місця проживання дітей та поділ майна відсутні. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved