Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТзОВ «Кредитні ініціативи») звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення з неї 84'671,63 грн. заборгованості за кредитним договором № 1901/0207/88-050 від 08 лютого 2007 року. В обґрунтування цих вимог вказує, що за вказаним правочином «ТАС-Комерцбанк» надало [PERSON] кредит в сумі 45'000 дол. США. ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. [INFO] позивачу стало відомо, що [PERSON] помер. Його спадкоємцем є відповідачка. 27 березня 2013 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Першої тернопільської нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців [PERSON] 08 вересня 2014 року позивач звернувся до [PERSON] з вимогою досудового врегулювання спору і сплати 87'394,30 грн. боргу за кредитним договором № 1901/0207/88-050 від 08 лютого 2007 року. Однак така його вимога залишилась не задоволеною, борг не погашений, що і змісило його звернутись до суду. Представник позивача у судовому засіданні вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась та не надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, хоча своєчасно повідомлялась про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Згідно з укладеним 08 лютого 2007 року кредитним договором № 1901/0207/88-050 (далі - Кредитний договір) та договором про внесення змін і доповнень до нього від 26 березня 2009 року, АКБ «ТАС-Комерцбанк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит у сумі 45'000 дол. США, на строк з 08 лютого 2007 року по 26 березня 2016 року, а позичальник зобов'язався виконувати свої договірні зобов'язання відповідно до умов договору, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% відсотків річних за весь строк фактичного користування кредитом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк», Банк), яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс», Фактор) укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. цього правочину Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28 листопада 2012 року між TOB «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. даного договору Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора і TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором. Як стверджує у позовній заяві представник ТзОВ «Кредитні ініціативи», кредитор умови Кредитного договору, в частині надання коштів, виконав. 11 жовтня 2009 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 12 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1315. Вказане стверджується фотокопією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12 жовтня 2009 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1281 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. [INFO] [PERSON] звернулась до голови Правління ПАТ «Альфа-Банк» з листом у якому просила списати пеню і штрафні санкції по Кредитному договору у зв'язку з відсутністю будь-якої інформації щодо погашення кредиту і по домовленості з Сведбанком не нараховувати проценти. Позичальник помер [INFO] Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. (ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Задля виконання вказаної вимоги закону, 27 березня 2013 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» надіслало на адресу Першої тернопільської державної нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців [PERSON] щодо виконання зобов'язань за Кредитним договором. В процесі обробки даної заяви заступник завідувача Першої тернопільської державної нотаріальної контори 23 квітня 2013 року надіслав позивачу лист-відповідь № 1011/01-16 у якому повідомив, що згідно відомостей із Спадкового реєстру № 33853513 від 23 квітня 2013 року, приватним нотаріусом тернопільського міського нотаріального округу Кашинською М.І. 08 квітня 2010 року було заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] за № 13/2010. У зв'язку з цим заява-претензія була переадресована до робочого місця вказаного приватного нотаріуса. 05 серпні 2014 року приватний нотаріус Кашинська М.І. повідомила ТзОВ «Кредитні ініціативи» про те, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], котра уже отримала право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться на [ADDRESS] Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 04 вересня 2014 року позивачем на адресу відповідачки було надіслано вимогу № 04092014/01 про досудове врегулювання спору у якій роз'яснено, що заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» за Кредитним договором становить 6'538,83 дол. США (87'394,3 грн.) і ці кошти слід повернути їй як його спадкоємцю, котрий прийняв спадщину. Однак ці вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» залишились не задоволеними. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст. 11 ЦПК України) Таким чином, у даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідачки, які підлягають захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості у зазначеній в позовній заяві сумі. Враховуючи, що представник позивача надає розрахунок заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом НБУ, що діяв на момент проведення ним обчислень боргу, тобто 06 жовтня 2014 року, зважаючи на те, що відповідачка не скористалась своїм правом на захист та не виявила щодо цього заперечень та враховуючи інтереси останньої, суд вважає за необхідне взяти за основу дані обчислення. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 846,72 грн. судового збору.

Outcome: approved