Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивував тим, що 15.05.2007 року [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», кредитний договір № 11154402000, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 11154402000 від 15.05.2007 року, між відповідачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір. 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечним договорами свої права вимоги до [PERSON] за зобов'язання по кредитному договору № 11154402000 від 15.05.2007 року та Іпотечним договором від 15.05.2007 року. Однак, відповідач умови кредитного договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 08.12.2016 р. виникла заборгованість в загальній сумі 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони п'ятсот п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять гривень та шістдесят дев'ять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, тому у позивача як іпотекодержателя виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11154402000 від 15.05.2007 року, яка складає 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони п'ятсот п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять гривень та шістдесят дев'ять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, та яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту 88 079,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає - 2 291 837,23 грн.; заборгованості за процентами - 46 631,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає - 1 213 362,46 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ТОВ «Кей-Колект» право власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з переходом права власності до ТОВ «Кей-Колект». В ході судових засідань позивач уточнив позовні вимоги та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11154402000 від 15.05.2007 року, яка складає 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони п'ятсот п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять гривень та шістдесят дев'ять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку, та яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту 88 079,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає - 2 291 837,23 грн.; заборгованості за процентами - 46 631,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.12.2016 року складає - 1 213 362,46 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20 квітня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, шляхом застосування процедури продажу визначеної згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, згідно заяви просив суд застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов про задоволення позову з наступних підстав: Судом встановлено, що 15.05.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №11154402000, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 100 000 доларів США, що еквівалентно 505 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті. Надання кредиту здійснюється з 15 травня 2007 року. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 15 травня 2018 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процента ставка встановлюється в розмірі 13 % річних (п.п. 1.2.1., 1.2.2., 1.3.1. договору). З метою забезпечення вимог банку за вказаним кредитним договором 15.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк»(Іпотекодержатель) та відповідачем [PERSON] (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 3444. В силу п. 1.1 договору, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 га, що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20.04.2007 Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в книзі запису державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010732900121, виданого на підставі договору дарування земельної ділянки №13663 від 12.09.2006, і не має жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 11154402000 від 15.05.2007 та за договором про надання споживчого кредиту №11154637000 від 15.05.2007 року (п. 1.2. договору). Пунктом 5.2 іпотечного договору встановлено, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього договору іпотеки, іпотеко держатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. В повідомленні, про яке йдеться в п.5.2., іпотекодержатель зазначає який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог (п.5.3 договору). 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1. Відступлення права вимоги щодо договору іпотеки від 15.05.2007, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», підтверджується випискою з додатку №1 до договору факторингу №1 від 12.12.2011. Крім того, в даному додатку вказано, що кінцевим терміном погашення кредиту за кредитним договором є 15.05.2018 року. Відповідно до звіту про оцінку заставленого в іпотеку майна, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], а саме земельної ділянки:, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадстровиц номер:[NUMBER], площею 0,1500 га, та знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], ринкова вартість об'єкта оцінки становить 328 548 (триста двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок вісім) гривень. Станом на 08.12.2016 заборгованість відповідача в загальній сумі складає 134 711,21 дол. США (сто тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять доларів та двадцять один цент США), що еквівалентно 3 505 199,69 грн. (три мільйони п'ятсот п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять гривень та шістдесят дев'ять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. Спір виник з тих підстав, що відповідач умови договору не виконує, кредитної заборгованості не погашає. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1. ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку». Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічні вимоги містить договір іпотеки. Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. Встановлено, що відповідач (боржник) не виконує належним чином взятих кредитних зобов'язань, про що свідчить надана позивачем довідка-розрахунок залишку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №11154402000 від 15.05.2007, доказів у спростування зазначеного відповідач не надав. Відповідно до п. 4.5 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило порушення прав позивача які були забезпечені Іпотечним договором, і які підлягають захисту шляхом звернення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу визначеної згідно ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Outcome: approved