Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач Шумська районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду з позовом про стягнення в порядку регресу із [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної державі в особі Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області у зв»язку з оплатою незаконно звільненого працівника в сумі 7305,32грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що з 16 травня 2014 року по 23 грудня 2014 року на посаді голови Шумської районної державної адміністрації перебував [PERSON] Згідно ст.. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. 10 вересня 2014 року було видано розпорядження голови районної державної адміністрації № 121 - з «Про звільнення [PERSON].», яким звільнено [PERSON] з посади директора територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг ) Шумського району у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку. 30 жовтня 2014 року Тернопільський окружний адміністративний суд виніс постанову про скасування розпорядження голови районної державної адміністрації № 121 - з «Про звільнення [PERSON].» та поновив [PERSON] на посаді директора територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг ) Шумського району та стягнув із Шумської районної державної адміністрації Тернопільської олбасті на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7305,32 грн. Вищезазначена постанова суду набрала законної сили та 10 листопада 2014 року, згідно розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації № 154 - а [PERSON] була поновлена на посаді. 20.11.2014 року управління державної казначейської служби України у Шумському районі повідомило про списання коштів в розмірі 7305,32 грн. з рахунку Шумської районної державної адміністрації на користь [PERSON] на виконання рішення суду. Тобто шкода, завдана [PERSON] незаконним звільненням з роботи була повністю відшкодована державою в особі Шумської РДА. У зв»язку з викладеним вище, Шумська районна державна адміністрація просить суд позовні вимоги, зазначені вище задоволити у повному об»ємі та стягнути із [PERSON] кошти в сумі 7305,32 грн., оскільки [PERSON] була звільнена з посади на підставі незаконного розпорядження відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає видане ним розпорядження про звільнення [PERSON] законним так, як його незаконність прямо не встановлені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду, а воно лише скасоване. Крім того останній вважає, що Шумська районна державна адміністрація не є належним позивачем по даній справі. Належним позивачем останній вважає Президента України, або особу, які президентом будуть делеговані такі повноваження. На підставі сказаного в позові просив відмовити. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши представлені суду докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: У відповідності до розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 16 травня 2014 року № 43 - к [PERSON] приступив до виконання обов»язків голови вищезазначеної адміністрації. Згідно розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 16 вересня 2014 року № 121 - з [PERSON] звільнено з посади директора територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг ) Шумського району у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно постанови Тернопільської окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року, яка залишена в силі Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасовано розпорядження голови Шумської районног державної адміністрації від 03 вересня 2014 року № 113 - к « Про оголошення дисциплінарного стягнення [PERSON].», розпорядження від 08 вересня 2014 року № 119 - к « Про оголошення дисциплінарного стягнення [PERSON].» та розпорядження від 10 вересня 2014 року № 121 - з «Про звільнення [PERSON].». Вирішено поновити [PERSON] на посаді директора територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг ) Шумського району та стягнуто із Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області на користь [PERSON] 7305,32 грн. за час вимушеного прогулу. 20.11.2014 року управління державної казначейської служби України у Шумському районі повідомило про списання коштів в розмірі 7305,32 грн. з рахунку Шумської районної державної адміністрації на користь [PERSON] на виконання рішення суду. Згідно розпорядження Президента України від 23 грудня 2014 року [PERSON] звільнено з посади голови Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області. Згідно ст.. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно з п.8 ч.1 статті 134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди. Відповідно до ст. 237 КЗпП України обов»язок покрити заподіяну підприємству, установі організації шкоду у зв»язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винну в незаконному звільненні службову особу, якщо його звільнення здійснене з порушенням закону. Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадовою або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з п. 20 Постанови ПВСУ « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була звільнена з роботи незаконно, на підставі розпорядження голови Шумської РДА, яке в подальшому було скасоване рішенням суду, кошти за час вимушеного прогулу в сумі 7305,32 грн. були списані із рахунку Шумської РДА, а тому суд вважає, що останні підлягають стягненню в порядку регресу із винної особи - [PERSON]. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved