Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Дата Майнінг Груп» в особі представника за довіреністю Корогод Анастасії Іванівни звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначає, що 30 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08 грудня 2014 року відповідно Додаткової угоди №2 до Договору доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, та позивач набув статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором №500273330 від 28.04.2012 року, позичальником за яким є [PERSON]. Відповідно до умов договору №500273330 від 28.04.2012 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 44000,00 грн. та зобов'язалася в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші платежі у сумі, строки та на умовах, передбачених договором та додатком №1 до нього. Однак відповідач умови договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 01.07.2016 року має заборгованість, яка складається з наступного: 29214,10 грн. - заборгованість з кредитом; 7451,38 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9015,72 грн. - заборгованість за комісією. Крім того, У зв'язку з систематичними порушеннями боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства йому нараховано неустойку, яка становить 2 400,00 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378,00 грн. До позовної заяви додане клопотання, в якому представник позивача за довіреністю Корогород А.І. просить розглядати справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася. Судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, що відповідає положенням ч.5ст.75 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що30 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08 грудня 2014 року відповідно Додаткової угоди №2 до Договору доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, та позивач набув статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором №500273330 від 28.04.2012 року, позичальником за яким є [PERSON]. 28.04.2012 року між Публічним акціонерним товариствам «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500273330. Згідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 44000,00 грн. (п.2.1, 2.3 Розділу №1 Договору). Підпунктом 2.2 Розділу №1 Договору встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 25% річних; тип процентної ставки -фіксована. За п.2.8 Розділу №1 Договору комісійна винагорода банку за управління кредитом, користування кредитом становить 600 грн. за кожний місяць користування кредитом по дату остаточного повернення кредиту. Пунктом 2.6 Розділу №1 кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. При цьому відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного договору, графіком погашення заборгованості, та, підписавши їх, погодилася з їх умовами та зобов'язалася виконувати його умови та у випадку повного або часткового прострочення повернення кредиту, та/або сплати процентів за користування ним та /або комісій (п.13 Розділу № 2). Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта. Згідно ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» (фактор) передав грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) як плату, а клієнт відступив факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого включено кредитний договір №500273330 від 28.04.2012 року, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора за договором №5002733309 від 28.04.2012 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Через невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №500273330 від 28.04.2012 року, станом на 01.07.2016 р. утворилася заборгованість відповідача перед ТОВ «Дата Майнінг Груп» в розмірі 45681,20 гривень, з яких: - 29214,10 грн. заборгованість за кредитом; - 7451,38 грн. - заборгованість за відсотками; - 9015,72 грн. заборгованість по комісії, Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №500273330 від 28.04.2012 року. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Вивчивши матеріали даної справи та докази, надані в обґрунтування позовної заяви, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву у повному обсязі: стягнути на користь позивача 29214,10 грн. заборгованість за кредитом; 7451,38 грн. - заборгованість за відсотками; 9015,72 грн. заборгованість по комісії. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved