Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2011р., укладеного з TOB «Союз - 3» він є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.10.2012р. за його позовом відповідачку виселено з належного йому нежитлового приміщення. Рішення суду набрало законної сили 15.11.2012 р. Вказаним рішенням суду встановлено, що ФОП [PERSON] займає належне йому нежитлове приміщення за усною домовленістю з арбітражним керуючим TOB «Союз - 3» Гайдуковим, але договорів з цього приводу ні з ким не укладала. Отримавши вимогу про звільнення приміщення відповідач її не виконала. Постановою Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по виселенню відповідачки, а 04.01.2013 р. вона звільнила це нежитлове приміщення. Оскільки протягом періоду з 22.07.2011 р. по 31.12.2012 р. відповідач за відсутності будь-яких правових підстав використовувала приміщення для власних цілей, тому зобов'язана відшкодувати всі доходи, які могла одержати від цього майна шляхом здачі його в оренду. Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої сума коштів, які неотримані з вини ФОП [PERSON] є упущеною вигодою. Для визначення розміру упущеної вигоди, яка підлягає стягненню з ФОП [PERSON], звернулися до оцінювача для розрахунку середньоринкового розміру орендної плати, яка пропонувалась на вторинному ринку нежитлових приміщень в центральних районах м. Суми за період з липня 2011 р. по грудень 2012 р. Згідно висновку спеціаліста від 31.03.2014р. №4, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], середній розмір орендної плати за період з ,серпня 2011р. по грудень 2012р. складала 176 грн./кв.м. Площа належного [PERSON] приміщення, яке безпідставно використовувала ФОП [PERSON], становить 64,1 кв.м. У зв'язку з викладеним розмір упущеної вигоди з серпня 2011р. по грудень 2012р. (17 місяців) становить: (64,1 кв.м х 176 грн/кв.м) х 17 міс. = 191 787,20 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду за безпідставне користування майном за період з серпня 2011 року по грудень 2012 року включно у розмірі 191 787 гривень 20 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов з наведених підстав підтримала у повному обсязі і просили задовольнити. Не заперечує проти вирішення справи при заочному розгляді. У судове засідання відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів при заочному розгляді. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 22.07.2011р. державну реєстрацію якого проведено 27.07.2011р. (а.с. 33 - 34). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.10.2012р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15.11.2012р., фізичну особу-підприємця [PERSON] виселено з нежитлового приміщення площею 64,1 кв.м., що знаходиться на першому поверсі двоповерхового будинку по [ADDRESS] (а.с. 7-8, 9). На примусове виконання вищевказаного рішення суду 04.12.2012 р. відкрито виконавче провадження (а.с. 10). 27.07.2011 р. арбітражний керуючий Гайдуков С.П. направив відповідачці вимогу про звільнення у строк до 04.08.2011р. нежитлового приміщення по [ADDRESS] (а.с.72). Відповідно до Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.10.2012р. та вбачається з матеріалів цивільної справи Зарічного районного суду м. Суми за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про виселення з нежитлового приміщення (справа № 2-899/12) відповідач дійсно займала нежитлове приміщення по [ADDRESS] за усною домовленістю з арбітражним керуючим, договорів з цього приводу ні з ким не укладала, проте оспорювала договір купівлі-продажу цього приміщення. Вищевказане рішення суду набрало законної сили 15.11.2012 р. 04.01.2013р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Товстим В.В. констатовано факт виконання рішення Зарічного суду м. Суми в повному обсязі, що підтверджується Актом державного виконавця. Тобто, відповідач вказане рішення суду виконала добровільно (а.с. 38). Відповідно до ст..317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 390 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Частиною 1 ст. 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно висновку спеціаліста від 31.03.2014р. №4, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], середній розмір орендної плати за період з ,серпня 2011р. по грудень 2012р. складала 176 грн./кв.м. Площа належного [PERSON] приміщення, яке безпідставно використовувала ФОП [PERSON], становить 64,1 кв.м. У зв'язку з викладеним розмір упущеної вигоди з серпня 2011р. по грудень 2012р. (17 місяців) становить: (64,1 кв.м х 176 грн/кв.м) х 17 міс. = 191 787,20 грн. /а.с.178-186/ Оскільки предметом спору є шкода, завдана внаслідок делікту - тобто упущена вигода, тому позовні вимоги про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] упущеної вигоди за безпідставне користування майном за період з серпня 2011 року по грудень 2012 року включно у розмірі 191787 грн.. 20 коп., підлягають задоволенню. Ні підставі вищевикладеного та

Outcome: approved