Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.02.2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №386/18-Т/К/01, згідно якого було застраховано транспортний засіб Renault Kangoo, д.р.н. [NUMBER] . 02.11.2018 року в м.Києві по вулиці Михайла Ломоносова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kangoo, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Fiat Ducato д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 28.11.2018 року, по справі №752/23791/18. Позивач посилається на те, що за зверненням власника пошкодженого транспортного засобу на виконання умов Договору страхування, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 62 240,83 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Fiat Ducato д.р.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Уніка» на підставі полісу АК/008047803, позивач звернувся до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Уніка» сплатила на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» страхове відшкодування в розмірі 38 289,82 грн. Позивач просить стягнути з відповідача різницю між сплаченим позивачем страховим відшкодуванням та сплаченим ПрАТ «СК «Уніка» страховим відшкодуванням, що становить 23 951,01 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження В установлений процесуальним законодавством строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін та/або їх представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №386/18-Т/К/01, згідно якого було застраховано транспортний засіб Renault Kangoo, д.р.н. [NUMBER] . 02.11.2018 року в м.Києві по вулиці Михайла Ломоносова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kangoo, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Fiat Ducato д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 28.11.2018 року, по справі №752/23791/18. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.11.2018 року, не підлягає доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Renault Kangoo, д.р.н. [NUMBER] .. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Як встановлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Fiat Ducato д.р.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Уніка» на підставі полісу АК/008047803. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Уніка» сплатила на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» страхове відшкодування в розмірі 38 289,82 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування завданих збитків. На момент розгляду справи суду не надано доказів щодо виконання відповідачем свого обов`язку по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, з огляду на що, позов про стягнення з відповідача шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 23 951,01 гривні підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved