Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 16.09.1978 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. З 23.12.1987 року по 08.04.2005 року чоловік позивачки перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», працював котельником. 08.04.2005 року його було звільнено за угодою сторін. Її чоловікові за життя було встановлено професійне захворювання. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 9 від 21.02.2005 р. чоловіку позивача були встановлені такі професійні захворювання: хронічний обструктивний бронхіт II ст. пилової етіології у фазі загострення. Постзапальний пневмоконіоз справа. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Хронічне легеневе серце в фазі компенсації СН ІІА. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість III ст. профхарактера (основний діагноз). ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Пресбіопія. Початкова вікова катаракта обох очей. Підгострий тромбоз артерії лівої гомілки. Суха гангрена 1 пальця стопи (супутній діагноз). Згідно акту освідчення фтизіатричної МСЕК від 02.06.2010 року про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності ступінь втрати професійної працездатності склала 80%, безтерміново та встановлено другу групу інвалідності й необхідність медикаментозного лікування, санаторного лікування, лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога. [INFO] року ( у віці 64 років) чоловік позивачки помер від професійного захворювання. Відповідно до довідки про причину смерті № 248 від [INFO] року він помер від хронічної обструктивної хвороби легень. 19.10.2015 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Втрата чоловіка позивачеві спричинила моральні страждання та переживання, які оцінюються у розмірі 100000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці. Так, товариство на виконання вимог законодавства повідомило під розписку [PERSON] про недосконалість технологій та наявність у зв'язку з цим, шкідливих виробничих факторів на робочому місці, а також про його права та пільги і компенсації за роботу в шкідливих умовах праці. Товариство забезпечило [PERSON] засобами індивідуального захисту. Також, у зв'язку з достроковим виходом [PERSON] на пенсію на пільгових умовах, здійснювало повне відшкодування пільгової пенсії Пенсійному фонду України, який виплачував її [PERSON] Крім зазначених виплат [PERSON], Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, за рахунок внесків товариства, здійснює допомогу на поховання членам сімї. Таким чином, товариство повністю виконало покладені на нього чинним законодавством обов'язки, при укладенні трудового договору, проінформувало [PERSON] про шкідливі умови праці, забезпечило засобами індивідуального захисту, здійснювало значні доплати, надало соціальні гарантії. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є дружиною [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.6). З 23.12.1987 року по 08.04.2005 року [PERSON] у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», працював котельником. 08.04.2005 року його було звільнено за угодою сторін. (а. с.7-8) З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання». Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 9 від 21.02.2005 р. чоловіку позивача були встановлені такі професійні захворювання: хронічний обструктивний бронхіт II ст. пилової етіології у фазі загострення. Постзапальний пневмоконіоз справа. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Хронічне легеневе серце в фазі компенсації СН ІІА. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість III ст. профхарактера (основний діагноз). ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Пресбіопія. Початкова вікова катаракта обох очей. Підгострий тромбоз артерії лівої гомілки. Суха гангрена 1 пальця стопи (супутній діагноз). (а.с.9-10) 02.06.2010 р. МСЕК встановила чоловіку позивача ІІ групу інвалідності та 80 відсотків втрати професійної працездатності безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.10). [INFO] р. чоловік позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). [INFO] р. було видано довідку №248 про причину смерті [PERSON], згідно якої вбачається, що причиною смерті стала хронічна обструктивна хвороба легень (а.с.12). 19.10.2015 р. МСЕК видано довідку, серія 10 ААА, №001018, про причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням (а.с.13, 34). Таким чином судом встановлено, що роботодавцем було порушено право чоловіка позивача на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникло професійне захворювання, що спричинило смерть особи. Цей факт підтверджено медичними документами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України,- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України,- забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,- моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд враховує характер професійного захворювання померлого, пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, яка втратила близьку людину, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і відшкодування завданої моральної шкоди. На підставі викладеного, враховуючи характер та обсяг страждань позивача, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках і їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у 50 000 грн. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial