Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування вимог вказав, що 14 лютого 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений кредитний договір № DO1MR001850088, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору станом на 12.02.2014 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 27125,53 грн., із яких: 2936,40 грн. - заборгованість за кредитом; 8645,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15543,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DO1MR001850088 від 14.02.2005 року у розмірі 27125,53 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 271,26 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 14.02.2005 року він уклав з позивачем договір, за яким він отримав кредит в сумі 4000,00 грн. на три роки для купівлі меблів. Він своєчасно не виплатив цей кредит і за рішенням суду від 06.12.2006 року з нього була стягнута заборгованість в сумі 3902,34 грн. За рішенням суду він сплатив цю заборгованість в 2008 році, кошти були стягнуті Червоногвардійським ВДВС Макіївського міського управління юстиції за місцем його роботи. В 2008 році він особисто надав у ВДВС Димитровського міського управління юстиції довідку з банку про те, що він повністю сплатив борг, останні 600,00 грн. він заплатив безпосередньо в банку. Після цього банк його не турбував. В 2012 році він отримав з банку листа про те, що він ще заборгував банку велику суму грошей. Він звернувся до банку і там з'ясувалося, що заборгованість у нього в дійсності відсутня. В нього зараз немає доказів того, що він сплатив суму кредиту, документ, який йому видали в банку, він передав у ВДВС, а там вже справу знищили за мінуванням строку зберігання. На пропозицію суду щодо заяви відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності відповідач заявив, що він не бажає заявляти таке клопотання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.02.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DO1MR001850088, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. на строк по 14.08.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,24% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно вказаного договору відповідач був зобов'язаний щомісячно погашати суму кредиту та сплачувати проценти. Відповідно до п.5.1 вказаного договору договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами за договором (а.с. 6-7). Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 12.02.2014 року в результаті порушення відповідачем умов договору за ним утворилася заборгованість в розмірі 27125,53 грн., з яких: 2936,40 грн. - заборгованість за кредитом, 8645,79грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15543,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 4-5). Згідно матеріалів справи наказного провадження № 2«Н»-13/06 Димитровським міським судом Донецької області 06.12.2006 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 3902,34 грн. За цим судовим наказом постановою державного виконавця Червоногвардійського ВДВС Макіївського міського управління юстиції від 31.10.2008 року було закінчене виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням. Згідно матеріалів наказного провадження № 2«Н»-13/06 судом з [PERSON] були стягнуті кошти по кредитному договору № DО1MR001850088 від 14.02.2005 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підписи сторін в договорі свідчать про те, що при його укладенні сторони дійшли згоди з усіх умов договору. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Таким чином, неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов'язання, які випливають із умов кредитного договору, що є недопустимим. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним договором та в добровільному порядку своєчасно не сплатив повну суму заборгованості, суд вважає, що з нього на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вирахуванням вже сплаченої суми за судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 06.12.2006 року в розмірі 3902,34 грн. При цьому суд зауважує, що стягненням з відповідача заборгованості за кредитним договором на підставі судового наказу не було припинено чи розірвано сам кредитний договір № DО1MR001850088 від 14.02.2005 року, за яким продовжувалися нараховуватися проценти та штрафні санкції, оскільки відповідачем своєчасно борг по кредитному договору погашено не було та стягнену судовим наказом суму відповідач погасив тільки 31.10.2008 року. Тому сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 27125,53 грн. - 3902,34 грн. = 23223,19 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 232,24 грн. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial