Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.02.2010р., яка станом на 23.10.2017р. склала в загальній сумі 15411 грн. 17 коп., в тому числі: 683 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом, 10717 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 06 коп. штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог та не запереченням проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017р. згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-19 від 03.10.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи проводиться за ЦПК України в редакції зазначеного Закону від 03.10.2017р. Як встановлено в судовому засіданні, 25.02.2010р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено кредитний договір б/н, за яким банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних. Базова процентна ставка за кредитом складає 2,5% на місяць. Договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів (п.1.1 Умов та правил надання банківських послуг). Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. За п.п.5.2, 5.3 даних Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення позичальником зобов»язань, передбачених даним Договором, та/або у випадку виникнення овердрафту, банк має право призупинити здійснення рахунків по картці, та/або визнати картку недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині. Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, однак при зміні розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов»язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, але якщо останній протягом даного періоду не направляє банку повідомлення про незгоду з вказаними змінами, вважається, що він приймає дані умови. При порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 120 днів, він зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п.9.12 вказаних Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення вимог кредитного договору №б/н від 25.02.2010р., відповідач не здійснював часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором, станом на 23.10.2017р. загальна сума його заборгованості перед банком по кредиту складає 15411 грн. 17 коп., в тому числі: 683 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом, 10717 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 06 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.02.2010р. в загальній сумі 15411 грн. 17 коп., в тому числі: 683 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом, 10717 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 06 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості [PERSON] за Договором та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати за сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved