Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія Чернівецьке обласне управління звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.12.2014 року відповідач [PERSON] отримав відповідно до укладеного договору №201648 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додаткового договору №1 від 20.01.2015 року, кредит в розмірі 5000,00 грн. Зазначають, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у звязку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 02.11.2018 року утворилася заборгованість, що становить в сумі 11444,87 грн., що складається із заборгованості по сумі кредиту 4962,59 грн., прострочених відсотків 4067,95 грн., пеня 1684,13 грн., комісія 9,00 грн, втрати від інфляції 564,51 грн, три проценти річних 156,69 грн. Відповідачу [PERSON] направлялися повідомлення з вимогами погашення заборгованості та вимогу про дострокове повернення кредиту, проте він залишив їх без уваги. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.19 ч.4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від представника позивача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія Чернівецьке обласне управління [PERSON] надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у порядку спрощеного провадження та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 03.12.2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія Чернівецьке обласне управління відповідно до укладеного договору №201648 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, додаткового договору №1 від 20.01.2015 року, кредит в розмірі 5000,00 грн. (а.с.19-24). У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 02.11.2018 року утворилася заборгованість, що становить в сумі 11444,87 грн., що складається із заборгованості по сумі кредиту 4962,59 грн., прострочених відсотків 4067,95 грн., пеня 1684,13 грн., комісія 9,00 грн, втрати від інфляції 564,51 грн, три проценти річних 156,69 грн. (а.с.5-6). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.5-6) відповідача [PERSON] перед [PERSON] акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія Чернівецьке обласне управління станом на 02.11.2018 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Відповідачу [PERSON] направлялися повідомлення з вимогами погашення заборгованості та вимогу про дострокове повернення кредиту, проте він залишив їх без уваги (а.с.18). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають\~стягненню судові\~витрати по\~справі,\~в повернення\~оплаченого позивачем\~судового збору,\~належним чином\~підтвердженого платіжним\~дорученням від\~15.11.2018\~року,\~в розмірі\~1762,00\~грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved