Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головного управління по м. Києву та Київської області Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12659,07 грн. та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог вказали, що 19.02.2018 року між ПАТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10026/0199 філії - Головного управління по м.Києву та Київської області та відповідачем був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно п.п. 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», встановленим кредитом у сумі 13 500. Згідно п.6.6 процентна ставка за кредитом є фіксована і складає 38% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до додатку № 1 до основного договору, плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 відсотків на рік. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, починаючи з червня 2018 року відповідач став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплатити процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у Відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Станом на 28.01.2019 року відповідач має заборгованість 12 659,07 гривні, з яких: основна заборгованість (прострочена) 9180,00 гривень, проценти за користування кредитом (строкові) 2456,25 гривень, пеня за прострочену заборгованість 584,39 гривень, розмір нарахованої комісії за розрахунково - касове обслуговування (прострочена) 225,00 гривень, сума інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів 60,72 гривень, сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 100,45 гривні, розмір 3% від прострочених сум заборгованості 33,96 гривень, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 18,30 гривень, яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.06.2019 року призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. До суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, а також не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. В матеріалах справи містяться докази того, що відповідач повідомлялася про часта місце слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, при таких обставинах, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10026/0199 та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Між банком та відповідачем було укладено додатковий договір №1 , що плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28.01.2019 року відповідач має заборгованість 12 659,07 гривні, з яких: основна заборгованість (прострочена) 9180,00 гривень, проценти за користування кредитом (строкові) 2456,25 гривень, пеня за прострочену заборгованість 584,39 гривень, розмір нарахованої комісії за розрахунково - касове обслуговування (прострочена) 225,00 гривень, сума інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів 60,72 гривень, сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 100,45 гривні, розмір 3% від прострочених сум заборгованості 33,96 гривень, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 18.30 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1ст. 1049ЦКУкраїнипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, та кого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст.526,599 ЦК України. Таким чином, суд дійшов до висновку, що свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит. Проте позичальник свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, за яку [PERSON] відповідає перед позивачем як боржник, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1921 гривні 00 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved