Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту, вказуючи, що 05 вересня 2006 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODS0RX09500022, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1709,40 гривень із сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання та не сплачувала платежі відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору. У зв'язку з викладеним вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом на загальну суму 24363,28 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання позивач сповіщався належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви позивач просить справу розглядати у відсутності його представника, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, ПриватБанк згоден на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення по справі. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 05 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (далі за текстом - Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODS0RX09500022 від 05.09.2006 року згідно умов якого Банк зобов'язується надати [PERSON] кредит в сумі 1709,40 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік, а відповідач зобов'язалася використовувати кредит за призначенням та повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №ODS0RX09500022 від 05.09.2006 року погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Правові наслідки порушення виконання зобов'язання Позичальником у даному випадку встановлені п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, яким передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову та п 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, яким встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Як встановлено судом, у порушення умов кредитного договору відповідач, своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала. Згідно розрахунків позивача, загальний розмір заборгованості, що виникла у результаті невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором №ODS0RX09500022 від 05.09.2006 року станом на 22.01.2014 р. становить суму у розмірі 24363,28 грн., яка складається з: - 5657,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 276,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 16792,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1136,35 грн. - штраф (процентна складова). Суд погоджується з розрахунками позивача та приймає їх, як належну підставу для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заявлених ним сум. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що право на повернення боргу позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved