Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач та його представник просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача борг за договором позики від 01.09.2015 року в сумі 384891 грн.10 коп., три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання в сумі 3384 грн.93 коп., а всього - 388276 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідачка, отримавши від позивача позику в сумі 379324 грн., що було еквівалентно 16280 доларів США, зобовязалася частинами повертати позику по існуючому комерційному курсу на час повернення грошей, а саме з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року - по еквівалент 440 доларів США щомісячно, та не пізніше 01.09.2016 року еквівалент 11440 доларів США. Позивач надав відповідачці кошти в сумі 379324 грн., що підтверджується п.4.1 договору позики. Отримавши вказані кошти, відповідачка жодного платежу по поверненню позики не здійснила, на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно до п.2 вказаного договору позики позикодавець має право дострокового витребування всієї неповернутої суми цієї позики при простроченні позичальником сплати будь-якого з поточних платежів більш ніж на 5 днів. Позивач направляв відповідачці вимогу щодо погашення заборгованості, яка залишилася поза увагою відповідачки. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON], як позикодавцем, та відповідачкою [PERSON], як позичальником, 01 вересня 2015 року було укладено нотаріально посвідчений договір позики (а.с.5), відповідно до якого відповідачка, отримавши від позивача позику в сумі 379324 грн., що за згодою сторін було еквівалентно 16280 доларів США, зобовязалася частинами повертати позику по існуючому комерційному курсу на час повернення грошей, а саме з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року - по еквівалент 440 доларів США щомісячно, та не пізніше 01.09.2016 року повернути еквівалент 11440 доларів США. Факт отримання коштів в сумі 379324 грн. підтверджується п.4.1 вказаного вище договору позики, де зазначено, що зазначені в договорі грошові кошти позичальник отримала від позикодавця ще до підписання цього договору. Таким чином, позивач свої зобовязання про надання позики виконав в повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до пояснень позивача і його представника, на які не надійшли заперечення від відповідачки, остання жодного платежу по поверненню позики не здійснила. 18.01.2016 року позивач направляв на адресу відповідачки вимогу про погашення заборгованості за договором позики (а.с.7,8), однак ця вимога залишилася не задоволеною. Позивач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] 09.10.2015 року з заявою про направлення на адресу відповідачки повідомлення про невиконання нею зобовязання за договором позики і про погашення заборгованості за позикою. Вказаний лист направлявся нотаріусом на адресу відповідачки, яка його не побажала отримувати. Згідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до п.2 вказаного вище договору позики позикодавець має право дострокового витребування всієї неповернутої суми цієї позики при простроченні позичальником сплати будь-якого з поточних платежів більш ніж на 5 днів. Приймаючи до уваги, що відповідачка не сплатила позивачу не пізніше 01.10.2015 року еквівалент 440 доларів США, не пізніше 01.11.2015 року еквівалент 440 доларів США, не пізніше 01.12.2015 року еквівалент 440 доларів США, не пізніше 01.01.2016 року еквівалент 440 доларів США, з урахуванням вимог ст.ст.16, 525, 526, 530, 545, 626, 1046-1052 Цивільного кодексу України, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідачки на користь позивача не повернуту позику в сумі, еквівалентній 16280 доларів США по комерційному курсу, не виходячи за межі позовних вимог, що складає 384891 грн.10 коп. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до п.7 вказаного вище договору позики за прострочення виконання своїх зобовязань позичальник повинен сплатити на користь позикодавця штраф (пеню) в розмірі 3% від всієї суми за кожен день прострочення. З урахуванням викладеного суд стягує з відповідачки на користь позивача неустойку (пеню) за період прострочення з 01.10.2015 року по 15.01.2016 року, як про це просить позивач, не виходячи за межі позовних вимог, а саме суд стягує 3384 грн.93 коп. Розрахунок: 384891.10 * 3% =11546.733 11546.733/365 днів *107 днів = 3384 грн.93 коп.) У відповідності до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача суд стягує витрати позивача на сплату судового збору в сумі 3882 грн.77 коп. Всього з відповідачки на користь позивача суд стягує 392158 грн. 80 коп.

Outcome: approved