Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.01.2015 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідач [PERSON] отримала відповідно до вказаної Угоди б/н, кредит в розмірі 7080.34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погашення заборгованості здійснюватимуться починаючи з 1 по 25 число кожного місяця та [PERSON] надає позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Зазначають, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода та згідно Умов і правил надання продукту кредитних карт тарифами складають кредитний договір підписаний відповідачем. Посилаються на те, що свої зобов»язання ПАТ КБ ПриватБанк виконав перед відповідачем в повному обсязі, натомість [PERSON] взятих на себе зобов»язань не виконала, у зв»язку з чим, станом на 18.10.2017 року утворилася заборгованість, що становить 16141,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6103.87 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1639,36 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 7324,50 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.2. Генеральної угоди - 1073,74 грн. штраф. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», за довіреністю - Кіріченко Р.А. не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, від представника в суд поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі і не заперечувалося в разі повторної неявки відповідача, справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не повідомив. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом, належними доказами по справі встановлено, що з дослідженого розрахунку заборгованості за угодою від 19.01. 2015 року б/н станом на 18.10.2017 року (а.с. 4). заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ ПриватБанком становить 16141,47 грн. загальної суми, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6103.87 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1639,36 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 7324,50 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.2. Генеральної угоди - 1073,74 грн. штраф (а.с. 4). Відповідач надала свою письмову згоду на укладення відповідного договору з ПАТ КБ ПриватБанком, про що свідчить Анкета - заява про приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с. 5). З відповідачем [PERSON] 16.01.2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідач [PERSON] отримала відповідно до вказаної Угоди б/н, кредит в розмірі 7080.34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до вказаної Генеральної Угоди, [PERSON] повинна була, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця вносити до ПАТ КБ риватБанку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за угодою (а.с. 6-30). Станом на період розгляду справи, сума заборгованості - 16141,47 грн., відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв'язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 13 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Вимогами ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 07.11.2017 року, в розмірі 1600,00 грн. (а.с. 37). На підставі викладеного та

Outcome: approved