Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №200767205201 від 13.01.2017 року у розмірі 10974,26 грн. та витрат понесених за сплату судового збору 1921,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг та отримала кредит в розмірі 10974,26 грн.. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим, станом на 24.12.2019 виникла заборгованість в розмірі 10974,26 грн., з яких: 6029,64 грн. - заборгованість за кредитом, 4844,62 грн. - заборгованість по процентам; 100,00 грн. заборгованість за комісією. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження\~із повідомленням сторін. 04.06.2020 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач заявлені до неї позовні вимоги не визнає, посилаючись, що вона не укладала кредитний договір та не отримувала кошти у розмірі 10974,26 грн. 13.01.2017 нею була підписана анкета клієнта та заяву №20076720521 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ» та отримала банківську картку № [NUMBER] з кредитним лімітом в 1000 грн з кінцевим терміном дії у листопаді 2019 року. Інших документів вона не підписала, тому посилання позивача, що вона була ознайомлена з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є безпідставними. Наданий позивачем витяг з публічної пропозиції на укладання ДБКО затверджений в новій редакції, яка діє з 01.10.2016, а підписана нею анкета клієнта та заява на приєднання до ДКБО датована 13.01.2017. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засідання свого представника не направив, в позовній заяві просить справу розглядати без участі представника позивача.\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Верхуша Я.О. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, на день розгляду справи від них не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані сторонами заяви і письмові докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звернулась до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № 200767205201 від 13.01.2017 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10974,26 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відзові на позов відповідач [PERSON] підтвердила, що нею була 13.01.2017 анкета клієнта та заява №200767205201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позивачем на підтвердження використання отриманої кредитної картки надано виписку з особового рахунку з 13.01.2017 по 26.12.2019 року, відповідно до якого [PERSON] використовувала кошті, а також проводила погашення простроченої заборгованості по ККП, останній раз погашення проведено 11.04.2018. Таким чином, суд критично оцінює заперечення відповідача щодо відсутності доказів фактичного отримання нею коштів у розмірі 10974,26 грн., та щодо видачі їй кредитної картки. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надала.\~\~\~\~\~\~\~\~ Банком наданий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за тілом наданого кредиту становить 6029,64 грн. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 6029,64 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та\~ст.1050 ЦК України, а тому задовольняє позов в цій частині. Позивач посилається, що відповідно до пункту 5.17 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осі, за повне або часткове прострочення повернення споживчого кредиту та /або сплати процентів та/або комісії за обслуговування кредитної заборгованості, у терміни, що передбачені графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до частини 5 розділу ІІ Договору, бак має право вимагати застосувати штрафи, передбачені цим пунктом цього Договору, починаючи 7 календарного дня від дати прострочення, передбаченої графіком платежів. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати, з зв`язку з чим суд при розгляді даної справи враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В анкеті-заяві від 13.01.2017 року містяться лише персональні дані відповідача, дата та її підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві від 13.01.2017 року відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, у цій анкеті - заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами та за комісією за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.01.2017 року, посилався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб була ознайомлена відповідач та остання розуміла і погодилась з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови. Крім того, роздруківка із витягу з публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору, позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки наданий витяг з публічної пропозиції на укладання ДБКО затверджений в новій редакції, яка діє з 01.10.2016 року, а підписаний договір та заява про приєднання до [PERSON] датовано 13.01.2017 року. З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення: 4844,62 грн. заборгованість по процентам; 100 грн заборгованість за комісією задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial