Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.03.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строк дії картки. Підписавши заяву, відповідач підтвердив, що погоджується на те, що заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та банком кредитний договір. Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобовязання і не погасив борг, тому станом на 31.10.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 12\~462,22 грн. Дана сума складається з: 3799,00 грн. заборгованість за кредитом; 5879,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1713,97 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до умов п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 569,63 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с. 38). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, надали письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Відповідач визнав суму боргу та відсотки, а з іншими нарахуваннями не погодився категорично, тому просив відмовити в стягненні за недоведеністю. Відповідач просив врахувати, що є інвалідом другої групи, не працює, нерухомого майна у власності не має, є малозабезпеченою одинокою людиною похилого віку, тому також просив розстрочити виконання рішення суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н 22.03.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строк дії картки. Підписавши заяву, відповідач підтвердив, що погоджується на те, що заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та банком кредитний договір. Відповідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Универсальная, 55 дней льотного периода», базова відсоткова ставка на місяць складає 2,5 %; Розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше ніж залишок заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що йде за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: 1% від заборгованості, але не менше ніж 10 грн. на місяць, нараховується при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше ніж 50 грн. Штраф, при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, складає 500 грн. + 5% від суми позову; комісія за моніторинг неактивної картки в розмірі залишку коштів на картковому рахунку, але не більш ніж 10 грн. на місяць; комісія за безготівковий платіж 2% від суми операції; комісія за зняття готівки 3% від суми операції; процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75% (а.с. 6). Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобовязань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором від 22.03.2012 року №б/н станом на 31.10.2015 року становить 12\~462,22 грн. Дана сума складається з: 3799,00 грн. заборгованість за кредитом; 5879,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1713,97 грн. заборгованість за комісією; а також штрафів відповідно до умов п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, Довідки про умови кредитування: 500 грн. штраф (фіксована частина), 569,63 грн. (процентна складова). Станом на день розгляду справи заборгованість по кредитному договору відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 12\~462,22 грн. підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі. Заперечення представника відповідача щодо стягнення 1713,97 грн. суд вважає безпідставним, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку дана сума є комісією, а сплата комісії передбачена умовами кредитного договору. Також суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача щодо стягнення штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 569,63 грн. (процентна складова), оскільки сплата штрафів також передбачена умовами договору і відповідає положенням ст.ст. 546, 549 ЦК України. Враховуючи майновий стан відповідача - [PERSON] є інвалідом другої групи, потребує лікування, є одинокою особою (у шлюбі не перебуває), нерухомого майна у власності не має, отримує пенсію в мінімальному розмірі і є малозабезпеченою особою, в зв`язку з чим йому була надана безоплатна вторинна правова допомога, суд вважає можливим на підставі ст. 373 ЦПК України розстрочити виконання рішення суду, стягуючи з відповідача на користь позивача суму боргу рівними частинами по 250 грн. щомісяця.\~\~ Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, судові витрати в сумі 1378 грн., що понесені позивачем по оплаті судового збору, слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved