Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулися в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача Череп’яний А.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що 24.09.2012 року між ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту № 012-028393/12-00938-вкл-к від 24 вересня 2012 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 9800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00 % на рік, а відповідач зобов'язується повністю повернути отриманні кредитні кошти в строк до 25.09.2015 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі, порядку та в терміни, встановлені Договором. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Так, станом на 14 березня 2014 року має заборгованість в сумі 23672,49 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом - 5172,26 гривень; - прострочена заборгованість за кредитом - 3927,37 гривень; - заборгованість по відсоткам - 10088,11 гривень; - заборгованість по простроченим відсоткам - 00,00 гривень; - Пеня по простроченій заборгованості - 4484,75 гривень. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано. Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.6-7), з яким погоджується суд, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 23672 грн. 49 коп., яка складається із заборгованість за кредитом - 5172,26 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 3927,37 гривень; заборгованість по відсоткам - 10088,11 гривень; заборгованість по простроченим відсоткам - 00,00 гривень; пеня по простроченій заборгованості - 4484,75 гривень. При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 23672,49 гривень. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що дорівнює 1% від суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved