Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2007 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 08.10.2017 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 48166,65 грн. Рішенням суду від 13.02.2014 року з відповідача на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 29302,59 грн., а тому станом на 08.10.2017 року розмір заборгованості відповідача становить 18864,06 грн. Зазначив, що також відповідач має сплатити штрафи в розмірі 500 грн. та 943,20 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором в сумі 20307,26 грн. та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових викликів за зареєстрованим місцем проживання, але до суду не зявився, клопотань про відкладення судового розгляду відповідач не подавав. Також відповідачем не поданий суду відзив на позов.. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.2007 року між сторонами, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 2% на місяць Вказані обставини підтверджуються копією анкети-заяви (а.с. 14). З наведеного вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст.ст. 207, 526, 527, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно зазначених положень закону кредитний договір укладається лише у письмовій формі і підписується сторонами. Відповідач, боржник за договором, зобовязаний добросовісно виконувати свої обовязки та повернути заборгованість по тілу кредиту, сплатити відсотки за користування. Відповідно до розділу 2.4-2.5. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, договір укладається в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобовязаний надати клієнту під підпис. Емітент зобовязаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку. Емітент зобовязаний забезпечити наявність у договорі таких умов: тип спеціального платіжного засобу; види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використанням спеціального платіжного засобу, правила та максимальний строк їх виконання; порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або не знижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування клієнта, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо); тарифи банку на обслуговування операцій з використанням спеціального платіжного засобу на момент укладення договору та порядок повідомлення клієнта про їх зміну; ліміти та/або обмеження за операціями з використанням спеціального платіжного засобу або платіжних додатків, реалізованих у спеціальному платіжному засобі (за наявності); право клієнта на одержання виписок про рух коштів за його рахунком та порядок їх отримання; порядок забезпечення емітентом та клієнтом безпеки під час користування спеціальним платіжним засобом; порядок розгляду спорів; відповідальність емітента та клієнта тощо. З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 08.10.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 48166,65 грн. З яких: 8419,84 грн.- тіло кредиту, 38946,92 грн. грн. - проценти за користування кредитними коштами, пеня та комісія 799,89 грн. З копії Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13.02.2014 року вбачається, що з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за даним кредитним договором, загальний розмір якої станом на 02.07.2013 року становив 29 302,59 грн.. Вказана заборгованість складалася з 8 419,84 грн.- заборгованість за кредитом; 18 111,20 заборгованість по процентах за користування кредитом; 900,00 заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 371,55 грн. - штраф (процентна складова). Будь-яких доказі на спростування заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 18419,84 грн., суду не надано. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що станом на 08.10.2017 року відповідач має заборгованість, щодо якої судом не прийняте рішення, у розмірі 18864,06 грн. Окрім того, відповідач за положенням Умов та правил надання банківських послуг має сплатити штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 943,20 грн. (процентна складова). Аналіз розрахунку заборгованості наданої позивачем (а.с. 8-9) та рішення суду від 13.02.2014 року (а.с. 13) дає підстави суду прийняти до висновку про те, що заборгованість у сумі 18864,06 грн. складається з заборгованості зі сплати процентів за період з 02.07.2013 року по 08.10.2017 року та пені/комісії. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту, позивачем розмір процентів нараховується виходячи з процентної ставки 30% річних (поточна заборгованість)/60 (56,4) % річних прострочена заборгованість. В той же час, за умова договору викладеними в Заяві (а.с. 14) сторонами договору погоджена процентна ставка 2% на місяць та будь-яких доказів на підтвердження погодження сторонами іншої процентної ставки суду позивачем не надано. Доводи позивача на те, що Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено право ПриватБанку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки, суд не може взяти до уваги оскільки, у супереч вимогам ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», вказані Умовами і правилами надання банківських послуг позичальником не підписані, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Виходячи з визначеного сторонами розміру процентної ставки (2% на місяць) розмір процентів за період з 02.07.2013 року по 08.10.2017 року із заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 8419,84 грн. становить 8636,68 грн. Розрахунки щодо нарахування пені/ комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг. Проте, як вже зазначав суд, зазначені умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Памятки, яка містить тарифи і основні умови кредитування, позивачем суду також не надано. При цьому суд зазначає, що рішенням суду від 13.02.2014 року на користь позивача вже стягнуто штраф 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 371,55 грн. - штраф (процентна складова). Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведеного вбачається, що доведений позивачем розмір заборгованості відповідача за договором станом на 08.10.2017 року становить 8636,68 грн, яка складається з боргу зі сплати процентів за період з 02.07.2013 року по 08.10.2017 року. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8636,68 грн. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 688 грн. (43 % від 1762 грн. судових витрат). На підставі викладеного,

Outcome: partial