Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ земельної ділянки в натурі. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Тм №007018, вона та відповідач по справі, являються співвласниками, на праві спільної часткової власності в рівних частках, земельної ділянки, площею 9,2856 гектарів, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 1225486600:01:002:0384. Зазначена обставина підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ - 1213799592020, дата формування 12.06.2020 року. Проте, позивач не може самостійно розпорядитись належною йому часткою земельної ділянки, так як його частка земельної ділянки в натурі не виділена і знаходиться в масиві всієї земельної ділянки відповідно до визначених площі та меж. На сьогоднішній день вони не можуть дійти згоди з відповідачем щодо порядку управління та володіння земельною ділянкою в натурі, тому спір може бути вирішений судом. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач подав до суду також письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того, зазначив, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Тм №007018, позивач та відповідач по справі, являються співвласниками, на праві спільної часткової власності в рівних частках, земельної ділянки, площею 9,2856 гектарів, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 1225486600:01:002:0384, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ - 1213799592020, дата формування 12.06.2020 року. Проте, позивач не може самостійно розпорядитись належною їй часткою земельної ділянки, так як її частка земельної ділянки в натурі не виділена і знаходиться в масиві всієї земельної ділянки відповідно до визначених площі та меж. Крім того, на сьогоднішній день сторони у справі не можуть дійти згоди щодо порядку управління та володіння земельною ділянкою в натурі. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України без втрати цільового призначення майна. Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Томаківка», яке діє відповідно до кваліфікаційного сертифікату №011834 виданого відповідно протоколу Кваліфікаційної комісії від 27.11.2014 року №10 відповідно до чинного законодавства розробило варіант розподілу та можливості виносу в натуру (на місцевість) меж земельних ділянок. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості розподілу земельної ділянки із виділенням в натурі на місцевості, від 11 червня 2020 року, по варіанту розподілу з виділенням в натурі (на місцевості), можливо здійснити реальний розподіл, з виділенням в натурі на місцевості земельної ділянки,кадастровий номер земельної ділянки - 1225486600:01:002:0384: 1. земельну ділянку площею - 4,6428 га., що складає 1/2 частини від загальної площі 9,2856 гектарів, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення відповідно до КВЦПЗ А 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ); 2. земельну ділянку площею - 4,6428 га., що складає 1/2 частини від загальної площі 9,2856 гектарів, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення відповідно до КВЦПЗ 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] . Відповідно є технічна можливість поділу земельної ділянки з виділенням в натурі на місцевості кожній із сторін відокремленої частини земельної ділянки. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтересів інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на її користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved