Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач має доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Розпорядженнями голови Нововоронцовської районної державної адміністрації від 19.06.2014 року №165 та №166; малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженнями голови Нововоронцовської районної державної адміністрації від 28.07.2014 року №200 та №201; над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] призначено опікуна [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . На даний час діти проживають разом з опікуном по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] умовно-достроково звільнилася 25.05.2017 року. З 2017 року по теперішній час відповідач життям та навчанням своїх дітей не цікавиться, їх належним вихованням не займається, з часу звільнення бажання повертати дітей до себе не виявляє. Висновком органу опіки і піклування Нововоронцовської РДА від 08.10.2020 року №01.01-19-3324/0/20/614-12 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Тому, служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області Хупавченко Ю.Й. просила позов задовольнити, оскільки відповідач матеріально не утримує дітей, не цікавиться їхнім життям, не робить спроб покращити відносини з дітьми, зазначила, що діти не мають бажання проживати з матір`ю, на даний час, проживаючи у сім`ї [PERSON] з матір`ю не спілкуються. Відповідач [PERSON] надала заяву, згідно якої не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] та [PERSON] . Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову, просить залишити проживати разом з нею [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьком значиться [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.07.2011 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками значаться: [PERSON] - мати, [PERSON] - батько. Висновком органу опіки і піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 08.10.2020 року №01.01-19-3324/0/20/614-12 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 21.09.2020 року вбачається, що у кімнатах будинку не прибрано, іграшки розкидані на підлозі. Згідно характеристики виконавчого комітету Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 21.09.2020 року №228, [PERSON] проживає у с.Біляївка, Нововоронцовського району Херсонської області разом із співмешканцем [PERSON] , має доньку [PERSON] , [INFO] . Офіційно ніде не працює. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Таким чином беручи до уваги, що відповідач не виявляє щодо дітей батьківського піклування, участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їхнім здоров`ям, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку, що у відповідності з п. 2, ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньо підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, із [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2020 року, до досягнення дітьми повноліття. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141ЦПК України та відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved