Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

позивач ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 31.03.2019 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та відповідачем [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів (поліс) №АО/3282677, забезпечений транспорт «ОРЕL» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.08.2019 року близько 21.30 години на вулиці Щорса в селі Бишів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ОРЕL» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] та транспортного засобу «Mersedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб «Mersedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальності якого, як водія забезпеченого автомобіля «ОРЕL» державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно полісу №АО/3282677. Винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП України визнаний [PERSON] , який керував автомобілем «ОРЕL» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області у справі №370/247/19 від 04.09.2019 року. Згідно умов полісу ОСЦПВ №АО/3282677, на підставі страхового акту №19.59.3282677-6402 від 11.10.2019 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Mersedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 68 606.53 гривень. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувала власнику транспортного засобу «Mersedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] витрати по ремонту автомобіля в сумі 68 606.53 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 27.11.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу)до [PERSON] на суму 68 606.53 гривень. Оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» сплатило за ремонт автомобіля «Mersedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 68 606.53 гривень, що підтверджується страховим актом №9.59.3282677-6402 від 11.10.2019 року, платіжним дорученням №1 від 27.11.2019 року, загальна сума позову становить 68 606.53 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків. Так як відповідач проігнорував дані звернення, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. З боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування заданих збитків. У зв`язку з розглядом справи позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2102.00 гривні. Позивач не очікує понести інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Представник позивача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» просить: стягнути з [PERSON] на свою користь 68 606.53 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в сумі 2102.00 гривні. Згідно ухвали суду від 07.12.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , отримавши 15.01.2021 року копії ухвали суду від 0712.2020 року, позовної заяви з додатками, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 0807200315090, зав, клопотань, відзив не надав. Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину. Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області №370/2470/19 від 04.09.2019 року [PERSON] [INFO] , визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, у зв`язку з тим, що 17.08.2019 року о 21.30 годині по вулиці Щорса у селі Бишів Макарівського району Київської області водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Опель Астра, державний реєстраційний номер [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Мерседес-Бенц, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався назустріч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином [PERSON] , порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Крім того, 17.08.2019 року о 21.30 годині по вулиці Щорса у селі Бишів Макарівського району Київської області, водій [PERSON] , керував транспортним засобом Опель Астра, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5). Відповідно страховому акту №19.59.3282677-6402 від 11.10.2019 року на підставі звіту №14057 ТОВ «Е-АК «Фаворит» визначений розмір збитку спричинений потерпілій особі - [PERSON] складає 68606.53 гривень, сплачений платіжним дорученням №1 віл 27.11.2019 року (а.с.7, 8, 10, 12-27). Згідно вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце події. Пунктом 39.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.41.1а) ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи, і частиною 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач, спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Outcome: approved