Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.01.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №5003092, відповідно до змісту якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 115\~944,36 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 14\~407,50 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZCG034890, обєм двигуна 1\~598 куб. см., рік випуску 2012, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом з Загальними умовами кредитування становлять невідємну частину договору. Згідно п.1.6. Умов кредитування виконання зобовязання відповідача за даним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави автомобіля від 31.01.2012 року, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZCG034890, обєм двигуна 1\~598 куб. см., рік випуску 2012, д.н.з. [NUMBER], заставною вартістю 136\~405,12 грн. Починаючи з квітня 2013 року відповідач почав порушувати свої зобовязання за кредитним договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених в Графіку погашення кредиту, сплачуючи їх з порушенням встановленого строку. У звязку з систематичним невиконанням умов договору 08.07.2014 року позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих.№50003092 від 17.06.2014 року з вимогою повернути суму кредиту. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не погасив заборгованість. А тому, 04.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №1647 щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором у розмірі 154\~185,67 грн. В ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса на предмет застави було звернуто стягнення та 21.09.2015 року на рахунок позивача було пераховано 159\~153,94 грн. Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту звернення стягнення на предмет застави минуло два місяці, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту та додаткового кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі, на сьогоднішній день у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту. Станом на 05.01.2016 року із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 4\~540,16 дол. США, що еквівалентно 108\~469,34 грн. А, виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 108\~469,34 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 552 дні (з 21.09.2015 року по 05.01.2016 року) розмір процентів за користування кредитними коштами становитиме 3\~161,88 грн. Також, позивачем понесено збитки у розмірі 5\~000 грн., а з урахуванням податку на додану вартість 6\~000 грн. відповідно до п.6.3 кредитного договору у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, що зумовлено представництвом інтересів позивача у суді. Окрім того, позивач вважає, що підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних, що складають 945,02 грн., відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, які за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобовязань та можуть стягуватись поряд з пенею. Таким чином, з огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка складається з основної суми заборгованості, збитків та 3% річних, складає 118\~576,24 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 27.01.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №5003092, відповідно до змісту якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 115\~944,36 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 14\~407,50 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZCG034890, обєм двигуна 1\~598 куб. см., рік випуску 2012, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору (а.с.9). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом з Загальними умовами кредитування, Графіком погашення кредиту становлять невідємну частину договору (а.с.10-13, 14-16). Відповідно до положень п.1.3.1. Умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення договору у Графіку погашення кредиту. В подальшому відповідач зобовязався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі (ПАТ «Креді [PERSON]»). Згідно п.п.1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування повернення кредиту/додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, висталеного позивачем. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Згідно із умовами договору, а саме п.3.3. відповідач зобовязаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (пяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Як бачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні з квітня 2013 року відповідач почав порушувати свої зобовязання за договором щодо оплти щомісячних платежів, погоджених в Графіку погашення кредиту, сплачуючи їх з порушенням встановленого строку. У звязку з систематичним невиконанням умов договору 08.07.2014 року позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих.№50003092 від 17.06.2014 року з вимогою повернути суму кредиту. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не погасив заборгованість (а.с.24). Згідно п.1.6. Умов кредитування виконання зобовязання відповідача за даним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави автомобіля від 31.01.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №140, за яким з метою забезпечення виконання зобовязань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZCG034890, обєм двигуна 1\~598 куб. см., рік випуску 2012, д.н.з. [NUMBER], заставною вартістю 136\~405,12 грн. (а.с.18-23). Так, частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 ЦК України). Згідно п.2.1.1. договору застави у разі невиконання відповідачем зобовязань за договором, позивач має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно до п.5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. А тому, 04.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №1647 щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором у розмірі 154\~185,67 грн. (а.с.25) В ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса на предмет застави було звернуто стягнення та 21.09.2015 року на рахунок позивача було пераховано 159\~153,94 грн. Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту звернення стягнення на предмет застави минуло два місяці, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту та додаткового кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі, на сьогоднішній день у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту. Станом на 05.01.2016 року із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 4\~540,16 дол. США, що еквівалентно 108\~469,34 грн., згідно довідки ТОВ «Порше Мобіліті» від 25.02.2016 року (а.с.54). Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,90%. А, тому, виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 108\~469,34 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 552 дні (з 21.09.2015 року по 05.01.2016 року) розмір процентів за користування кредитними коштами становитиме 3\~161,88 грн. та підлягатиме стягненню з відповідача. Таким чином, загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором станом на 05.01.2016 року становить 111\~631,22 грн. Також, позивачем понесено збитки у розмірі 5\~000 грн., а з урахуванням податку на додану вартість 6\~000 грн. відповідно до п.6.3 кредитного договору у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, що зумовлено представництвом інтересів позивача у суді. Так, зважаючи на характер господарської діяльності позивача та економічну спеціалізацію на ринку, позивач звернувся до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма «Вернер» для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно кредитного договору та представництва інтересів позивача у суді. Таким чином, позивач поніс витрати у звязку з представництвом інтересів позивача в суді, що підтверджується договором про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010 року, додатковою угодою №8 від 09.01.2013 року до договору про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010 року, додатковою угодою №224 від 10.08.2015 року до договору про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010 року, заявкою №401 від 29.12.2015 року; рахунком-факторою №69 від 05.01.2016 року, актом приймання-передачі №69 від 05.01.2016 року, платіжним дорученням (а.с.44-53). А тому, в силу вимог ч.1 ст.22 ЦК України, п.8.5 кредитного договору збитки у розмірі 6\~000 грн., понесені позивачем та з урахуванням податку на додану вартість, мають бути компенсовані позивачу відповідачем. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. А тому, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 22.09.2015 року по 05.01.2016 року, що становить 945,02 грн. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем правомірно нараховано 3% річних, оскільки відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, що знайшло своє відображення також у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Таким чином, з огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка складається з основної суми заборгованості, збитків та 3% річних, складає 118\~576,24 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1\~778,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37 від 11.01.2016 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved