Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Донька на протязі тривалого часу проживає з матір`ю [PERSON] Батько дитини з моменту народження [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не бере. Відповідач багато років жодного разу не спілкувався з донькою, не проявляв інтересу до такого спілкування, жодних коштів особисто доньці, а ні [PERSON] не надавав, не намагався отримати інформацію про здоров`я дитини, не цікавився щодо навчання [PERSON] , не вітав зі святами, подарунків не дарував та не надсилав. Оскільки, донька проживає разом з позивачем, остання несе всі витрати на утримання доньки самостійно. Як відомо позивачу, на момент звернення до суду із даним позовом [PERSON] за трудовим договором не працює. Водночас, відповідач мав статус фізичної особи-підприємця до 11.09.2017 року, що станом на червень 2018 року припинено. Дохід відповідача має мінливий та нерегулярний характер, а виходячи з того, що станом на сьогодні статус відповідача, як фізичної особи-підприємця припинено взагалі визначити дохід відповідача у частці від доходу не можливо. Зазначає, що необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі зумовлена тим, що у випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Відповідач є працездатним, має об`єктивні можливості для отримання доходів для утримання себе та своєї доньки, як відомо позиву, інших осіб на утриманні у відповідача, зокрема неповнолітніх дітей відповідач немає. Донька сторін дуже здібна та різностороння, для розвитку її здібностей [PERSON] відвідує безліч позакласних занять. Відповідні позашкільні заняття, секції, гуртки вимагають додаткових майнових витрат на оплату наданих послуг та інших індивідуальних речей для відповідних занять. Також, донька в період з 01.09.2010 року по 01.09.2017 року навчалася на фортепіанному відділенні Київської дитячої музичної шкоди № 26, що потягнуло за собою значні витрати на оплату навчання та інструменти. Крім того, донька [PERSON] має розлади зі здоров`ям, зокрема у неї спостерігається хронічний поверхневий нормоцидний гастрит, що підтверджується відповідними копією виписки Дитячої клінічної лікарні № 26 Шевченківського району м. Києва, у зв`язку з чим, раз на рік має потребу у лікуванні в стаціонарі та санітарно-курортному лікуванні в місцевому санаторії гастроентерологічного профілю. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі позивач обгрутновує тим, що [PERSON] у власності має наступне нерухоме майно: [ADDRESS] (загальна площа 55, 6 кв.м., житлова площа 42,63 ); [ADDRESS] (загальна площа 71,1 кв.м., житлова площа 53.5 кв.м.); [ADDRESS] . 63 (загальна площа 29, 9 кв.м., житлова площа 15,1 кв.м.); 1/3 частини квартири розташованої за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером: [NUMBER] площею 6,9742 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою Запорізька обл., Новомиколаївський р-н., Підгірненська с/рада. Право власності по вищевказаному нерухомому майну підтверджується інформаційною довідкою № 115846366 від 01.03.2018 року. Крім того, [PERSON] володіє гаражним боксом № [NUMBER], що знаходиться на території ГК «Промінь» за адресою м. Київ, вул. Ольжича, 48, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 17.04.2018 р., якою повідомлено, що [PERSON] є членом Обслуговуючого кооперативу ГК «Промінь» та володіє гаражним боксом № [NUMBER] . Також, у власності відповідача є нежитлові приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 1) загальною площею 47,40 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] », які були йому передані на підставі договору дарування від 29.08.2007 року. Як відомо позивачу, [PERSON] також володіє квартирою, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідач має у власності також рухоме майно, а саме транспортні засоби: SKODA OCTAVIA 2003 року з датою реєстрації 08.07.2016 року та об`ємом двигуна 1781, а також TOYOTA LAND CRUISER 4.7, 2001 року з датою реєстрації від 12.06.2013 року та об`ємом двигуна 4700, вказане підтверджується витягами з Електронного ресурсу Портал державних послуг. Позивач вказує, [PERSON] у своїй власності має нерухомість за кордоном. Отже, вищевикладене свідчить про те, що вартість такого нерухомого майна, перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи і джерело походження коштів, за які було придбане таке майно невідоме. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмір 10 000 грн., законним представником якої є [PERSON] щомісяця починаючи з 04.06.2018 року до досягнення нею повноліття. 17.10.2018 р. у даній цивільній справі постановлено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. 26.03.2019 р. задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, останнє було скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представником відповідача надано відзив на позов де зазначено наступне. [PERSON] вважає твердження позивача та вимоги безпідставними. Батько спілкувався д донькою та приймав участь у її житті. Надавав матеріальну допомогу. Відповідач має постійний дохід, працює з 2016 р. за трудовим договором у ТОВ «ІЗОТЕРМ ГРУП» де обіймає посаду директора. Надані ж позивачем докази щодо нерухомого майна - витяги з реєстру не є коректними,зазначені об`єкти насправді не належать [PERSON] - пошук проводився за частковим спів падінням. Відповідач готовий сплачувати аліменти у розмірі 25 відсотків від заробітку. Представником позивача надано відповідь на відзив. Представник [PERSON] вказано на те, що пошук майна, яке належить відповідачу проводився з використанням реєстраційного номеру картки платника податків - відповідача. Крім того, відповідач , про що свідчить витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є керівником декількох товариств, засновником ТОВ «ІЗОТЕРМ ГРУП», одним із засновників підприємства ТОВ «Сіверський торговий дім», засновником підприємства «Сіверська Ізоляція». Також [PERSON] є власником нерухомості Іспанії. У запереченнях на відповідь на відзив представником відповідача вказано на те, що надані документи не є допу4стимими доказами. Інформація надана позивачем не має відношенню до відповідача у справі. В судовому засіданні позивач, її представник просили заовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] не відмовляється сплачувати аліменти у процентному розмірі від заробітної плати та безпосередньо доньці. Просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами, їх представниками докази та надавши їм відповідну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справ, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.06.205 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києва, актовий запис № 995. Не заперечувалась в судовому засіданні та обставина, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю Як пояснила позивач, батько дитини - [PERSON] не приймає участі в утриманні доньки, саме тому вона звернулась до суду в інтересах дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема,стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч .2 ст. 182 СК України. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України про держаний бюджет на відповідний рік. Так, ст. 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» такий мінімум встановлений - з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] готовий сплачувати аліменти у відсотковому показнику від заробітку. Так, як свідчить надані представником відповідача докази, [PERSON] з 2016 р. обіймає посаду директора ТОВ «ІЗОТЕРМ ГРУП» (довідка ТОВ «ІЗОТЕРМ ГРУП» № 03-01-1 від 03.01.2019 р.). За інформацією наданою представником позивач, а саме інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач є засновником ТОВ «ІЗОТЕРМ ГРУП». Також, за наданими відомостями, відповідачу [PERSON] належать об`єкти нерухомості на території України. Зазначене не було спростовано представником відповідача належним чином. Як було встановлено під час розгляду справи, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконавчим комітетом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області. Приймаючи рішення по суті спору, суд має наголосити на наступному. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Так, зважаючи на вимоги чинного Сімейного кодексу України, як отримання аліментів так і визначення способу їх отримання (тверда грошова сума або частка від доходу) є правом особи, з якою проживає дитина. Зважаючи на наведене позивач [PERSON] має право отримувати від батька дитини аліменти на підставі судового рішення і в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись, суд приходить до висновку, що з урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи, наявності і відповідача на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] має становити 5 000,00 грн. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial