Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

\~\~ \~\~Позивач у лютому 2013 р. звернувся до суду \~з позовом, який в ході розгляду було уточнено, до [PERSON], в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину по заповіту, видане [PERSON] 24.04.1974 р. за р.№ 1-2786 нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] Визнати частково недійсним договір дарування від 08.08.2000 р. посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1277. Визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1 / 4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська,б. 304. Стягнути з [PERSON] судовий збір 1000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.1970р. помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із 1/ 2 частини будинку № 304 по вул. Клочківській у м. Харкові. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були : позивач, його мати [PERSON], та брати: [PERSON], [PERSON] Спадщину фактично прийняли він та його мати, оскільки проживали разом з померлим до його смерті, а брати заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не подавали, спадковим майном не володіли. При цьому свідоцтва про право власності в порядку спадкування він не отримував. [INFO] померла його мати, [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON], який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, а 08 серпня 2000 року подарував його своєму синові \~?\~[PERSON] Крім того, позивач зазначив, що 1/4 частина указаного будинку належить йому у порядку спадкування, а тому [PERSON] не міг її успадкувати та відчужувати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення відповідно до змісту позовних вимог та наполягали на задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти позову та надали пояснення, з яких вбачається, що [INFO] померла баба відповідача -[PERSON], яка все майно заповіла своєму сину [PERSON] (батьку відповідача) . Десятою держаною нотаріальною конторою Дзержинського району м. Харкова 24.04.1974р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності за законом на будинок з надвірними будівлями, розташовані по вул. Клочківській, 304 в м. Харкові. За договором дарування від 08.08.2000 р. право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями було набуто відповідачем. Отже, позивач не має право на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, так як своєчасно не звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадкових справ. Третя особа в судове засідання не зявилась, надано суду лист про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 1970 помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із 1/ 2 частини будинку № 304 по вул. Клочківській в м. Харкові. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були [PERSON],[PERSON],[PERSON] та [PERSON] Спадщину прийняли [PERSON], позивач, та його мати, [PERSON], оскільки проживали разом з померлим до його смерті, а інші спадкоємці, які з ним не проживали, до нотаріуса із відповідними заявами не зверталися. Свідоцтва про право власності на 1/4 частину будинку № 304 по вул. Клочківській у м. Харкові в порядку спадкування [PERSON] не отримував. 26 липня 1973 р. померла [PERSON] Спадкоємцем за заповітом після її смерті є [PERSON] Після отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається із житлового будинку № 304 по вул. Клочківській у м. Харкові, він 08 серпня 2000 року подарував його своєму синові \~?\~ [PERSON] Позивач допитаний в судовому засіданні як свідок пояснив, що помер його батько [PERSON], він з матір*ю [PERSON] прийняли спадщину по 1/4 частин домоволодіння № 304 по вул. Клочківській в м. Харкові, оскільки проживали з [PERSON] на момент смерті останнього. Позивач та [PERSON] з заявами по прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не отримували. 26.07.1973 р. померла мати позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтво про право власності на спадщину. Про те, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла належну їй частину спірного домоволодіння [PERSON] позивач знав з 1973 р. До часу звернення до суду [PERSON] неодноразово звертався до нотаріальної контори, а також до адвокату для зясування його права на спадщину - частину домоволодіння № 304 після смерті матері. Зміст заповіту позивач не оспорює та згоден з ним. У 2012 р. люди сказали позивачу, що він немає права на будинок та живе там, лише зі згоди його племінника (відповідача). Копію свідоцтва про право на спадщину та копію договору дарування позивач побачив та прочитав у 2013 р. у матеріалах даної справи. Згідно зі ст. ст.\~71,\~75 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність),\~встановлюється в три роки.\~Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Відповідно до положень\~ст. 76 ЦК УРСР 1963 року\~перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа\~дізналася або повинна була дізнатися\~про порушення свого права. Статтею 80 ЦК УРСР 1963 року\~встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. У абз. 3 п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 «Про судове рішення»\~(чинної на час виникнення спірних правовідносин) судам роз'яснено, що, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не доведений. Позивач в судовому засідання неодноразово зазначив, що про наявність заповіту [PERSON] яким вона заповіла частину домоволодіння № 304 по вул. Клочківській в м. Харкові [PERSON] він знав з 1973 р., зміст заповіту не оспорює та згоден з ним. Відомостей, які б спростовували зазначене, відсутні. Неодноразове звернення позивачем до нотаріусів та адвокату, до предявлення даного позову до суду, для зясування питання про наявність у нього права на спадщину на частину домоволодіння № 304 після смерті матері [PERSON], свідчить про те, що позивач мав сумніви щодо наявності у нього такого права або припускав існування порушення права на спадщину. Позивач постійно мешкає у спірному домоволодінні. Дій, спрямованих на оформлення спадщини після смерті батька та матері позивач, не здійснював. Доказів того, що позивачу було не відомо про наявність свідоцтва про право на спадщину та договору дарування до 2013 р. матеріал справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з часу смерті [PERSON] позивач міг знати про порушене право на спадщину, у звязку з чим пропустив строк позовної давності без поважних причин, а тому позов задоволенню не підлягає На підставі викладеного,

Outcome: dismissed