Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач через свого представника (за ордером) адвоката [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності, приведення у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності. Позивач вказав, що на підставі договору дарування він прийняв у дар від [PERSON] 3/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл. Інша 1/4 частина житлового будинку за вищевказаною адресою належала на підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] Рішенням Народного суду 2 уч-ка м. Осипенко від 02.09.1956 року виділено [PERSON] в рахунок 3/4 частин будинку кімнати згідно з «поетажним» планом № 1,2, 3 та коридор №4, що складали квартиру № 1. На теперішній час кімнати № 1, 2, 3 та коридор 4 відповідно є кімнатами № 1,2, 3, та кухнею 4 згідно з технічним паспортом, виготовленим станом від 27.02.2015 року. Однак у подальших документах, які засвідчували перехід права власності на 3/4 частини даного житлового будинку до нових власників не зазначалася конкретика щодо розподілу будинку між співвласниками. У правостановлювальних документах співвласників житлового будинку по вул. Рєпіна, 9 конкретне користування приміщеннями будинку не визначено. [PERSON] здійснив добудову двох кімнат № 7 і № 8 до своєї частки житлового будинку, усі приміщення в цілому становили квартиру № 2. Таким чином, документально підтверджено, що 1/4 частина житлового будинку, що належить [PERSON], становила квартиру № 2, і що вона зруйнована. Після зруйнування квартири № 2 будинку, що належала [PERSON] у рахунок 1/4 частини будинку, одноквартирний житловий будинок літ. «А» фактично є цілим об'єктом нерухомого майна. Для обслуговування належного Позивачу житлового будинку виникла необхідність здійснення будівництва господарських будівель. Враховуючи, що житловий будинок, розташований за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл., належить Позивачу та [PERSON] на праві спільної часткової власності, земельна ділянка, на якій розташовано це домоволодіння може бути надана в порядку, визначеному ст. 89, 120 ЗК України лише у спільну власність співвласників житлового будинку. Згідно з інформаційною карткою Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради у разі, якщо власниками житлового будинку є декілька громадян України, із заявою щодо оформлення земельної ділянки, яка перебуває в користуванні громадян України, повинні звертатися усі співвласники майна (копія інформаційної картки додається). У зв'язку з тим, що звернення щодо приватизації земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок, розташований за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл., може бути направлене лише [PERSON], так як місце проживання або перебування співвласника - [PERSON] - невідоме та зв'язок з ним відсутній, Позивач не може зібрати необхідний пакет документів і, відповідно, позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки. Крім того, для будівництва будь-яких будівель на території вказаного житлового будинку також необхідна нотаріально посвідчена згода іншого співвласника. За таких обставин виникла необхідність в усуненні перешкод у здійсненні Позивачем його права власності шляхом припинення права власності [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл. В судове засідання представник позивача не зявився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через розміщення судової повістки на сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Згідно договору дарування від 13 червня 2015 року серії НАМ 898229, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №949, [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] 3/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл. На підставі свідоцтва про право на спадщину, що видане Осипенківською державною нотаріальною конторою 02.03.1953 року за реєстровим № 1524 інша 1/4 частина житлового будинку за вищевказаною адресою належала [PERSON]. Згідно Рішення Народного суду 2 уч-ка м. Осипенко від 02.09.1956 року у справі за позовом [PERSON] (попереднього власника 3/4 частин житлового будинку) до [PERSON] «про поділ будинку» виділено [PERSON] в рахунок ѕ частин будинку кімнати згідно з «поетажним» планом № 1, 2, 3 та коридор № 4, що складали квартиру № 1. Згідно з технічним паспортом (станом від 27.02.2015 року) кімнати № 1, 2, 3 та коридор 4 відповідно є кімнатами № 1,2, 3, та кухнею 4. У подальших документах, які засвідчували перехід права власності на 3/4 частини даного житлового будинку до нових власників, не визначався розподіл будинку між співвласниками. Згідно листа Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 08.01.2019 р. № 10 у правовстановлюючих документах співвласників житлового будинку по вул. Рєпіна, 9 конкретне користування приміщеннями будинку не визначено. Проте, згідно рішення Народного суду м. Осипенко від 02.09.1956 року по справі № 2-513, приміщення [PERSON] складали квартиру № 2. Рішенням виконкому від 16.11.1977 № 402 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлової прибудови. При проведенні технічної інвентаризації будинку № 9 по вул. Рєпіна у м. Бердянську (у лютому 2015 року) було зафіксовано, що квартира № 2 вказаного будинку зруйнована. Згідно генплану від 08.12.1977 року [PERSON] здійснив добудову двох кімнат № 7 і № 8 до своєї частки житлового будинку, усі приміщення в цілому становили квартиру № 2. Таким чином, документально підтверджено, що 1/4 житлового будинку, що належить [PERSON], становила квартиру № 2, і що вона зруйнована. Відповідно відповіді КПТІ від 08.01.2019 року після зруйнування квартири № 2 будинку, що належала [PERSON] у рахунок 1/4 частини будинку, одноквартирний житловий будинок літ. «А» фактично є цілим об'єктом нерухомого майна. Для обслуговування належного [PERSON] житлового будинку виникла необхідність здійснення будівництва господарських будівель. Враховуючи, що житловий будинок, розташований за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл., належить Позивачу та [PERSON] на праві спільної часткової власності, земельна ділянка, на якій розташовано це домоволодіння може бути надана в порядку, визначеному ст. 89, 120 ЗК України лише у спільну власність співвласників житлового будинку. Згідно з інформаційною карткою Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради у разі, якщо власниками житлового будинку є декілька громадян України, із заявою щодо оформлення земельної ділянки, яка перебуває в користуванні громадян України, повинні звертатися усі співвласники майна. У зв'язку з тим, що звернення щодо приватизації земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок, розташований за адресою: провул. Рєпіна, буд. 9, м. Бердянськ, Запорізька обл., може бути направлене лише [PERSON], так як місце проживання або перебування співвласника - [PERSON] - невідоме та зв'язок з ним відсутній, Позивач не може зібрати необхідний пакет документів і, відповідно, позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки. Крім того, для будівництва будь-яких будівель на території вказаного житлового будинку також необхідна нотаріально посвідчена згода іншого співвласника. Отже в ході судового розгляду встановлено, що частина будинку, що належала [PERSON] зруйнована та зруйнована частка перешкоджає [PERSON] вільно користуватися своєю власністю. Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до сі. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.4 ч.1\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. Відповідно до\~ст. 349 ЦК України\~право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрація прав власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права власності. Разом з тим, необхідною умовою для припинення права власності за положеннями статей\~323,\~349 ЦК України\~є пред'явлення власником майна заяви про внесення змін до державного реєстру, так як негативні наслідки такого випадку знищення (пошкодження) майна несе власник нерухомості, не інші особи. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання та в спосіб, якій передбачений законом (ст.ст.\~15,\~16 ЦК України). За змістом абз. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Статтями\~356,\~358,\~361 ЦК України\~визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. З урахуванням того, що обєкт нерухомого майна, а саме ј частина належна [PERSON] у праві спільної часткової власності зруйнована, суд дійшов висновку, що нерухоме майно, що залишилося вже не має статусу спільної часткової власності, а тому суд вважає позовні вимоги про приведення у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності та визнання за позивачем право власності на цілий окремий житловий будинок є законними та обґрунтованими. На підставі \~ст. 319,\~322,\~346,\~349,356,\~358,\~361\~ЦК України \~і\~

Outcome: approved