Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі за текстом - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 09 липня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 21844 грн. 86 коп., з яких: 8634грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом, 10243 грн. 71 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1450 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 1016 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 21844 грн. 86 коп. В судове засідання представник позивача Якимчискас С.Е. не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надав свою згоду щодо зміни кредитного ліміту за рішенням Банка та погодився з тим, що Банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 21844 грн. 86 коп., з яких: 8634грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом, 10243 грн. 71 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1450 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 1016 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved