Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позиція сторін у справі У липні2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь у відшкодування моральної шкоди 100 000 000, 00 грн, шляхом списання в безспірному порядку. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 07 липня 2017 року відбулось засідання Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України, на якому розглядались подані 21.06.2017року Генеральним прокурором України Ю. Луценком: подання про: - подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України [PERSON] ; - подання про надання згоди на затримання народного депутата України [PERSON] ; - подання про надання згоди на обрання стосовно народного депутата України [PERSON] запобіжного заходу у виді тримання під вартою (арешту). В поданнях зазначалось, що досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] у період з 02.10.2016 року по 19.06.2017 року вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності. Крім того, під час засідання Комітету, оприлюднювалися та транслювалися на всю країну в прямих ефірах провідних телевізійних каналів України нарізані фрагменти відеоматеріалів за участі позивача, одержані під час проведення ОРЗ та НСРД. Також, вказані відеоматеріали були поширені в мережі Інтернет, зокрема, на веб-сайті відеохостингової компанії Youtube. Більше того на офіційному сайті https://nabu.gov.ua/ Національне антикорупційне бюро України розмістило ряд публікацій аудіо-відео матеріалів, які були направленні на переконання суспільства у винуватості позивача. В подальшому оприлюдненні Національним антикорупційним бюро України повідомлення повністю або частково поширенні в ЗМІ як регіональних так і загально державних та міжнародних, що ще більше призводило до переконання суспільства у винуватості позивача що завдало непоправну шкоду як особисто позивачу так і рідним і близьким. Позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року у справі № 826/12608/17 адміністративний позов народного депутата України [PERSON] до Національного антикорупційного бюро України та Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії детективів Національного антикорупційного бюро України, погоджених з прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України, щодо проведення оперативно-розшукових дій. На переконання позивача, з часу здійснення 29.07.2016р. та оприлюднення незаконних дій з 19 червня 2017 року йому завдана значна непоправна моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження нормального громадського життя та інших негативних явищах. Розмір своїх душевних переживань і страждань позивач оцінив в 100 000 000, 00 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося йому перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з подією, внаслідок якої його ім`я, прізвище його родини було спаплюжено і знищено. Відповідач Генеральна прокуратура України подала відзив на позов, в якому зазначила, що [PERSON] не має права на відшкодування шкоди з огляду на наступне. Оперативно-розшукові справи відносно народного депутата України [PERSON] не заводилися та не велися, оперативно-розшукові заходи стосовно нього не здійснювалися. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої статті 2, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. 28 листопада 2016 року (тобто у межах шести місяців після проведення оперативно-розшукових заходів) зареєстровано кримінальне провадження № 42016000000003712 з попередньою правовою кваліфікацією за частиною третьої статті 368 КК України. Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт передано до суду. Оскільки компетентним національним судом щодо перевірки скарг на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ і такі спори не відносяться до юрисдикції адміністративних судів, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року не може свідчити (встановлювати обставини) про законність проведення оперативно-розшукових заходів та бути підставою для виникнення права на відшкодування шкоди відповідно до Закону. Крім того, предметом розгляду адміністративної справи є порушення статусу народного депутата України та особливого порядку кримінального провадження щодо нього, проте у цивільній справі [PERSON] намагається довести суду порушення його саме цивільних прав у ході розслідування кримінального провадження. Відповідач Національне антикорупційне бюро України подало відзив на позов, в якому зазначило, що позивачем не обґрунтовано, які конкретні негативні наслідки настали для нього внаслідок проведення оперативно-розшукових заходів детективами Національного бюро, та яким чином проведення оперативно-розшукових заходів призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків. Відповідач Державна казначейська служба України подала відзив на позов, в якому зазначило, що жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачу не завдало, а тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану діями інших суб`єктів. У позовній заяві відсутні відомості щодо заподіяння позивачу страждання у визначеному ним розмірі та не зазначено у чому конкретно вони полягали. Представник позивача подав заперечення на відзиви, в якому зазначив, що відповідачі без жодного дозволу уповноваженої особи здійснили дії, які завдали непоправної моральної шкоди позивачу, а саме скомпільовану вирізану інформацію розповсюдили на всю країну з метою знищити його ділову репутацію і переконати суспільство у винуватості позивача у вчиненні злочину без судового рішення. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року, у справі № 826/12608/17 адміністративний позов народного депутата України [PERSON] до Національного антикорупційного бюро України та Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії детективів Національного антикорупційного бюро України, погоджених з прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України, щодо проведення оперативно-розшукових дій у вигляді: 1) оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 23 листопада 2016 року; 2) оперативно-розшукового заходу - негласного виявлення та фіксації слідів тяжкого або особливо тяжкого злочину, документів та інших предметів, що можуть бути доказами підготовки або вчинення злочину, в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - негласного виявлення та фіксації слідів тяжкого або особливо тяжкого злочину, документів та інших предметів, що можуть бути доказами підготовки або вчинення злочину, в межах оперативно-розшукової справи від 25 листопада 2016 року; 3) оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 25 листопада 2016 року; 4) оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 30 листопада 2016 року. Зобов`язано детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України дотримуватись вимог чинного законодавства щодо дотримання гарантій депутатської недоторканості під час кримінального провадження № 42016000000003712 від 28 листопада 2016 року. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Правовими підставами позову визначено, зокрема положення статей 22, 23, 61, 1166, 1167, 1176, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, статей 1,5 Закону України від 01.12.1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За правилами пункту 2 частини другої статті 1167 ЦК України якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно з частинами першою та другою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У частині другій статті 2 Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. У пункті 1-1 частини першої статті 2 Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. За змістом частини першої статті 80, частини першої статті 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду стороною позивача не надано суду доказів того, що протягом шести місяців після проведення спірних оперативно-розшукових заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів або доказів наявності обставин, передбачених пунктом 1-1 частини першої статті 2 Закону. Існування таких обставин, а також незаконного проведення оперативно-розшукових заходів не підтверджують надані позивачем протоколи: оперативно-розшукового заходу-операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 23 листопада 2016 року; оперативно-розшукового заходу-негласного виявлення та фіксації слідів тяжкого або особливо тяжкого злочину, документів та інших предметів, що можуть бути доказами підготовки або вчинення злочину, в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - негласного виявлення та фіксації слідів тяжкого або особливо тяжкого злочину, документів та інших предметів, що можуть бути доказами підготовки або вчинення злочину, в межах оперативно-розшукової справи від 25 листопада 2016 року; оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 25 листопада 2016 року; оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи, оформленого протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - операції з контрольованого вчинення корупційного діяння в межах оперативно-розшукової справи від 30 листопада 2016 року. Натомість стороною відповідача Генеральної прокуратурою України зазначено, що 28 листопада 2016 року (тобто у межах шести місяців після проведення оперативно-розшукових заходів) зареєстровано кримінальне провадження № 42016000000003712 з попередньою правовою кваліфікацією за частиною третьої статті 368 КК України. Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт передано до суду. На підтвердження цих обставин надано роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 752/20991/18 про направлення кримінального провадження № 42016000000003712 на розгляд до Печерського районного суду м. Києва. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, адже позивачем не доведено, що в нього виникло право на відшкодування шкоди відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року у справі № 826/12608/17 висновків суду не спростовує, оскільки предметом розгляду адміністративної справи було порушення статусу народного депутата України та особливого порядку кримінального провадження щодо нього. Доводи щодо публікацій аудіо-відео матеріалів, які були направленні на переконання суспільства у винуватості позивача не входять до кола предмета доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування.

Outcome: dismissed