Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач у грудні 2015 р. звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в період з 1991 р. по 2013 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2015 в порядку поділу майна подружжя визнано за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля «Kia Sportage», 1995 року випуску, вартістю 130 000,00 грн. Звернувшись до відповідача з проханням надати в користування вказаний автомобіль, позивач дізнався, що автомобіль вже проданий. На вимогу здійснити виплату Ѕ частини автомобіля, позивач в добровільному порядку відмовилась. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача половину вартості автомобіля, а саме, 65 000,00 грн. Ухвалою судді Мазур І.В. відкрито провадження по справі (а.с. 14). 16.03.2016 в судовому засіданні відповідач подала письмові заперечення, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження вартості автомобіля. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2015 вартість автомобіля не встановлена (а.с. 26-29). Розпорядженням керівника апарату №603 від 05.10.2016 у зв`язку з закінченням повноважень судді Мазур І.В., по справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 56). Ухвалою суду від 15.11.2016 справу прийнято до провадження судді Ключника А.С. (а.с. 58). Розпорядженням керівника апарату №224 від 15.02.2017 у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Ключника А.С., по справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 65). Ухвалою суду від 21.02.2017 справу прийнято до провадження судді Кириленко Т.В. (а.с. 67). Розпорядженням керівника апарату №1041 від 18.05.2017 у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , по справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 70). Ухвалою суду від 21.06.2017 справу прийнято до провадження судді Шум Л.М. (а.с. 72). Ухвалою суду від 10.04.2018 розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, розпочато та відкладено підготовче судове засідання (а.с. 84-85). 03.10.2018 відповідач подала відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити, зазначила, що оскільки позивач не виконував рішення суду про стягнення аліментів на дітей, для належного їх утримання відповідач змушена була здійснити продаж автомобіля. Через недбале ставлення позивача до майна, відповідач відновлювала документи на автомобіль. Продаж спірного майна здійснено на підставі довідки-рахунку за ціною, нижчою, ніж зазначено в довідці (а.с. 94). Ухвалою суду від 03.10.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 101). Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, почилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав необгрунтованості та безпідставності позовних вимог, вимоги, викладені у запереченнях, відзиві на позовну заяву, підтримали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1991 по 2013. У період шлюбу у 2007 ними придбано автомобіль марки «Kia Sportage», 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який зареєстровано на [PERSON] . Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2015, яким в порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] , [PERSON] право власності на Ѕ частину кожному автомобіля марки «Kia Sportage» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7-10). Одночасно судом встановлено, що 04.12.2013 спірний автомобіль на підставі довідки-рахунку продано [PERSON] за 30 000,00 грн. (а.с. 96). Проте, відповідно до звіту про оцінку майна від 29.07.2019, ринкова вартість автомобіля «Kia Sportage», 1995 року випуску, становить 5 970 дол. США, що складає 151 301,00 грн. (а.с. 114-122). Статтями 69 та 70 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2017 року № 11 роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Звертаючись з вищевказаним позовом до суду позивач зазначив, що кошти від продажу автомобіля, проданого на підставі довідки-рахунку було використано відповідачем на свій розсуд, про продаж автомобіля дізнався після його продажу. Відповідно до пункту 22 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вартості спірного автомобіля. Позивач зазначає, що вартість автомобіля на час розгляду справи становить 151 301,00 грн. Відповідач зазначає, що продаж автомобіля здійснено за 30 000,00 грн., які зазначено в довідці-рахунку. При вирішенні спору, суд звертає увагу на те, що вартість автомобіля, визначена у звіті від 29.07.2019 здійснена після відчуження автомобіля, який суб`єктом оцінювання не оглядався, розрахунки проведені на підставі статистичних даних та оголошень з веб-сайту з продажу автомобілів, які мають схожі технічні характеристики, а відтак зазначений висновок не можна вважати повним та об`єктивним. З огляду на викладене, належним доказом визначення вартості автомобіля є довідка-рахунок, що підтверджує реалізацію транспортного засобу, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу та засвідчує дійсну вартість відчужуваного автомобіля, а тому позивач має право на грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля від тієї суми, за яку він був проданий, а саме, від суми 30 000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial