Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивований тим, що 31 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції, правонаступником якого є позивач (далі Банк), та [PERSON] укладений кредитний договір №014/08-112/70292. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 69 800 грн. під 12,2% річних зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 31 жовтня 2016 р. включно. Відповідач зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до закінчення строку, визначеного договором. Виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором забезпечене іпотечним договором, зареєстрованим у реєстрі за №2250 від 31.10.2007 р., укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції та відповідачем. За умовами іпотечного договору він відповідно до п.1.1 забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. Предметом іпотеки згідно п.1.2 вказаного договору є трикімнатна квартира №3 за адресою: вул.Гуляницького, 35, в смт.Доманівка Миколаївської області, належна [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами на суму 87 300 грн. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим Банк звернувся у 2011 р. до суду з позовом до відповідача про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2011 р. у справі №2-171/2011 р. частково задоволений позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] достроково розірваний кредитний договір та стягнуто заборгованості за кредитним договором №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. в сумі 78 528,24 грн. Виконавчий лист за вказаним рішенням суду знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС Доманівського РУЮ. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 08.05.2012 р. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з відповідача [PERSON] в солідарному порядку стягнуто 101 159,59 грн. Зазначене рішення відповідачем не виконане. Примусове виконання даного рішення ускладнене відсутністю рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки задоволення цих вимог стягувача можливе після задоволення вимог іпотекодержателя. За розрахунком позивача станом на 08.07.2014 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. становить 32254,73 грн., в тому числі 22 216,65 грн. - заборгованість за кредитом, 10 622,30 - пеня за прострочку кредиту та відсотків. Посилаючись на положення іпотечного договору, позивач просить суд у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру №3, що по вул.Гуляницького, 35, в смт.Доманівка Миколаївської області загальною площею 43 кв.м, а кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед позивачем за кредитним договором №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. у сумі 32 254,73 грн. шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до діючого законодавства України у межах процедури виконавчого провадження, звернення стягнення на майно через органи ДВС України. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. У судове засідання представник позивача Носова О.Г. не з'явилася, у письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на її користь понесені нею витрати за надання правової допомоги. У письмових запереченнях та усних поясненнях у судовому засіданні посилалася на безпідставність позовних вимог через сплив позовної давності та припинення іпотечного зобов'язання. Заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Банком та відповідачем [PERSON] 31 жовтня 2007 р. укладений кредитний договір №014/08-112/70292, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 69800 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 31 жовтня 2016 року включно та зі сплатою процентів у розмірі 12,2 % за користування кредитом. Кредитні зобов'язання за кредитним договором №014/08-112/70292 забезпечені договором іпотеки від 31.10.2007 р., укладеним між сторонами, посвідченим приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 31.10.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за №2250. Згідно розділу 9 кредитного договору, останній діє до повного погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п.7.2 іпотечного договору право іпотеки, та відповідно договір іпотеки припиняє чинність у разі припинення боргового зобов'язання забезпеченого цією іпотекою. Як вбачається з наданої сторонами копії рішення Доманівського районного суду від 13 квітня 2011 р., що набрало чинності 24 квітня 2011 р., у справі №2-171/2011 р. за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості, цим рішенням кредитний договір №014/08-112/70292 від 31.10.2007 р. достроково розірваний та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача 78 528,24 грн. Згідно частини 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. За ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір розривається у судовому порядку зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Аналогічна норма закріплена в п.7.2 іпотечного договору. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Зважаючи на те, що основне зобов'язання - кредитний договір рішенням Доманівського районного суду від 13.04.2011 р. розірваний, основне зобов'язання між сторонами припинене в силу ч.3 ст.653 ЦК України з 24.04.2011 р. За такого з 24.04.2011 р. припинене і похідне зобов'язання - договір іпотеки на підставі ст.ст.3, 17 Закону України «Про іпотеку» та п.7.2 договору іпотеки. З урахуванням зазначених положень законодавства нарахування позивачем заборгованості після розірвання кредитного договору та заявлення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки після припинення основного та похідного зобов'язань є безпідставним. Враховуючи матеріали справи та зазначені норми закону, суд вважає слушними заперечення відповідача [PERSON] проти позовних вимог позивача як в частині припинення договору іпотеки, так і в частині пропуску позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Зобов'язання за договором іпотеки припинилися 24 квітня 2011 р., позивач до суду з позовом звернувся 25.07.2014 р., тобто після спливу строку позовної давності, що також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають через відмову в задоволенні позову, тоді як понесені та документально підтверджені відповідачем [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. підлягають стягненню з позивача.

Outcome: approved