Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником автомобіля [NUMBER]. 14.11.2014 року в м. Суми на вул. Харківська стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Chrysler д/н [NUMBER], якій належить відповідачу та яким керував [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], винного у дорожньо-транспортній пригоді, застрахована у страховій компанії. Внаслідок вказаного страхового випадку його автомобілю [NUMBER] завдані механічні пошкодження. Він подав до страхової компанії усі необхідні документи про страховий випадок та страхова компанія відшкодувала йому 37000 грн. В той же час, реальна вартість відновлюваного ремонту його автомобіля становить 65655 грн., чим йому завдано шкоду з якої залишилися невідшкодованими 28655 грн. Також зазначив, що в наслідок пошкодження в ДТП його автомобіль втратив товарну вартість, чим йому також завдано майнову шкоду на суму 8057,95 грн. зазначив, що в наслідок пошкодження його майна та отриманого під час ДТП нервового потрясіння, йому завдано також моральну шкоду, розмір грошової компенсація якої оцінює в 10000 грн. Вважає, що відповідач, якій є володільцем джерела підвищеної небезпеки , на підставі положень ст. 16, 1187, 1192 ЦК України має відшкодувати йому збитки. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь: 37112,95 грн. (28655 грн. вартості відновлювального ремонту+ 8057,95 грн. ВТВ+400 грн витрат на експертне дослідження) в рахунок відшкодування майнової шкоди, 10000 грн. грошової компенсації завданої моральн6ої шкоди та понесені по справі на сплату судового збору судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що автомобіль Chrysler був придбаний 14.11.2013 року відповідачем та [PERSON] під час шлюбу й, відповідно, їх спільною власністю. Шкода позивачу була завдано з вини [PERSON], якій керував автомобілем на час заподіяння шкоди. Вважає, що відповідач не має нести відповідальність за завдану шкоду, а тому просить відмовити у задоволенні позову. 3-ї особи повідомлялися про час та місце розгляду справи, але до суду не прибули. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засідання встановлено, що 14 листопада 2014 року о 19-30 годині в м. Суми на вулиці Харківська сталася ДТП з участю автомобілів [NUMBER], якій належить позивачу, і яким керував позивач та автомобіля [NUMBER], титульним власником якого є відповідач та яким керував [PERSON] Також судом встановлено, що відповідач та [PERSON], якій на час ДТП керував автомобілем [NUMBER], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року (а.с.37) та придбали вказаний автомобіль 14.11.2013 року (а.с. 36). У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Chrysler д/н [NUMBER] його власником вказаний відповідач. Однак, за положеннями ст. 60 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільної сумісною власністю, а тому власниками вказаного автомобіля є як відповідач, так й її чоловік [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] під час ДТП керував автомобілем на відповідній правовій підставі (він був співвласником автомобіля та мав відповідне посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй титульним власником) про що свідчить рапорт (а.с. 6) копія якого подана позивачем та те, що страхова компанія у якій було застраховано цивільну правову відповідальність власників наземних транспортних засобів провела виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком, що підтверджується копією страхового акту, розрахунку страхового відшкодування та платіжного доручення (а.с.84-86) В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України - Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Якщо особа під час керування транспортним засобом відповідна особа має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа має нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). З урахування вимог наведених вище норм права наведених суд вважає, що під час ДТП, яка сталася 14.11.2014 року в м. Суми на вулиці Харківська, відповідач не була володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER] та не керувала ним. Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Позивач у судовому засіданні відмовився від висування будь яких позовних вимог до інших осіб, окрім [PERSON], заперечивши проти задоволення клопотання представника відповідача про залучення [PERSON] та ТДМ СК «Альфа-гарант» в якості співвідповідачів та зазначив, що відповідальність за шкоду завдану йому має нести саме відповідач як володілець джерела підвищеної небезпеки.. З урахуванням наведених вище обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог, оскільки під час ДТП (в наслідок якої був пошкоджений автомобіль належний позивачу) відповідач автомобілем не керував, володільцем джерела підвищеної небезпеки не являвся, відсутня його вина у настанні ДТП, а відповідно і у наслідках які виникли внаслідок ДТП.

Outcome: dismissed