Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 27 грудня 2014 року відділом РАЦС по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], 25.01.2015 року, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона 27.12.2014 року уклала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON]. Приблизно з лютого 2016 року вони разом з чоловіком не проживають, фактично припинені шлюбні стосунки, так як не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя та виховання дітей. Примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці, а відтак, грошових коштів, що надаються державою, недостатньо. Її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач має регулярний і постійний дохід, бо є субєктом підприємницької діяльності, займається торгівлею побутової техніки. Інших дітей у нього немає. Позивач у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву від 16.06.2016 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Сиващенко». Відповідач також не зявився, направив письмову заяву від 16.06.2016 року, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнає, згодний на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх доходів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 грудня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 943. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], 25січня [INFO], З позовної заяви слідує та не заперечується відповідачем, що сторони з лютого 2016 року разом не проживають, припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов в цій частині. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Як вбачається з копії свідоцтва про сплату єдиного податку, відповідач є субєктом підприємницької діяльності, вид діяльності роздрібна торгівля промтоварам в магазині, отже, має регулярний дохід від своєї діяльності, позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) визнав повністю, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти згідно ст.183 СК України в частці від заробітку, задовольнивши позов повністю. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. з вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved