Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21 липня 2016 року. Однак матеріальне становище відповідача змінилося, він має стабільну високу заробітну плату, а коштів, які він сплачує на утримання дитини не вистачає, тому просить збільшити розмір стягуємих аліментів та змінити порядок стягнення та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку. Разом з цим, відповідач ухиляється від виконання рішення, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 8015,00 грн. Тому просить стягнути з відповідача пеню зі сплати аліментів у розмірі 8000,15 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача проти позову заперечив, письмово висловив позицію, згідно якої вважає, що неустойка нарахована не вірно, надав розрахунок, згідно якого заборгованість за період з липня 2019 року по листопад 2017 року становить 2744,53 грн. Проти зміни розміру аліментів заперечує, зазначає, що відповідач не працює, не має постійного доходу. На разі проживає з дружиною без реєстрації шлюбу та її неповнолітнім сином [PERSON] , які потребують матеріального забезпечення. Крім цього, відповідач матеріально допомагає батькам. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] від 20 червня 2019 року скасовано заочне рішення, призначено справу до розгляду на 11 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 11 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 16 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін. 16 грудня 2019 року відкладено розгляд справи до 14 лютого 2020 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 14 лютого 2020 року відкладено розгляд справи до 27 квітня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 27 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 20 травня 2020 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 20 травня 2020 року відкладено розгляд справи до 18 червня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін та за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 18 червня 2929 року відкладено розгляд справи до 18 серпня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Згідно розпорядження №269 та протоколу повторного автоматизованого розподілу від 2 липня 2020 року справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] від 2 липня 2020 року прийнято справу до провадження, призначено судовий розгляд на 20 серпня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 серпня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача до 1 жовтня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 1 жовтня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 2 листопада 2020 року. 2 листопада 2020 року відкладено розгляд справи до 14 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Зарічного районного суду м Суми від 22 вересня 2016 року розірвано (а.с.7-8). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, згідно свідоцтва про народження актовий запис №201, є відповідач (а.с.6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь матері [PERSON] (а.с.7-8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану відповідача. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивачки про зміну розміру аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №13 від 1 грудня 2017 року, станом на 1 грудня 2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 8015,00 грн. (а.с.5). Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16 визначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, зазначивши, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Тому посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 16.03.2016 року №6-300цс16 не заслуговують на увагу. Згідно розрахунку, наданого позивачем вбачається, що розмір пені за період з 1 липня 2016 року по 30 червня 2018 року складає 35\~285,07 грн. Відповідно до ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно довідки-розрахунку №13, заборгованість станом на 1 грудня 2017 року становить 8015,00 грн., а відтак сума пені не може перевищувати вищевказану суму. Разом з цим позивач ставить питання про стягнення на її користь з відповідача неустойки в розмірі 8000,15 грн. Оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, задоволенню підлягає пеня в розмірі 8000,15 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог про стягнення з відповідача неустойки за прострочку сплати аліментів в розмірі 8000,15 грн. Разом з цим, в задоволенні вимог про зміну розміру аліментів вважає за необхідне відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Outcome: partial