Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

позивач у серпні 2019 року звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.07.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ « ТМО « Ліко- Холдінг» був укладений договір страхування наземного транспорту № 228/16-Т/Ц1, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Audi Q7», номерний знак [NUMBER] . 08.04.2017року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Scania», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2017 р. [PERSON] , визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. В результаті якої автомобіль «Audi Q7», номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Представник ТОВ « ТМО « Ліко- Холдінг» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі рахунку - фактури № 37041416 р., Товариству було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 138 365 грн. 72 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДА « СК Альфа- Гарант», позивач звернувся з відповідною регресною вимогою про відшкодування сплаченої позивачем суми страхового відшкодування, проте, в межах ліміту передбаченого Полісом, ТДА « СК Альфа- Гарант» було виплачено на користь позивача кошти на загальну суму 90 000,00 грн. У зв`язку з чим, різниця суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача становить 38365,72 грн., проте, просить суд стягнути з відповідача кошти в рахунок суми страхового відшкодування в порядку регресу 38365,72 грн. та судовий збір. Ухвалою від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 08.04.2017року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Scania», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2017 р. [PERSON] , визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. В результаті якої автомобіль «Audi Q7», номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що 19.07.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ « ТМО « Ліко- Холдінг» був укладений договір страхування наземного транспорту № 228/16-Т/Ц1, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Audi Q7», номерний знак [NUMBER] . Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДА « СК Альфа- Гарант», позивач звернувся з відповідною регресною вимогою про відшкодування сплаченої позивачем суми страхового відшкодування, проте, в межах ліміту передбаченого Полісом, ТДА « СК Альфа- Гарант» було виплачено на користь позивача кошти на загальну суму 90 000,00 грн. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Представник ТОВ « ТМО « Ліко- Холдінг» звернувся із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування та на підставі рахунку - фактури № 37041416 р., Товариству було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 138 365 грн. 72 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. На підставі рахунку - фактури № 37041416 р., Товариству було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 138 365 грн. 72 коп. Згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування перейшло право вимоги до відповідача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу 38365,72 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved