Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Акцент банк» у серпні 2015 р. звернулося до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 11.09.2008 року між ПАТ «Акцент банк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Через неналежне виконання умов договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 26312,06 грн. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26312,06 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав із зазначених у ньому підстав, відповідач позов не визнала та пояснила, що вона не згодна із розміром заборгованості, позивач пропустив строк звернення до суду, наполягає на застосуванні строку позовної давності. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.09.2008 року між ПАТ «Акцент банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Через неналежне виконання умов договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 26312,06 грн. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими. Через неналежне виконання умов договору про надання кредиту у позичальника, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість у розмірі 26312,06. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено, що відповідач не сплатила чергові платежі в погашення кредиту у жовтні 2008 року. Позов предявлено 07 серпня 2015 року. Позивачем пропущено строк позовної давності. Таким чином позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed