Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. В 2005 році син [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. За його згодою сім'я сина вселилася та зареєструвала місце свого проживання в належній йому квартирі. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дитина залишилась проживати з матір'ю [PERSON] В зв'язку з цим [PERSON] з 2011 року з дочкою в добровільному порядку переселилася проживати в квартиру за адресою : [ADDRESS] З 04 квітня 2015 року [PERSON] знялась з місця реєстрації, однак доньку [PERSON] зняти з місця реєстрації в добровільному порядку відмовляється. Просить суд визнати малолітню дитину [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою за адресою : [ADDRESS]. В письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача за законом [PERSON] в письмовій заяві з позовними вимогами не згодна, просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю, пояснивши, що спір відсутній, оскільки її донька [PERSON] не зареєстрована за адресою [ADDRESS], а фактично мешкає разом з нею в [ADDRESS], де і зареєстрована (а.с.63, 46-47). Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в письмовій заяві просить справу розглядати без участі її представник, в висновку від 07.12.2017 року просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи: ПРБП «Рембуд» в письмовій заяві просить справу слухати без участі свого представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав копію письмової згоди, завіреної нотаріально, на зняття дитини [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та постановки її на реєстраційний облік разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2005 року та копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.5-7). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року, який було розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми 06.04.2011 року (а.с.13). Від шлюбу мають спільну доньку -[PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно довідки, наданої ПРБП «Рембуд» № 613 від 01.03.2017 року, в квартирі зареєстровані: син [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] року народження, невістка [PERSON], [INFO] року народження, піднаймач [PERSON], [INFO] ( а. с. 12). Згідно довідки від 18.05.2017 року, виданої Сумським національним аграрним університетом, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] з 04.04.2015 року по теперішній час. Склад сім'ї: [PERSON] (а. с. 45). Згідно пояснень законного представника відповідача, її донька [PERSON] не мешкає в спірному житлі з 04.04.2015 року. Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 07 грудня 2017 року, служба не погоджується з позовом [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Свою позицію обґрунтовують посиланням на ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, ст. 232 Сімейного кодексу України. Представником відповідача доказів на підтвердження того, що позивач чинить її доньці перешкоди в користуванні житлом не надано. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 04.04.2015 року у вказаній квартирі фактично не проживає, перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Вирішити спір в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач в квартирі фактично не мешкає, не відвідує квартиру та стосунки із позивачем не підтримує. Участі у проведенні оплати комунальних послуг відповідач не приймає. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що доводи позивача про не проживання дитини в спірній квартирі понад 2 років без поважних причин є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Заперечення третьої особи є такими, що не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав. Посилання на ст. 405 ЦК України в даному випадку є недоречним, оскільки квартира, в якій проживає позивач, не перебуває в його власності, вона знаходиться у користуванні, а ст. 405 ЦК України регулює право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Положення ст. 232 Сімейного кодексу України стосуються правових наслідків усиновлення і не мають ніякого відношення до даної справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад 2 років без поважних причин.

Outcome: approved