Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» основну суму заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 418 801,92 гривень, Додаткового кредиту - 1, Додаткового кредиту -2 у розмірі 24 637,57 гривень, 3% річних за невиконання основного зобов'язання у розмірі 4 448,63 гривень та 3% річних, що підлягають сплаті відповідачем за невиконання грошових зобов'язань за Додатковими кредитами у розмірі - 181,13 гривень, що разом становить 448 069,25 гривень; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] Кредитний договір № 50010434, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 229 354,34 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору становило 28 152,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Scirocco, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 390 куб.см., рік випуску 2013, а Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Крім того, позивач надав відповідачу Додатковий кредит - 1, у розмірі 79 843,85 гривень, що є еквівалентом 9 800,40 доларів США на дату укладання Договору строком 60 місяців, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу Додатковий кредит - 1 у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Додаткового кредиту - 1 інші платежі відповідно до умов Договору. Також, позивач надав відповідачеві Додатковий кредит - 2, у розмірі 14 191, 25 гривень, що є еквівалентом 1 741,90 доларів США на дату укладання Договору строком 60 місяців, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу Додатковий кредит - 2 у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Додаткового кредиту - 2 та інші платежі відповідно до умов договору. Сторони у договорі погодили, що позичальник доручає компанії перераховувати страхові премії на користь страхових компаній рівними місячними платежами. Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами Договору застави транспортного засобу № 50010484 від 16 вересня 2013 року, за яким відповідачем було передано у заставу транспортний засіб марки VW, модель Scirocco, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 390 куб.см., рік випуску 2013, заставною вартістю 286 692,93 гривень. 19 листопада 2014 року у зв'язку з невиконанням умов договору, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу (повідомлення), щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50010434 від 18 листопада 2016 року з вимогою достроково повернути суму кредиту. 02 грудня 2014 року вимога була отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем вимога була отримана 02 грудня 2014 року, останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 01 січня 2015 року. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув Кредит та не сплатив заборгованість. 18 лютого 2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком A.M., було вчинено виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 251, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення своїх вимог за договором у розмірі 472 929,32 гривень. 27 лютого 2015 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 251, державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва, було відкрите виконавче провадження № 46693670, щодо примусового звернення стягнення на предмет застави. 12 березня 2015 року, державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва, була ухвалена постанова про розшук майна боржника. 25 березня 2015 року був складений акт опису і арешту майна, автомобіль було передано на відповідальне зберігання. 19 травня 2015 року державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва, була ухвалена постанова про зупинення виконавчого провадження. 01 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва, ухвалено постанову про поновлення виконавчого провадження. Відповідно до Висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість транспортного засобу, від 24 лютого 2016 року, вартість Предмету застави склала 418 734,00 гривень без врахування ПДВ. За результатами продажу заставного майна, відповідно до наданої довідки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 15 липня 2016 року, на рахунок позивача було зараховано кошти в розмірі 361 179,36 гривень. Станом на 12 серпня 2016 року, з урахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума Кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить еквівалалент в гривні 16 264,70 доларів США. Курс ПАТ «КредіАгріколь Банк» на дату підготовки цієї позовної заяви складав 24,834 гривень за 1 долар США. Таким чином, сума кредиту, яка підлягає поверненню становить: 16 264,70 *24,834 = 403 917,56 гривень. Виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 403 917,56 гривень, кількість днів прострочення сплати суми кредиту (строк користування кредитом) становить 10 днів (з 01 квітня 2016 року по 12 серпня 2016 року), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 403 917,56*9,90 %* 134/360 = 14 884,36 гривень. Враховуючи вищевикладене, загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором на дату складання цієї заяви становить 418 801,92 гривень. Станом на «12» серпня 2016 року відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати наступних щомісячних платежів з повернення Додаткових кредитів: - щомісячний платіж за березень 2016 року в розмірі 5 074,96 гривень відповідно до рахунку № 00309536 від 04 березня 2016 р., щомісячний платіж за квітень 2016 року в розмірі 5 016,58 гривень відповідно до рахунку № 00313099 від 05 квітня 2016 року, щомісячний платіж за травень 2016 року в розмірі 4 872,27 гривень відповідно до рахунку № 00316869 від 06 травня 2016 року; щомісячний платіж за червень 2016 року в розмірі 4 860,64 гривень відповідно до рахунку № 00320398 від 03 червня 2016 року; щомісячний платіж за липень 2016 року в розмірі 4 813,12 гривень відповідно до рахунку №00323390 від 05 липня 2016 року. Таким чином, загальна сума основного боргу зі сплати Додаткового кредиту - 1 та Додаткового кредиту - 2 за Договором на дату складання цієї заяви становить 24 637,57 гривень. Загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитом складає 4 448,63 гривень. Загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Додатковим кредитом -1 та Додатковим кредитом - 2 складає 181,13 гривень. Загальна вартість витрат на правову допомогу, яка має бути відшкодована позивачу, складає 6 000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з′явилася, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50010434, відповідно до умов якого ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 229 354,34 гривень, що в еквіваленті становить 28 152,00 доларів США, строком 60 місяців зі сплатою 9,90% річних на придбання автомобіля марки VW, модель Scirocco, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 390 куб.см., рік випуску 2013 (а.с. 9). Також, за умовами вказаного кредитного договору, позичальнику [PERSON] було надано суму додаткового кредиту у розмірі 79 843,85 гривень та додатковий кредит № 2 - 14 191,25 гривень. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Так, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 50010434 з боку позичальника [PERSON], 16 вересня 2013 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50010434, за умовами якого заставодавець [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 50010434 від 04 вересня 2013 року передано в заставу майно, а саме автомобіль марки VW, модель Scirocco, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 390 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 21-24). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з п.п. 2.4 п. 2 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору) передбачено, нарахування процентів відбувається: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів), відповідно до Графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. Відповідно до п. п. 2.5. п. 2 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору), термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів (стаття 3). Виходячи з наведених розрахунків, які зазначені у Графіку погашення кредиту, сума щомісячного платежу визначається у гривнях та є еквівалентно 790,72 доларів США. Згідно п. п. 5.1. п. 5 Загальних умов кредитування, позичальник зобов'язується: використовувати кредит та додатковий кредит відповідно до цільового призначення, визначеного кредитним договором, забезпечити повернення кредиту та додаткового кредиту та сплату плати за користування кредитом та додатковим кредитом у повному обсязі на умовах кредитного договору. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.п. 8.1. п. 8 Загальних умов кредитування, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредит та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з порушення умов кредитного договору в частині повернення кредиту, додаткових кредитів, сплати відсотків за їх користування, 18 листопада 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 25). Вказана вимога була отримана відповідачем 02 грудня 2014 року, при цьому сплати заборгованості за кредитним договором здійснено не було. 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. було здійснено виконавчий напис за номером в реєстрі 251 про звернення стягнення на транспортний засіб: марка - Volkswagen, модель Scirocco, кузов (шасі кузова, рами) № [NUMBER], рік виробництва 2013, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 27). В подальшому, вказаний виконавчий напис було пред'явлено до виконання у ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва. 27 лютого 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису (а.с. 28). 12 березня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено розшук та поставлено на відповідний майданчик транспортний засіб: транспортний засіб: марка - Volkswagen, модель Scirocco, кузов (шасі кузова, рами) № [NUMBER], рік виробництва 2013, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 29-30). 25 березня 2015 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна (а.с. 31-32). В подальшому, 19 травня 2015 року постановою державного виконавця було зупинено виконавче провадження по виконанню виконавчого напису (а.с. 33-34). 01 лютого 2016 року було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису (а.с. 35-36). Відповідно до висновку з оцінки автомобіля марки - Volkswagen, модель Scirocco, кузов (шасі кузова, рами) № [NUMBER], рік виробництва 2013, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER], складеного ФОП [PERSON], ринкова варість об'єкту оцінки, яка може бути виставлена як початкова ціна на аукціоні або за конкурсом, на дату 24 лютого 2016 року складає 418 734,0 гривні без урахування ПДВ (а.с. 37). Згідно вхідного платежу від 15 липня 2016 року, на рахунок позивача Святошинським РВДВС м. Київ було перераховано суму коштів у розмірі 361 179,36 гривень (а.с. 38). В той же час, вказаної суми грошових коштів для покриття заборгованості за кредитним договором не вистачає, при цьому загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 12 серпня 2016 року складає: 448 069,25 гривень, яка складається з наступного: 403 917,56 гривень - заборгованість по кредиту (еквівалент 16 264,70 доларів США за курсом гривні до долара США 24,834 гривні за 1 долар США); сума відсотків за користування кредитними коштами - 14 884,36 гривень (403 917,56 гривень (загальна сума заборгованості за кредитом) * 9,90% (відсоткова ставка за кредитом) * 134 (кількість днів користування з 01 квітня 2016 року по 12 серпня 2016 року)/360); сума заборгованості зі сплати додаткового кредиту - 1 та додаткового кредиту -2 - 24 637, 57 гривень; загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитом складає 4 448,63 гривень; загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за Додатковим кредитом -1 та Додатковим кредитом - 2 складає 181,13 гривень. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 50010434 від 04 вересня 2013 року у розмірі 448 069,25 гривень. Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено договір про надання юридичних послуг № 24/2010 (а.с. 44-49). 09 січня 2013 року між ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери», ТОВ «Юридична фірма Вернер» та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Додаткову угоду № 8 до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року, за умовами якого всі права та обов'язки виконавця за договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року та за усіма змінами і додатковими угодами до нього з дня підписання цієї додаткової угоди № 8 переходять від попереднього виконавця ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» до нового виконавця ТОВ «Юридична фірма Вернер» (а.с. 50-53). 10 серпня 2015 року між ТОВ «Юридична фірма Вернер» та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено додаткову угоду № 224 до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року, відповідно до якої виконавець ТОВ «Юридична фірма Вернер» надає юридичні послуги, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 54-57). Згідно заявки на надання юридичних послуг № 586 відповідно до Додаткової угоди № 224 від 10 серпня 2015 року до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року, сторонами Додаткової угоди № 224 від 10 серпня 2015 року було визначено, що предметом спору, за яким буде надано юридичну послугу, є стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором № 50010434 від 04 вересня 2013 року з [PERSON] Відповідно до рахунку-фактури № 1010 від 16 серпня 2016 року, до сплати позивачу за юридичну послугу з боку ТОВ «Юридична фірма Вернер» було нараховано 5000,00 гривень (а.с. 60), яка була сплачена позивачем 29 серпня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 50009716. Згідно акту № 1012 до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року, складеного 16 серпня 2016 року, позивачем було прийнято від ТОВ «Юридична фірма Вернер» виконання юридично-консультаційних послуг (а.с. 61). В той же час, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідача коштів за юридично-консультаційні послуги, оскільки, до матеріалів позовної заяви не додано належних та допустимих доказів які б підтверджували які саме юридично-консультаційні послуги були надані ТОВ «Юридична фірма Вернер», не зазначено їх обсяг, час який було витрачено на вчинення відповідних дій (вивчення документів, складання позовної заяви, участь у судовому засіданні). Крім того, позовна заява була подана та підписана представником ТОВ «Порше Мобіліті» [PERSON], повноваження якого підтверджуються виданою ТОВ «Порше Мобіліті» довіреністю. Будь-яких доказів того, що [PERSON] діє межах укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма Вернер» договору, матеріали справи не містять. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 6721,04 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору № 50010434 від 04 вересня 2013 року. Враховуючи наведене та

Outcome: partial