Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач як спадкоємець [PERSON], який помер 20.03.2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що його померлий брат [PERSON], спадщину після смерті якого прийняли він та третя особа, 05.10.2009 року уклав з відповідачем договір позики, за яким позичив тому 8000 доларів США в присутності свідків. Відповідач зобовязання не виконав, позику не повернув. Прийнявши спадщину після смерті брата, він виявив оригінал розписки про позику та 22.03.2017 року предявив відповідачеві вимогу про повернення боргу. Відповідач факт укладення договору не заперечив, однак борг не повернув. Просив стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 8000 доларів США, що еквівалентно 215000 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виконання договору позики, який регулюється положеннями глави 71 Цивільного кодексу України. Позивач є спадкоємцем померлого 20.03.2017 року [PERSON], відповідно до положень ст.1218 ЦК України набув право вимоги. 05.10.2009 року спадкодавцем позивача та відповідачем було укладено договір позики, за яким [PERSON] як позикодавець передав у власність відповідача як позичальника валютні кошти в сумі 8000 доларів США строком до 30.11.2009 року. На підтвердження укладення договору позику та отримання коштів відповідачем в присутності свідків видано розписку. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Представлена позивачем розписка про отримання відповідачем позики містить дані щодо особи позичальника та позикодавця, часу отримання позики, розміру отриманої позики, дати повернення позики, тому є письмовим документом, що підтверджує факт укладення договору позики, його умови, посвідчує факт отримання відповідачем позики саме у позивача. Зроблені судом висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України (справи №6-1967цс15, №6-50цс16). Позивачем висунута вимога про повернення суми позики, відповідачем факт укладення угоди не оспорений, доказів належного виконання угоди не представлено. Враховуючи, що позивачем представлено докази того, що відповідач отримав від його спадкодавця 8000 доларів США, що еквівалентно 215000 гривень, а відповідачем не представлено доказів належного виконання прийнятого на себе зобовязання, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача стягується судовий збір, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved