Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

позивач та її представник просять суд позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що позивач є біологічною бабусею неповнолітньої [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2014 року народження, по спорідненню через рідну дочку [PERSON] Малолітні діти проживають разом з позивачем, оскільки відповідач не надає належного батьківського утримання та піклування своїм дітям, систематично зловживає спиртними напоями та приводить до свого помешкання чоловіків з якими розпиває алкоголь. Діти неодноразово були свідками бійок, спровокованих алкоголем. Квартира в якій проживає [PERSON] повністю розорена, побиті стіни та посуд, навколо бруд та антисанітарія. Діти в помешканні матері не мали місця для відпочинку, навчання, не забезпечувались належним харчуванням, одягом, іграшками, необхідними для навчання предметами. В жовтні 2018, на підставі заяви позивача, сім'я [PERSON] була взята на облік Ватутінським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Однак проведена, на протязі року, робота з відповідачем не принесла жодних результатів. В зв'язку з чим, позивач звернулась до служби у справах дітей Ватутінської міської ради із заявою про вирішення питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Комісія з питань захисту прав дитини, оцінивши результати річної роботи з обліковою сім'єю [PERSON] прийшла до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав останньої, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнала повністю та не заперечувала проти винесення відповідного рішення суду. Представник Органу опіки та піклування Ватутінської міської ради Черкаської області, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Суд, заслухавши учасників судового засідання та вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Запис про батька здійснено зі слів матері, на підставі ст. 135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 11). Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], однак фактично проживають з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується витягом (а.с.43). Відповідно до довідки т.в.о. начальника відділу культури і туризму від 10.07.2019 (а.с. 16) [PERSON], 2006 року народження є ученицею Ватутінської дитячої школи мистецтв, займається в ансамблі народного танцю «Цвітень» та в аматорському колективі сучасного танцю «Life in dance». Фінансовими витратами на пошиття костюмів, проживання та харчування під час конкурсів, конкурсні внески та витрати на проїзд в транспортних засобах займається бабуся [PERSON] - [PERSON] Як вбачається із інформації, наданої в.о. директора Ватутінської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 Чернітевич А.В., [PERSON] у листопаді 2018 була поставлена на внутрішкільний облік як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того, зазначено, що у шкільному житті дівчинки активну участь у шкільному житті [PERSON] приймає її бабуся, [PERSON] Протягом 2018-2019 навчальних років відвідувала батьківські збори, забезпечила своєчасне проходження дівчинкою медогляду. Відповідно до інформації, наданої в.о. завідувача Ватутінського дошкільного закладу №8 (а.с.34), вихованням [PERSON] здебільшого займалася мати хлопчика [PERSON], прислухалась та виконувала поради вихователів закладу. З жовтня 2019 ситуація значно погіршилась. Траплялись випадки, коли [PERSON] не забирала сина із закладу, вихователі змушені були викликати бабусю [PERSON] - [PERSON] Декілька разів [PERSON] з'являлася в садочок у нетверезому стані та поводила себе агресивно. Згідно акту про відвідування сім'ї від 28.01.2019 [PERSON] не відчинила двері, дізнавшись, що за дверима представники соціальних служб. Відповідно до акту про відвідування сім'ї від 18.03.2019 (а.с. 29) [PERSON] перебувала у квартирі разом зі своїм співмешканцем, дітей в квартирі не було, агресивно реагувала на візит фахівців, на питання не відповідала, не дозволяла здійснити обстеження. Зовнішній вигляд [PERSON] був неохайний, в квартирі відчувався запах алкоголю. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 05.11.2018 (а.с.30), на момент обстеження у квартирі знаходився співмешканець [PERSON], який представився [PERSON]. Дочка [PERSON] в помешканні була відсутня. Зі слів матері, дівчинка за власним бажанням проживає у бабусі. Квартира з усіма зручностями, облаштована необхідними меблями, електроприладами. Спальних місць у квартирі два : велике двоспальне ліжко для матері та її співмешканця та диван «малютка» для [PERSON], спальне місце для [PERSON] відсутнє. Для навчання [PERSON] є письмовий стіл. Місце для ігрової діяльності відсутнє. Діти забезпечені сезонним одягом та взуттям, засобами гігієни та продуктами харчування. [PERSON] заперечувала, що забезпеченням всіх потреб неповнолітніх дітей здійснює її мати [PERSON] На момент обстеження [PERSON] та її співмешканець перебували у нетверезому стані, мали невиразну мову, сперечалися між собою, в квартирі відчувався запах спиртних напоїв. [PERSON] поводила себе агресивно, алкозалежною себе не вважає. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.26), діти проживають з бабусею [PERSON], яка працює по найму на ремонтних роботах. У квартирі проведено су сучасний ремонт, облаштовано новими меблями, електроприладами та предметами побуту. В помешканні чисто та охайно. Діти забезпечені належним харчуванням, засобами гігієни, одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, мають необхідні речі для розвитку та навчання, у кожної дитини є окреме спальне місце. [PERSON] турбується про онуків, діти почувають себе комфортно та категорично відмовляються повертатися в квартиру матері. Відповідно до інформації наданої т.в.о. директора ВМЦСССДМ (а.с.35-36) сім'я [PERSON] з березня 2018 року перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах Ватутінського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Причинами взяття сім'ї на облік стала заява [PERSON], оскільки у зв'язку із систематичним вживанням алкоголю [PERSON], не виконує своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. [PERSON] залучалась до заходів, що проводились центром соціальних служб спрямованих на виправлення відношення матері до своїх дітей, але жодних висновків остання не зробила, спосіб життя не змінила. В зв'язку з чим, фахівці Центру соціальних служб вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Зазначені факти підтверджено в судовому засіданні висновком органу опіки та піклування від 18.07.2019 №188 (а.с. 46-49), відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON], мотивуючи своє рішення тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки, маючи можливість та час виправити свою поведінку, яка б відповідала належному розвитку та вихованню дітей, створенню належних умов проживання та догляду за дітьми, не виправилася, не бажає виконувати батьківські обов'язки по відношенню до неповнолітніх дітей. Крім того, в ході судового розгляду, були допитані свідки [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які пояснили, що неодноразово бачили [PERSON] та її співмешканця в стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого вони виражалися нецензурною лайкою, вчиняли сварки та бійки, при цьому був присутній малолітній син відповідача [PERSON]. [PERSON] неодноразово була свідком в квартирі відповідача по приїзду поліції. З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідача, тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, оскільки не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків. До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається. Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення її батьківських прав, натомість, повністю визнала позов, що свідчить про її свідоме небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідача. Так, у Постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 року у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір'ю обов'язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована ПостановоюВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага…, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, що вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п.54 рішення у справі «Хант проти України». Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до змісту ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору та професійної правничої допомоги. На підставі викладеного, ст. 150, 152, 155, 164, СК України та

Outcome: approved