Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позиція позивача полягає в тому, що 03.04.2013 р. між ним та ТДВ «Страхова компанія «Індіго» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-00474-13, предметом якого було відшкодування прямих збитків в межах страхової суми в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу або окремих його деталей та частин внаслідок настання страхових випадків, передбачених договором. Предмет договору - транспортний засіб Mitsubishi Outlander державний номер [NUMBER]. Загальна страхова сума становить 295438,00 грн. Строк дії договору - з 08.04.2013 р. до 07.04.2018 р. 31.03.2014 р. ним було перераховано черговий платіж з 08.04.2014 р. по 07.04.2015 р. в сумі 17176,77 грн. 20.12.2014 р. сталася подія, внаслідок якої автомобіль отримав пошкодження. Відповідно до проведеної перевірки, в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вбачається. 23.12.2014 р. він звернувся до ТДВ СК «Індіго» з письмовою заявою та усіма необхідними документами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 25.02.2015 р. отримав листа, в якому було повідомлено, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено на підставі того, що в ході дослідження наданих пояснень та фотоматеріалів по даному випадку було встановлено, що наявні пошкодження застрахованого ТЗ не відповідають обставинам події, які викладені в заяві. Просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» на його користь суму страхового відшкодування 73500,00 грн. У судове засідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Також судом досліджені інші докази: -Копія договору страхового наземного транспорту; -Платіжне доручення; -Копія паспорта позивача; -Копія водійського посвідчення; -Довідка ІДПС ВДАЇ м.Красноармійськ; -Висновок за результатами розгляду повідомлення [PERSON]; -Пояснення [PERSON]; -Повідомлення ВДАЇ з ОАТ м.Красноармійськ; -Лист ТДВ «СК «Індіго»; -Копія заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування; -Фото таблицю. Судом встановлено, що 03.04.2013 р. між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Індіго» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-00474-13, предметом якого було відшкодування прямих збитків в межах страхової суми в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу або окремих його деталей та частин внаслідок настання страхових випадків, передбачених договором. Предмет договору - транспортний засіб Mitsubishi Outlander державний номер [NUMBER]. Загальна страхова сума становить 295438,00 грн. Строк дії договору - з 08.04.2013 р. до 07.04.2018 р. 31.03.2014 р. 20.12.2014 р. сталася подія, внаслідок якої автомобіль отримав пошкодження. Відповідно до проведеної перевірки, в діях [PERSON] ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вбачається. 23.12.2014 р. [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Індіго» з письмовою заявою та усіма необхідними документами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 25.02.2015 р. отримав листа, в якому йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. 09.04.2015 р. Селидівським міським судом було винесено заочне рішення по даній справі. 09.04.2015 р., після ухвалення рішення, до суду надійшли заперечення ТДВ «СК «Індіго», в яких зазначено, що 04.04.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER], за № 206-00474-13. 23.12.2014 р. позивач звернувся до ТДВ «СК «Індіго» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. У відповідності до наданої заяви, застрахований транспортний засіб було пошкоджено за таких обставин: «20.12.2014 р. в 18.30 при выезде задним ходом со двора, порывом ветра была сорвана створка ворот и повреждено задний бампер, крышку грузовой двери, задний левый противотуманный фонарь, накладка грузовой двери». В ході дослідження наданих пояснень та фотоматеріалів по даному випадку було встановлено, що наявні пошкодження не відповідають обставинам події, які викладені в заяві. В матеріалах страхової справи фотоматеріали свідчать про те, що застрахований транспортний засіб отримав пошкодження внаслідок контакту з опорою воріт. Таким чином, страхувальник надав свідомо неправдиву інформацію. Тому вважає, що правові підстави для виплати страхового відшкодування по даному випадку відсутні. Ці правовідносини регулюються нормами цивільного права та законодавством про захист прав споживачів. Так, згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст..626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст..638 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст..629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.26 ЗУ «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до п.23.1.3 Договору страхування, причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або факт та обставини настання страхового випадку. Відповідно до п.9.6.1.3 Правил страхування, причиною відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання та обставини страхового випадку. Згідно п.9.6.1.7 Правил страхування, відповідність обставин настання страхового випадку виключенням чи обмеженням страхування, встановлених договором страхування є підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, суд вважає встановленим наявність фактів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оскільки він виконав всі необхідні дії, передбачені п.18.2 Договору, письмово повідомив відповідача про настання страхового випадку шляхом звернення із заявою та усіма необхідними документами. У своєму запереченні на позовну заяву відповідач посилається на ст.26 ЗУ «Про страхування», п.23.1.3 Договору страхування, п.9.6.1.3 Правил страхування: те, що страхувальник подав свідомо неправдиву інформацію, на підтвердження чого надає фототаблицю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до Правил добровільного страхування наземного транспорту, у разі настання події, що може бути визнана страховим випадком, страхувальник зобов'язаний вжити у межах розумної доцільності всіх можливих заходів щодо рятування майна, повідомити правоохоронні чи інші компетентні органи та діяти у відповідності з вимогами Правил дорожнього руху; отримати для надання страховику необхідні довідки від відповідних установ (підрозділів) МВС: ДАЇ - при ДТП…; після настання страхового випадку негайно, але не пізніше трьох діб письмово повідомити про це страхувальника. При цьому страховик протягом трьох робочих днів має направити для огляду свого представника (експерта) або дає письмову згоду проводити оцінку заподіяного збитку без його участі. При потребі, після отримання необхідних документів від страхувальника, не пізніше семи робочих днів страховик призначає експертизу, яку проводить незалежний фахівець, який має відповідно до чинного законодавства України належні повноваження (реєстрація, ліцензія, тощо) і несе відповідальність за зроблені висновки у відповідності з чинним законодавством. У разі необхідності страховик запитує необхідні відомості, які пов'язані зі страховим випадком, у правоохоронних органах, медичних установах, інших підприємствах, установах та організаціях, які володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку. На підставі документів, одержаних від страхувальника, інших документів та експертного висновку страховик не пізніше 15 робочих днів після отримання останнього з вищевказаних документів складає страховий акт. Підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником-громадянином або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законодавством України. Як вбачається з повідомлення ТДВ «СК «Індіго», в ході дослідження наданих пояснень та фотоматеріалів по даному випадку ТДВ «СК «Індіго» було встановлено, що наявні пошкодження застрахованого ТЗ не відповідають обставинам події, які викладені в заяві, страхувальник надав неправдиву інформацію. Зазначений лист підписано генеральним директором ТДВ «СК «Індіго». Жодних посилань на висновки експерта у повідомленні про відмову відсутні, також не надано будь-яких інших доказів на підтвердження надання страховиком неправдивої інформації щодо пошкодження ТЗ.(а.с.15). Надані суду фотографії застрахованого ТЗ не можуть бути належним чином оцінені судом, оскільки суд не є компетентним органом щодо надання висновку за фактом настання страхового випадку. Крім того, фотографії надані неналежної якості. Позивачем, навпаки, надано документи компетентних органів, які засвідчують факт того, що за фактом ДТП в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10-14). У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в доход держави.

Outcome: approved