Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-28 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. В липні 2010 р. відбулось знайомство [PERSON] та [PERSON] Між сторонами виникли дружні стосунки, та в подальшому, а саме з вересня 2010 р. позивач та відповідач почали проживати разом однією сім»єю без реєстрації шлюбу. З вересня 2010 р. по липень 2011 р. сторони проживали у квартирі знайомої позивача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 26.10.2010 р., тобто через майже два місяці після початку проживання однією сім»єю за договором купівлі - продажу відповідачем було придбано квартиру [ADDRESS]. Квартира придбавалась з метою спільного проживання сторін і позивач з відповідачем планували народження дитини. Право власності на нерухоме майно відповідач оформив на себе. Через декілька місяців позивач завагітніла та спільна з відповідачем дитина - син [PERSON], народилась [INFO] р. Починаючи з липня 2011 р. сторони проживали по вул.. Стеценко, нажаль точну адресу позивач не пам»ятає, а з кінця 2013 р. по травень 2016 р. проживали в [ADDRESS]. За весь час спільного проживання позивач та відповідач мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно виховували дитину. За час спільного проживання відповідачем також було придбано 28.12.2013 р. гаражний бокс за адресою: м. Київ, Обслуговуючий кооператив «Дружба», гараж № [NUMBER], вул. Тираспольська,12., а також 16.10.20ё14 р. квартиру [ADDRESS]. Наприкінці 2016 р. стосунки між сторонами погіршились і припинились, так як відповідач 30.05.2016 р. вчинив по відношенню до позивача фізичне насильство. Зважаючи на викладене та з огляду на ст.ст. 60,69,70,74 СК України, положення процесуального законодавства України представник позивача просить суд встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з вересня 2010 року до травня 2016 року; поділити майно, яке перебуває у спільній частковій власності наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], ? частину гаражного боксу № [NUMBER] обслуговуючого кооперативу «Дружба» за адресою м. Київ, вулиця Тираспольська, 12 та ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за ,[PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], ? частину гаражного боксу № [NUMBER] обслуговуючого кооперативу «Дружба» за адресою м. Київ, вулиця Тираспольська, 12 та ? частину квартири [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідача. Справа перебувала у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва 2016 р. 21.11.2017 р. керівником апарату Шевченківського районного суду м. Києва видано розпорядженн № 01-08-1115 щодо повторного автоматичного розподілу справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання факту спільного проживання однією сім»єю та розподіл спільного майна відповідно до положень п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями здійснено 21.11.2017 р. Головуючий суддя Юзькова О.Л. 22.11.20ё17 р. вирішено питання про прийняття справи до провадження з огляду на положення ст.ст. 122, 127 ЦПК України справу призначено до розгляду. З огляду на набрання чинності змін до ЦПК України з 15.12.2017 р. в судовому засіданні 15.02.2018 р. вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Від відповідача [PERSON] надходили заяви де вказано про те, що він та позивач [PERSON] разом ніколи не проживали. Позивач винаймала житло, або проживала у батьків де і зареєстрована. Відповідач же має власне житло, квартира на вулиці Сирецькій в м. Києві придбана за чотири роки до знайомства з [PERSON] про що свідчить попередній договір від 25.03.2010 р. Підстави для задоволення позову відсутні. Під час підготовчого судового засідання відповідно до ст. 197 ЦПК України розглянуто клопотання заявлені сторонами, долучено докази, за відсутності заперечень учасників справи призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні вислухавши пояснення сторін, представника позивача, допитавши свідків та дослідивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи, [INFO] року народився [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, що його видано 01.09.2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, мати дитини - [PERSON], батько дитини - [PERSON]. В удовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач не реєстрували свої відносини у встановленому законом порядку. Позивач, її представник пояснили, що сторони познайомились у липні 2010 р., з вересня зазначеного року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання було придбано майно, яке підлягає поділу в порядку положень Сімейного кодексу України. До матеріалів справи долучено докази, які свідчать про те, що [PERSON] на праві власності належать квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу майнових прав від 16.10.2014 р., акту прийому-передачі квартири від 25.03.2016 р.; квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 08.11.2010 р. та гаражний бокс № в обслуговуючому кооперативі «Дружба» по вул.. Тираспольська, 12 в м. Києві на підставі договору купівлі - продажу від 28.12.2013 р. Зазначені обставини не заперечувались відповідачем. Проте, [PERSON] зазначено в судовому засіданні про те, що з позивачем вони не проживали однією сім»єю, підстави для встановлення такого факту та поділу майна відсутні. За положеннями ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач та відповідач зі слів [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] в 2010 р. Свідок бачила відповідача в квартирі два рази. З іншого боку, і це не заперечується відповідачем, [PERSON], [INFO] (довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва від 07.08.2017 р.) мешкала і обслуговувалась за адресою: [ADDRESS]. Довідка № 1668 від 01.08.2017 р. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №т 1» Подільського району м. Києва свідчить про те, що [PERSON], перебуває на обліку і отримує медичну допомогу з 25.11.2013 р. за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 74 СК України якщо чоловік та жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки, згідно до ч. 2 ст. 3 СК України. Так, матеріали справи містять рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2017 р. ухвалене за результатом розгляду апеляційної скарги [PERSON] а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2017 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру аліментів і при цьому зазначено, що сторони почали проживати разом однією сім»єю без реєстрації шлюбу з вересня 2010 р. та припинили стосунки з травня 2016 р. Таким чином, з огляду на норми матеріального права вирішуючи питання про проживання чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу та вирішення спору щодо поділу майна в порядку ст. 74 СК України суд має достеменно пересвідчитись про наявність ознак притаманних сім»ї, наявності усталених відносин, які притаманні подружжю - спільний побут, бюджет, спільні права та обов»язки. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так покласти в основу рішення про встановлення факту проживання однією сім»єю сім»єю [PERSON] та [PERSON] у зазначений позивачем період виключно висновки Апеляційного суду м. Києва та здійснити поділ майна за умови будь - яких інших доказів, які б достовірно підтвердили наявність спільного побуту, взаємних прав та обов»язків не є можливим. Під час розгляду справи стороною позивача не було доведено наявність усталених ознак притаманних сім»ї, , складові бюджету, наявність спільного побуту, місце проживання сім»ї протягом 6 років. Відсутні докази підтримки позивачем та відповідачем протягом 6 років, спільного відпочминку, придбання необхідних подружжю речей тощо. Зазначене унеможливлює прийняття рішення про заодоволення вимог [PERSON] За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed