Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його племінник - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з питанням про прийняття спадщини, оскільки про смерть племінника дізнався лише в кінці червня 2018 року. Тому вважає причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважними та просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. 5 березня 2019 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що є донькою померлого [PERSON] , вважає, що строк на подання заяви пропустила з поважної причини оскільки батька майже не знала, не спілкувалася з ним, все життя проживає в РФ. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав, проти зустрічного позову заперечив. Також пояснив, що [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини через похилий вік та незадовільний стан здоровья. Сумська міська рада надала письмовий відзив, просила розглядати справу у відсутність представника. [PERSON] в зустрічній позовній заяві просила слухати справу у її відсутність. Однак 29 травня 2019 року подала письмову заяву про відкладення судового засідання та направлення їй повідомлення про день розгляду справи через компетентний суд Російської Федерації. Судом було оформлено та направлено компетентному органу Російської Федерації окреме доручення на вручення судових документів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( адресою зазначеною нею в позовній заяві). 17 лютого 2020 року до суду надійшли документи, складені судом Російської Федерації на підтвердження неможливості виконання доручення Зарічного районного суду м. Суми про вчинення окремих процесуальних дій та вручення судових документів [PERSON] , у зв`язку з неявкою особи, яка вказана в дорученні в судове засідання. Як вбачається з акту за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не зареєстрована, не проживає та ніколи не проживала (Т.1 а.с. 180-192). Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міністерства юстиції України, актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено (Т.1 а.с.129). Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24 липня 2020 року, відомості про перетинання державного кордону України у період з 20 липня 2015 року по теперішній час громадянкою Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено. Разом з цим, позовна заява від 5 березня 2019 року була особисто подана до суду позивачем, за цей час вона кордон не перетинала, однак в своїй заяві (поданій електронною поштою) від 29 травня 2019 року, просить їй направити документи через компетентний орган Російської Федерації за місцем постійного мешкання за адресою: [ADDRESS] . Однак, на виконання доручення надані документи, що підтверджують, що за вказаною адресою, позивачка ніколи не проживала. Вищевказані обставини позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи та викликають сумніви в добросовісності позивачки. Судом вжито всіх заходів з метою інформування позивачки про час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлень на адресу, вказану для листування на території України та електронну пошту, яка вказувалася [PERSON] , також публікувалися оголошення про дату та час слухання справи на офіційному веб-порталі Судової влади України, однак в судові засідання остання жодного разу не з`явилася, розгляд справи, призначений на 26 лютого 2020 року, 19 березня 2020 року, 4 червня 2020 року був відкладений у зв`язку з її неявкою, жодних заяв та клопотань про відкладення до суду не надходило. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Неявка в судові засідання сторони, якій було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до справи, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести слухання у відсутність третьої особи за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 08 січня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 8 січня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 4 лютого 2019 року у зв`язку з клопотанням про витребування доказів. Протокольною ухвалою головуючого від 4 лютого 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 6 березня 2020 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 6 березня 2020 року відкладено розгляд справи до 11 квітня 2020 року у зв`язку з залученням третьої особи та поданням нею зустрічного позову. Протокольною ухвалою головуючого від 11 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 30 травня 2020 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів. Протокольною ухвалою головуючого від 30 травня 2020 року відкладено розгляд справи до 9 липня 2020 року у зв`язку з невиконанням запиту суду. Протокольною ухвалою головуючого від 9 липня 2020 року відкладено розгляд справи до 21 серпня 2020 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів.. Протокольною ухвалою головуючого від 21 серпня 2020 року відкладено розгляд справи до 12 лютого 2020 року у зв`язку з направленням окремого доручення до Російської Федерації. 12 лютого 2002 року відкладено розгляд справи до 26 лютого 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Протокольною ухвалою головуючого від 26 лютого 2020 року відкладено розгляд справи до 19 березня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 19 березня 2020 року відкладено розгляд справи до 12 травня 2020 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 12 травня 2020 року відкладено розгляд справи до 4 червня 2020 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 4 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 3 липня 2020 року у зв`язку з неявкою третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 3 липня 2020 року відкладено розгляд справи до 17 серпня 2020 року у зв`язку з витребуванням додаткових доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2020 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного належить відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (Т. 1 а. с. 8). Після його смерті залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування квартири та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т.1 а.с.12). Згідно посвідки про народження [PERSON] його батьком є [PERSON] (Т.1 а.с.7). Батьком [PERSON] являється [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (Т.1 а.с.41-42) Батьком [PERSON] є [PERSON] (Т.1 а.с.10). Таким чином, [PERSON] являється рідним дядьком померлого [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] (Т. 1 а.с.66). Згідно листа №284/01-16 від 26 листопада 2018 року приватного нотаріуса Чернишенко Вікторії Вікторівни, [PERSON] мав право на прийняття спадщини у встановлений 6-місячний строк з часу відкриття спадщини - дня смерті [INFO] його племінника [PERSON] шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини (Т.1 а.с.14). Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася (Т. 1 а.с.57-58). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що про смерть племінника позивач [PERSON] дізнався лише в травні 2018 року, оскільки померлий зловживав спиртними напоями, а позивач довгий час не провідував племінника оскільки в силу віку мав незадовільний стан здоров`я та хворів. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк звернення [PERSON] до нотаріальної контори пропущений з поважних причин - позивач хворів, що підтверджується довідкою КП «Лікувально-консультативного центру», [PERSON] з 10 лютого 2018 року по 15 серпня 2018 року та з 22 травня 2018 року по 26 травня 2018 року на лікуванні (Т1 а.с.48). Вказані обставини вказують на те, що у позивача існували перешкоди, які не залежали від його волі та завадили йому вчасно звернутися до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що первісний позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Причина пропуску строку [PERSON] для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку». Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №336/1127/17. Таким чином, суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємців про факт смерті [PERSON] не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки у [PERSON] були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, то в задоволенні зустрічного позову належить відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: approved