Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22.03.2008 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені внаслідок протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. З грудня 2013 р. спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Відповідач не працює, однак має постійний дохід у вигляді пенсії, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей не має, тому має змогу сплачувати аліменти. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 22.03.2008 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 301 (а.с. 20). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з грудня 2013 року між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved