Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «Кей-Колект» звернулося до суду до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором № 11035632000, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] 07.09.2006 р., в сумі еквівалентній 67095,12 доларам США, з яких заборгованість по основній сумі кредиту складає 36646,67 дол., заборгованість за процентами-30448,45 дол. В подальшому позивач уточнив свої вимоги і просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення, а також судовий збір. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за умовами кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 75000 USD, а відповідач [PERSON] зобов'язувалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобовязання за цим договором, 07.09.2006 р. [PERSON] уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 39618, за умовами якого [PERSON], як поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання ним свого обовязку. 12.12.2011 року відповідно до Договору факторингу № 1 ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору. Станом на 01.12.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитом складає 67095,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1\~057\~419,09 грн.Зазначену заборгованість позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що для забезпечення виконання кредитного договору Банком укладено з ним договір поруки та договір іпотеки, але оскільки правовідносини за цими договорами, на його думку, були припинені через сплив строку позовної давності, він звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з відповідним позовом. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03.07.2017 р.рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у визнанні припиненим договору поруки № 39618 від 07 вересня 2006 року і позов [PERSON] задоволено. Відповідач стверджував, що він є заінтересованою особою по справі через передання в іпотеку своєї квартири [ADDRESS], тому він заявляє за відсутністю [PERSON] про застосування строків позовної давності на предявлення вимоги про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором.Так, останній платіж відповідно до графіку погашення кредиту , мав бути здійснено 10.08. 2011 р., проте з позовом позивач звернувся лише у січні 2015 р. Крім того, [PERSON], як і [PERSON], отримали лист-вимогу про повне дострокове погашення кредитних зобовязань 21.04.2009 р., в якій встановлено тридцятиденний термін для добровільного виконання зобовязань, тобто було змінено строк виконання і тому з 22.05.2009 р. почав перебіг строку позовної давності. Заперечуючи проти задоволення позову, [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що позивачем не надано документів, які підтверджують отримання [PERSON] коштів за кредитним договором, у ТОВ «Кей-Колект» відсутня лицензія на здійснення валютних операцій, що також виключає право вимоги позивача за цим договором. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявилась, про день і час розгляду справи повідомлялась завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістила. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. 07 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. В. М. (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 11035632000. Згідно п. 1.1., 1.2.договору про надання споживчого кредиту № 11035632000 від 07 вересня 2006 року вбачається, що Банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Надання кредиту ( грошових коштів) здійснюється в наступний термін: 07 вересня 2006 року.Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 07 вересня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 07.09.2006 р. Банком укладено з [PERSON] ( позичальник) та [PERSON] ( поручитель) договір іпотеки № 39618, відповідно до якого поручитель несе перед кредитором відповідальність за виконання позичальником всіх зобовязань в повному обсязі, що виникають із кредитного договору , як існуючих на момент укладання цього договору, та і тих, які можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до вимог ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За приписами ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання забов'язання або невиконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України. Станом на 01.12.2013 р. сума заборгованості за кредитним договором від 07.09.2006 р. складає 67095,12 доларів США, з яких: 36646,67 дол. США - заборгованість за кредитом; 30448,45 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Доводи [PERSON] про те, що розмір заборгованості не відповідає сумі боргу за тілом кредиту, який визначено у позові ПАТ «УкрСиббанк» від 06.06.2010 р. і повернутий ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.01.2011 р. для подання до належного суду, суд вважає необгрунтованими. З позову вбачається, що станом на 01.06.2010 р. сума простроченої заборгованості складала 15396,67 дол. США, а залишок частини кредиту, що залишалася непогашеною ( строк погашення 07.09.2016 р.)- 21250 дол. США. З огляду на викладене, загальна сума заборгованості по тілу кредиту 36646,67 дол. США залишилася незмінною та відповідає сумі, заявленій у позові ТОВ «Кей-Колект». Судом встановлено, що 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого останньому відступлено права вимоги за кредитним договором № 11294017000. У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом. Оформлюючи відступлення права вимоги ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання. Таким чином, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. На адресу [PERSON] ТОВ «Кей-Колект» на адресу [PERSON] за вих. № 135-13658 від 01 липня 2014 року надіслав лист-вимогу, в якому вимагав погасити заборгованість за кредитним договором, що підтверджується списком рекомендованих листів з повідомленням про вручення під № 232, відправлених 12 липня 2014 року. Позов ТОВ «Кей-Колект» направлено до суду 26.12.2014 р., тобто в межах строку позовної давності. За замістом ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підставою припинення зобовязань у даному кредитному договорі №11035632000 визначено його виконання, що відповідає вимогам ст. 599 ЦК України. Суд також зазначає, що згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. [PERSON] до суду з будь-якими заявами не зверталась і повноважень [PERSON] представляти її інтереси не надавала. За положеннями ст.ст. 553,554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У січня 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання припиненими договору про надання споживчого кредиту від 07.09.2006 р., починаючи з 15.01.2014 р., договору поруки № 39618 від 07.09.2006 р., починаючи з 15.07.2011 р., договору іпотеки, зняття заборони на відчуження.Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2017 року позовні вимоги [PERSON] залишені без задоволення. Своїм рішенням від 03.07.2017 р. Апеляційний суд Харківської області змінив рішення суду першої інстанції , скасувавши його в частині відмови у визнанні припиненим договору поруки № 39618 від 07 вересня 2006 року, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк».Позов в цій частині задоволено, Договір поруки № 39618 від 07 вересня 2006 року визнано припиненим. Як зазначено у рішенні, [PERSON] повідомлення- вимогу від 21.04.2009 р. не виконав, а банк у шестимісячний строк після спливу 30 днів за захистом своїх прав до суду з позовом до поручителя не звернувся. З огляду на встановлені обставини, суд вважає , що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості, як з позичальника, так і з поручителя задоволенню не підлягають через припинення договору поруки і сума заборгованості підлягає стягненню з [PERSON] Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial