Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

ПрАТ «СК «Перша» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення\~31079,10\~грн.\~страхового відшкодування. Позовна заява мотивована тим, що між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.02.2017 р. строком дії до 19.02.2018 р. (забезпечений транспортний засіб ВАЗ21051 реєстраційний номер Д4959ВГ). 28.10.2017 р. відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного спяніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було завдано механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER], належному [PERSON]. 21.12.2017 р. ПАТ «СК «Перша» здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 31079,10 грн. (за вирахуванням 20% ПДВ, розміру втрати товарної вартості, 1000 грн. франшизи) на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України отримало право на зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без нього. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у довідці виконкому Ярмолинецької селищної ради. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] 19.02.2017 р. був укладений договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 20.02.2017 р. по 19.02.2018 р., що підтверджується полісом АК/5569367. Договором визначено забезпечений транспортний засіб - ВАЗ21051 реєстраційний номер Д4959ВГ, розмір франшизи 1000 грн. 28.10.2017 р. близько 00:15 год. в смт. Ярмолинці на пл. 600-річчя Ярмолинець, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння керував забезпеченим транспортним засобом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], належний [PERSON], заподіявши автомобілю механічні ушкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Вина [PERSON] підтверджується постановою Ярмолинецького районного суду від 08.12.2017 р. у справі №689/2299/17, яка набрала законної сили 19.12.2017 р.. 13.11.2017 р. [PERSON], як власником пошкодженого транспортного засобу було подано до ПрАТ «СК «Перша» заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, у т.ч. звітом №1/0611 про оцінку транспортного засобу, згідно із яким вартість матеріального збитку становить 39811,19 грн.. Позивачем вказану дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком, визначено належну до сплати суму страхового відшкодування в сумі 31079,10 грн. (за вирахуванням 20% ПДВ, розміру втрати товарної вартості, 1000 грн. франшизи) та 21.12.2017 р. здійснено виплату цієї суми потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням №385 від 21.12.2017 р.. 06.03.2018 р. відповідачем було отримано претензію позивача від 13.02.2018 р. про добровільне відшкодування завданої шкоди, однак, відповідь отримана не була. Згідно із п. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із пп. «а» п. 38.1.1. вказаного закону, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Жодних доказів на спростування позовних вимог відповідачем подано не було. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved