Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 12 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини квартири [ADDRESS] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2013 року, позивачу на праві спільної часткової власності належить 40/100 частин -19,33 кв.м. вказаної квартири. Відповідачам по справі належить 60/100 частин ( в рівних долях) вказаної квартири. Зазначає, що внаслідок того, що їй на праві спільної часткової власності належить менша частина (40/100 проти 60/100) даної квартири, відповідачі вважають, що їм належить більша площа приміщень загального користування та займають майже всю квартиру своїми речами, чим позбавляють її права користування своїм майном. Посилаючись на ст.ст. 15-16, 319, 321, 358, 391-392 УК України просить суд встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS], загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею - 29,6 кв.м. : - виділити в спільному користування сторін приміщення загального користування, коридор площею 8,9 кв.м., кухню площею 6,8 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м.; - житлову кімнату, площею 11,7 кв.м. залишити в користуванні за позивачем; - житлову кімнату площею 17,9 кв.м. залишити в користуванні за [PERSON] та [PERSON] Стягнути в рівних долях з [PERSON] та [PERSON] на її користь судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В судових засідання представник позивача, котра є також третьою особою , позов підтримала з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідачі та їх представник проти позову заперечували, з посиланням на те, що квартира [ADDRESS] є квартирою спільного заселення. Ними займається кімната житловою площею 17,9 кв.м., а позивачу належить 40/100 частин квартири загальною площею 19,33 кв.м. Користування загальною площею відбувалося за домовленістю співвласників, відповідно до вказаних долей 40/100 позивача 60/100 відповідачів, не встановлюючи виділення часток в натурі. Позивач [PERSON] в квартирі не проживає, на даний час в спірній квартирі проживає [PERSON] з своєю дитиною. Спір стосовно користування житловими кімнатами між сторонами відсутній, так як позивач у спірній квартирі взагалі не проживає просили суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Оболонської РДА в м.Києві в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача , яка є також третьою особою, відповідачів та їх представників, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 12 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини квартири [ADDRESS] Відповідно до копії технічного паспорту на ім*я попереднього власника [PERSON] квартира посімейного заселення складається з 1 кімнати житловою площею 11,7 к.в.м, кухні 6,80 кв.м., ванної 2,60 кв.м., вбиральні к кв.м., коридору 8,90 кв.м. (а.с. 8) Як убачається з поетажного плану житлова площа квартири - 48, 9 кв.м, житлова площа квартири - 29,6 кв.м. (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2013 року, позивачу на праві спільної часткової власності належить 40/100 частин -19,33 кв.м. вказаної квартири. Відповідачам по справі належить 60/100 частин ( в рівних долях) вказаної квартири. В судовому засіданні відповідачі пояснювали, що спірна квартира є квартирою спільного заселення. Як убачається з довідки форми № 3 [PERSON] дійсно зареєстрований в м.Києві за адресою [ADDRESS] (приватизована) та займає житлову площу 17,9 кв.м. в загальній 1-кімнатній квартирі на 6 поверсі 9-поверхового будинку. На цій площі зареєстровані 2-особи : [PERSON], [PERSON] , сусіди по квартирі - [PERSON] - власник не зареєстрована, [PERSON] та [PERSON] 2 чоловіки - кімната 1 - 11,70 кв.м. Як установлено в ході розгляду справи власник [PERSON] в спірній квартирі не проживає. За клопотанням відповідачів суд визнавав її явку в судове засідання обов'язковою, проте вона в судові засідання не з'являлася, подала заяву про розгляд справи без її участі. На даний час в кімнаті 17,9 кв. м. зареєстровані та проживають відповідачі по справі, а в кімнаті 11,70 кв.м. - [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с.44). В ході розгляду справи встановлено, що існує конфлікт стосовно користування спірною квартирою між відповідачами та третьою особою [PERSON] За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Ч.1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Нормою ч.3 ст.358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами , які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач спірною квартирою не користується, спірна квартира є квартирою спільного заселення і з моменту вселення визначено кімнати користування, і відповідно проведена приватизація в залежності від займаної площі , що відображено також в довідках форми № 3 щодо користування сторонами кімнатами в квартирі спільного заселення, тобто фактично відсутній спір щодо користування кімнатами спірної квартири. Крім того, суд зазначає, що встановлення порядку користування квартирою не може змінювати частки співвласників у праві власності на квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed