Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 25.04.2017 року має заборгованість у розмірі 19988,42 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3986,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9327,66 грн.; заборгованість по пені та комісії 5246,54 грн.; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина) 500 грн. та штраф процентна складова 928,02 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором б/н від 01.08.2007 року у розмірі 19988,42 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3986,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9327,66 грн.; заборгованість по пені та комісії 5246,54 грн.; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 928,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився та надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в серпні 2007 року отримав кредит на картку у сумі 4000 грн. До 2010 року від вказаної суми погасив заборгованість розмірі 2500 грн. З 2010 по 2012 рік погашав поточну заборгованість, залишок якої становить 1500 грн. В 2012 році зламав ногу та потрапив в лікарню швидкої допомоги на вул. Фастівській, де перебував на лікуванні. Пізніше у нього стався інсульт, внаслідок чого втратив зір і отримав першу групу інвалідності. У зв'язку з цими подіями, він забув про заборгованість. До 2017 року банк до нього не звертався і тільки зараз дізнався, що банк звернувся з позовом в суд, вказавши заборгованість в розмірі 19988,42 грн. Згідно розрахунку заборгованості останній платіж здійснений 20.11.2013 року в сумі 22 коп., який він не може спростувати, однак, вважає, що не міг внести таку суму на погашення заборгованості. 12.04.2012 року здійснив останнє погашення в розмірі 200 грн. Зазначив, що з врахуванням всіх обставин, станом на 16.05.2017 року, коли позивач звернувся до суду з позовом, трьохрічний строк позовної давності сплив і позивач не заявляв клопотання про його поновлення. Просив застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені в запереченні на позов. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією заяви позичальника та копією умов і правил надання банківських послуг. (а.с.7-13). Станом на 25.04.2017 року заборгованість [PERSON] становить 19988,42 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3986,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9327,66 грн.; заборгованість по пені та комісії 5246,54 грн.; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 928,02 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.39). Згідно п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі не виконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.5.7 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленому банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором. Відповідач допустив неналежне виконання взятих на себе зобов'язань згідноумов договору, а саме як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом здійснено відповідачем у 20.11.2013 року в розмірі 0,22 грн. і тим самим визнав наявність заборгованості та перервав строк позовної давності. Тобто, відповідно до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» починаючи з 20.11.2013 року у Банку виникло право звернутись до суду з позовом до відповідача з метою захисту порушеного права. З врахуванням передбаченого законом трирічного строку позовної давності, позовна давність за даною вимогою сплила у 20.11.2016 року. Банк звернувся до суду з позовом 13.05.2017 року, який отримано 16.05.2017 року. В постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року № 6-14цс14 вказано, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги, що відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed