Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним.14 листопада 2016 року [PERSON] , позивачем у справі,було передано відповідачу, [PERSON] , в якості позики 743 000 (сімсот сорок три тисячі) доларів США. Згідно з умовами укладеного сторонами договору позики позичальник, відповідач у справі, зобов`язався повернути позикодавцеві, позивачу у справі, суму боргу до 30 квітня 2017 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником було видано позикодавцеві розписку від 14 листопада 2016 року в якій зафіксовано умови позики та якою підтверджується факт отримання ним зазначеної грошової суми в іноземній валюті. доларах США. В установлений у розписці строк позичальник не повернув позикодавцеві суми позики. За таких обставин просить суд стягнути з [PERSON] 20 168 066 грн. 30 коп. основного боргу та 1 810 152 грн. 90 коп. 3% річних за весь час прострочення грошових зобов`язань за договором позики. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12.05.2020р. відкрито провадження у справі та в порядку положень ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України та згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм відповідну оцінку вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір позики грошей, що підтверджується розпискою, виданою [PERSON] , згідно з якою позичальник, [PERSON] , отримав в борг від позикодавця, [PERSON] ,грошові кошти в іноземній валюті, доларах США, у сумі 743 000 (сімсот сорок три тисячі) доларів США, а позичальник [PERSON] зобов`язався повернути позикодавцеві, [PERSON] суму позики до 30 квітня 2017 року. За приписами ст. за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як зазначено у позовній заяві представник Відповідач, [PERSON] , не повернув позивачу суму позики упродовж встановленого договором позики строку, а отже з 01 травня 2017 року сума боргу є простроченою. Під час розгляду справи доказів зворотного не було отримано. Також не було отримано і доказів належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики. За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За розрахунком наданим представником позивача, з огляду на те, що на день подачі позову офіційний курс долара США (100 доларів США - 2 714,41 грн.) сума основного боргу становить 20 168 066 грн. 30 коп. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення основного боргу у розмірі зазначеному у позовній заяві. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно з нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних, за розрахунком представника позивача, який було перевірено під час розгляду справи, становить 66 686 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят шість) доларів 79 центів США, що в гривневому перерахунку становить суму у розмірі 1 810 152,90 грн. - сума процентів в гривнях, яка підлягає стягненню з відповідача). Зважаючи на те, що на день вирішення спору по суті не отримано доказів, які б свідчили про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позиики, суд вважає за можливе задовольнити і вимогу [PERSON] щодо стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 01.05.2017 р. по 27.04.2020 р. у сумі 1 810 152 грн. 90 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved