Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2002065952, зазначивши, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 2002065952 від 26.12.2012 року, згідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 340,00 грн. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості у зв'язку з цим утворилась заборгованість в розмірі 21 638,14 грн. Також згідно з умовами договору факторингу №18/12/2013 від 18.12.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало свої грошові права, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2002065952 від 26.12.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Виходячи з наведеного позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2002065952 в розмірі 21 638,14 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує розгляд справи в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2012 року між позивачем ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2002065952, згідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 15 340, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язань внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язань; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Непогашення відповідачем кредиту та несплата відсотків за користування кредитом є діями, які істотно порушують умови договору та вимоги ст. 525 ЦК України, яка передбачає недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2002065952 утворилась заборгованість в розмірі 21 638,14 грн. Згідно до ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно з умовами договору факторингу №№18/12/2013 від 18.12.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало свої грошові права, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2002065952 від 26.12.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Виходячи з вище наведеного, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не виконала, дана обставина вбачається із матеріалів справи, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 243, 60 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved