Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування свого позову посилається на те, що ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території з 14.06.2018 року на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018р. №429, на підставі постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018р. та у відповідності до пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Правові основи постачання електричної енергії споживачу визначені у Правилах роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. Згідно постанови Верховного Суду України від 08.07.2009 № 6-10354св8, підключення електричної енергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законодавством. Пунктом 8 ПРРЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь- яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Між Позивачем та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються певними обставинами, а саме, з боку Позивача - це постачання електричної енергії на адресу Відповідача: [ADDRESS], а з боку Відповідача - це споживання електричної енергії. З огляду на вище викладене, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між TOB «ЕНЕРА СХІД» та Споживачем вважається укладеним. Відповідно до п. 3.2.13 розділу III ПРРЕЕ Споживачу був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Особові рахунки відкриваються у комп`ютерній програмі, в якій працює Постачальник. Особові рахунки призначаються для оперативного ведення господарських операцій по Споживачу (кількість спожитих кВт, суми та періоди оплат). Враховуючи те, що особові рахунки призначаються автоматично у програмі, надати докази такого відкриття неможливо. Постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, затвердженими Регулятором (НКРЕКП), які включають, в тому числі ціну (тариф) на послуги оператора системи розподілу електричної енергії. Позивач постачав боржникові електричну енергію до житлової будівлі за адресою [ADDRESS] за тарифами, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 26.02.2015 № 220 у кількості: 592 кВт. на зальну суму 838,56 грн. Відповідач споживав електричну енергію за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , але в повному обсязі оплату за отриману електричну енергію не здійснював, внаслідок чого має заборгованість за період споживання з 01.01.2019р. по 28.02.2019р. в розмірі 838,56 грн. (вісімсот тридцять вісім гривень 36 копійок), яка залишається несплаченою на теперішній час. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 838,56 грн. та судовий збір у розмірі 2227,00 грн. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 16.08.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач ТОВ «Енера Схід» у судове засідання не з`явився, повідомлення про час і місце розгляду справи було направлено заздалегідь шляхом надсилання повідомлення електронною поштою (а.с. 81), до суду надав заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.68). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь та належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» Старобільського районного суду Луганської області (а.с.112), заяв, клопотань, відзиву до суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 20.12.2021 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Вивчивши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території з 14.06.2018 року на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018р. № 429, та у відповідності до п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Між постачальником ТОВ «Енера Схід» та [PERSON] виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами, а саме, з боку постачальника - це постачання електричної енергії на адресу споживача [PERSON] : [ADDRESS] , а з боку споживача - це споживання електричної енергії та оплата спожитої електричної енергії. Відповідно до п. 3.2.13 розділу III ПРРЕЕ споживачу був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Особові рахунки відкриваються у комп`ютерній програмі, в якій працює постачальник. Особові рахунки призначаються для оперативного ведення господарський операцій по споживачу (кількість спожитих кВт, суми та періоди оплат). Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Постачання електричної енергії здійснюється за регульованим цінами (тарифами) на електроенергію, затвердженими Регулятором (НКРЕКП), які включають, в тому числі ціну (тариф) на послуги оператора системи розподілу електричної енергії. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 червня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Ганшиним В.О. №822 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89453500 від 13.06.2017 року щодо об`єкта нерухомого майна домоволодіння з надвірними побутовими та спорудами за реєстраційним номером 1249623044231, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с.31-34, 35-36). Відповідач [PERSON] є побутовим споживачем за адресою: [ADDRESS] , де постачалась електрична енергія. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС - код [NUMBER] . Згідно інформації ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відповідач [PERSON] споживала електричну енергію за вказаним відкритим особовим рахунком за період з січня 2019 року по лютий 2021 року включно на загальний обсяг 592 кВт*год, але в повному обсязі оплату за отриману електричну енергію не здійснив (а.с.27-28). Відповідно до Виписки по рахункам споживача за спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.01.2019 по 02.2021 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 838,56 грн. (а.с.29). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд дійшов висновку застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, і вважає що між ТОВ «Енера Схід» та [PERSON] укладено договір приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом перевірено правильність розрахунку позовних вимог. Отже, судом встановлено, що відповідач отримав від позивача і спожив електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , але оплату в повному обсязі не виконав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved