Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилався на ту обставину, що 23.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір НЕFОА80000146750, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 26041,09 грн., який останній зобовязувався повернути з виплатою процентів за користування кредитом в сумі та на умовах, що передбачені договором до 20.09.2013 року. Оскільки відповідачем в порушення умов договору зобовязання належним чином не виконані, утворилась заборгованість, яка станом на 27.07.2015 року становить 109957,20 грн. Зважаючи, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2013 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за цим договором стягнуто заборгованість у розмірі 56265,11 грн., тому позивач, просив стягнути з відповідача різницю заборгованості, яка становить 56626,69 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивач не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи 23.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір НЕFОА80000146750, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 26041,09 грн., який останній зобовязувався повернути з виплатою процентів за користування кредитом в сумі та на умовах, що передбачені договором до 20.09.2013 року. Згідно до умов укладеного договору, строк погашення процентів за кредитом здійснюється в порядку - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі до 20.09.2013 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 27.07.2015 року становить 109957,20 грн. в тому числі: -15109,00 грн. заборгованість за кредитом; -10055,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -12999,48 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -71793,24 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Від цієї суми заборгованості позивачем віднімається сума у розмірі 56265,11 грн., яка стягнута за рішенням суду від 16.01.2013 року, та дораховані: -250,00 грн. штраф (фіксована частина); -2684,60 грн. (процентна складова). Таким чином, сума заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідача становить 56626,69 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає що оскільки строк погашення процентів за користування кредитом та кредиту, передбачений умовами кредитного договору, настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved