Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 18.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 183Uzh/H06-4.4.1. У відповідності до п. 2.1 Кредитного договору Позивач надав Відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 15 000,00 грн., з терміном повернення кредитних ресурсів до 18.12.2009 року. Позичальник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого яка складає 679,17 грн. Згідно меморіального ордеру № 1081566 від 18.12.2006 року кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. були зараховані на картковий рахунок [PERSON] Відповідач в свою чергу скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за Кредитним договором в частині повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами та щомісячної винагороди належним чином не виконав. Станом на 19.06.2015 року сума заборгованості за кредитним договором № 183Uzh/H06-4.4.1 від 18.12.2006 року складає: -21 999,95 - заборгованості по комісії; -10 000,00 грн. пені за період з 19.06.2014 року по 19.06.2015 року; В судове засідання представник позивача ПАТ «Фінанси та Кредит» не з'явився, в позовній заяві просить розглянути справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і розгляд справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 18.12.2006 року між банком Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 183Uzh/H06-4.4.1. У відповідності до п. 2.1 Кредитного договору Позивач надав Відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 15 000,00 грн., з терміном повернення кредитних ресурсів до 18.12.2009 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначено у ст. 551 ЦКУ якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого складає 679,17 грн. Згідно п. 4.7 Кредитного договору позичальник щомісяця, в строк з 01 по 10 число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 262,50 грн. У зазначений період сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Зазначена у цьому пункті договору комісійна винагорода банку сплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, комісій [PERSON], сплачує Позивачу пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день. Позичальник взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, належним чином не виконує, внаслідок чого, «Банк Фінанси та Кредит» вже звертався до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], 08.02.2008 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON], яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк Фінанси та кредит» 25 104,63 грн. заборгованості за кредитним договором 183Uzh/H06-4.4.1. Судовий наказ набув чинності 28.02.2008 року і на даний час знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС. Оскільки зобов'язальні правовідносини між сторонами за Кредитним договором № 183Uzh/H06-4.4.1 від 18.12.2006 року, між [PERSON] та Банком «Фінанси та кредит» не припинилися, банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом та пеню за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором. Судом перевірено розрахунок суми позову наданий банком та встановлено, що банком помилково не було враховано вже стягнуту заборгованість з виплати комісії в розмірі 3 675 грн. за наказом Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2008 року, тому розмір заборгованості із сплати комісії за період з 01.02.2008 року по 30.04.2015 року фактично становить 18 324,95 грн. (26 512,50 грн. загальна сума заборгованості із сплати комісії визначена позивачем за станом на 19.06.2015 року за період з 18.12.2006 року по 30.04.2015 року - 3 675,00 грн. заборгованість за станом на 01.02.2008 року яка вже була стягнута судом за період з 18.12.2006 року по 01.02.2008 року) - 4 512,55 грн. оплата, здійснена відповідачем), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Позивачем також було обґрунтовано нараховано пеню за період з 19.06.2014 року по 11.05.2015 року за прострочення погашення основної заборгованості в сумі 16 791,85 грн. та за період з 19.06.2014 року по 19.06.2015 року за несвоєчасне погашення заборгованості по несплаченій комісії в сумі 77 301,37 грн. та зменшено розмір пені до 10 000 грн. 00 коп., оскільки загальна сума пені в розмірі 94 093,22 грн. є занадто завищеною, тому ця сума також підлягає стягненню. З урахуванням викладеного позов слід задовольнити частково. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», оскільки позивач звільнений від його сплати у встановленому законом порядку.

Outcome: partial