Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач у червні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 11.10.2019 року уклали шлюб. Спільних дітей сторони не мають, спільна сумісна власність відсутня. Будинок, в якому проживає позивач подарований його батьками. У 2015 році померла дружина [PERSON] . У 2019 році позивач познайомився з відповідачем, яка через короткий час погодилась на спільне проживання, але за умови реєстрації шлюбу. Позивач хворіє на бронхіальну астму та гіпертонію, через що часто викликає швидку допомогу, що дратує відповідача. Часто [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні, але [PERSON] до нього не приїздить. Сімейне життя між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 11.10.2019 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №175. Ухвалою суду від 06.07.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, вважав неможливим збереження шлюбу через поведінку відповідача, яка висловлювалась сусідці про те, що він їй набридає, у періоди перебування позивача у лікарні виїжджає до свого будинку у с.Кириківка. Вже декілька місяців її немає за місцем проживання, майже не виходить на телефонний зв`язок, коли відповідає на телефонні дзвінки, то повідомляє різні місця перебування. Де наразі перебуває [PERSON] позивачу невідомо. Після того як відповідач дізналась про його звернення з цим позовом до суду, вона надсилає повідомлення з образами, погрозами про те, що він не доживе до рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідач у судові засіданні жодного разу не з`явилась про час і місце розгляду справи повідомлялась за місцем реєстрації (а.с.13, 19). Ураховуючи вимоги пункту 4 частини 8 статті 128, 131 ЦПК України [PERSON] вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду остання не надіслала, у поданій до суду копії консультативного висновку відсутні відомості про неможливість [PERSON] явки до суду та перебування на стаціонарному лікуванні. У надісланій відповідачем до суду заяві від 20.08.2020 остання заперечила про розірвання шлюбу до виплати позивачем 50000 грн. за десятимісячний догляд за ним та 200000 грн. за нанесення на думку [PERSON] їй моральної та фізичної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 11.10.2019 року було зареєстровано шлюб Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №175 (а.с.2). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи пояснення сторін, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим через відсутність добровільної згоди одного з подружжя на це, а тому враховуючи, що примушення позивача до збереження шлюбних відносин суперечитиме його правам та інтересам, шлюб між сторонами у цій справі необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Заперечення [PERSON] стосовно розірвання шлюбу до отримання нею від позивача відповідних коштів суперечить приписам Сімейного кодексу України, який забороняє примушування до збереження шлюбних відносин і визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Доводи [PERSON] не спростовують підстав розірвання шлюбу між сторонами в умовах відсутності добровільної згоди позивача на його збереження. На підставі викладеного та

Outcome: approved