Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 11.05.2014 року відбулося ДТП за участю автомобілів «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля «Деу Ланос» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] - відповідача у справі. Позивач зазначала, що згідно Постанови про адміністративне правопорушення від 03.06.2014 року відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач зазначала, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії ПРАТ СК «Арсенал- Страхування», згідно Полісу серії АС /9968622 від 13.03.2014 року. Позивач зазначала, що внаслідок ДТП було пошкоджено та фізично знищено її транспортний засіб «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER], та згідно Звіту визначення вартості матеріального збитку від 01.07.2014 року сума майнової шкоди становить 77652,90 грн, а тому позивачу завдано майнову шкоду внаслідок ДТП з вини відповідача на суму 77652,90 грн. Позивач зазначає, що в межа страхової суми 50000 грн, за її заявою на підставі вказаного Звіту ПРАТ СК «Арсенал- Страхування», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача на підставі поданих документів їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 351,84 грн., що підтверджено відповідною випискою. Позивач зазначає, що різниця між розміром заподіяної шкоди та розміром проведеної виплати страховою компанією становить 35 301,06 грн. Позивач зазначає, що також нею було понесені інші витрати у зв»язку із ДТП, а саме послуги евакуатора на суму 575 грн, що підтверджено квитанціями; витрати на медичне обстеження на загальну суму 530,00 грн, що підтверджено відповідним актом; витрати на придбання ліків за рекомендацією лікаря на загальну суму 103,60 грн.,що підтверджується чеками; замовлення експертизи визначення вартості матеріального збитку на загальну суму 1000,00 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 3400,40 грн, що підтверджено розрахуноком; та витрати на встановлене додаткове обладнання на автомобіль «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено доказами на загальну суму 4450,00 Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, отриманими нею травмами,проходження обстежень та лікування, що вплинуло на виконання нею своїх службових обов»язків та результати роботи, порушення звичного способу життя у зв»язку із відсутністю транспортного засобу з урахуванням її стану здоров»я їй було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 25000,00 грн, а тому просить суд позов задовольнити. Відповідач у справі проти позову заперечував частково, надав письмові заперечення проти позову (а.с.72-80) просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав визначених у запереченні.Відповідач був згодний виплатити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію трансппртного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, в решті позовних вимог позов не визнав. Суд заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази подані до матеріалів справи, встановив наступне. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2014 року по справі №3/759/2887/14 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке мало місце 11.05.2014 року за участю сторін у справі та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП( а.с.6). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії ПРАТ СК «Арсенал- Страхування», згідно Полісу серії АС /9968622 від 13.03.2014 року ( а.с.5). Судом встановлено, що внаслідок ДТП було пошкоджено та знищено транспортний засіб позивача «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER], та згідно Звіту визначення вартості матеріального збитку від 01.07.2014 року сума майнової шкоди становить 77652,90 грн; ринкова вартість транспортного засобу на день складенні висновку становить 75451,84 грн. (а.с.9-38). Судом встановлено, що в межа страхової суми 50000 грн, за заявою позивача на підставі вказаного Звіту ПРАТ СК «Арсенал- Страхування», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача на підставі поданих документів їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 351,84 грн., що підтверджено відповідною випискою ( а.с.39). Відповідно до ст. З Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та'або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювана шкоди. Таким чином ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», як Страховик Відповідача за Полісом ОСЦПВ № АС/9868622, взяло на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, яка буде заподіяна в результаті ДТП майну третіх осіб - в даному випадку - майну позивача в межа страхової суми 50000 грн, за заявою позивача на підставі вказаного Звіту ПРАТ СК «Арсенал- Страхування», на підставі поданих документів їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 351,84 грн., що підтверджено відповідною випискою ( а.с.39). Згідно ч. З ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням ). Судом встановлено, що внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER], та згідно Звіту визначення вартості матеріального збитку від 01.07.2014 року сума майнової шкоди становить 77652,90 грн; ринкова вартість транспортного засобу на день складенні висновку становить 75451,84 грн. (а.с.9-38), а тому порядок відшкодування збитків має здійснюватись відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Умовами п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 .11.2003 року № 142/5/2092, ринкова вартість КТЗ - це вартість за яку можливе відчуження КТЗ на ринку подібного КТЗ на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Згідно п. 2.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 .11.2003 року № 142/5/2092, утилізаційна вартість КТЗ - грошова сума, яку передбачається одержати від продажу непридатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 42351 (сорок дві тисячі триста п'ятдесят одна) гривня, 84 копійки, що підтверджується випискою ПАТ АБ «Укргазбанк» від 10.07.2014 року № 26257000702540-980. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми за договором страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку. Згідно п. З ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Таким чином ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», як страховик Відповідача, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі прямих збитків,частково, в межах страхової суми. Суд не погоджується із твердженнями відповідача та його представника, що «фактичний розмір шкоди» і «розмір страхової виплати», за своїм змістом і числовим значенням є поняттями рівнозначними, оскільки страхова виплата виплачується в межах та розмірі визначеному Договором (Полісом), а фактичний розмір шкоди може перевищувати фактичний розмір завданого матеріального збитку. Під відшкодуванням збитків у повному обсязі необхідно розуміти, що такий обсяг має бути рівнозначним обсягу заподіяної особі шкоди. Згідно п. 22 1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до змісту ст. 28 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, -це шкода, пов'язана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно раніше згаданого п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію трансппртного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні позивачка визнала, що транспортний засіб «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER] з вини відповідача є знищеним, а тому просить суд відшкодувати їй різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію гранспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд погоджується із такими твердженями позивача та вважає, що з відповідача необхідно стягнути різницю між вартістю транспорного засобу 33100 грн. та витрати на евакуацію транспортнрго засобу з місця ДПТ, що підтверджено документально у розмірі 575,00 грн.Всього на суму 33675,00 грн. Судом встановлено, що згідно з Актом про надані медичні послуги від 12.05.2014 року, на суму 530 (п'ятсот тридцять) гривень, 00 копійок, та фіскальним чеком від 12.05.2 314 року № 1876, на суму 103 (сто три) гривні, 80 копійок, позивачка зверталася до медичних установ з метою проходженя обстежень та призначення лікування ( а.с.41-46). У судовому засідані позивачка повідомила суду, що не зверталася до страхової компанії, де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв»язку із лікуванням потерпілого, доказів не надавала. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого. Умовами п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілоговідшкодовуються обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Положеннями ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки», непред'явлення вимог до страховика, за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика, с підставою для відмови в позові до завдавана шкоди у відповідному розмірі. А тому позовні вимоги в частині стягненя вират на лікування у розмірі 530 (п'ятсот тридцять) гривень та 103 (сто три ) гривні, 80 копійок задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 86 від 01.07.2014 року позивач понесла витрати на проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Позивач не надала суду доказів та не повідомила про підстави звільнення від доказування чи виконала ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вимоги ст. 34 «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чи з»являвся представник вказаної страхової компанії на місце страхового випадку або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків та з яких причин потерпілий сам обрав аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Також позивач згідно вимог п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України відшкодовуються виключно витрати пов»язані з проведенням судових експертиз, т.б. призначених за ухвалою суду в межах розгляду справт., а тому позовні вимоги в чстині стягненя з відповідача витрат про надання звіту з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 1000,00 грн., відшкодуванню не підлягають. Судом встанновлено, що згідно позовних вимог згідно позивачем понесені витрати на встановлення додаткового обладнання, в розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п'ятдесят) гривень, 00 копійок, що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.09.2011 року № УЗН 166873. та витрати в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, 00 копійок, що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.11.2012 року № УЗН 185190.( а.с.51,52). Проте до таких тверджень суд ставиься критично, оскільки відповідно до Протоколу огляду транспортного засобу від 14.05.2014 року № 267/1, будь-яких зауважень, щодо його неправильності чи неповноти, Позивачем внесено не було. Крім того, згідно п. 4.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 .11.2003 року № 142/5/2092. оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об'єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до змісту ст. 28 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно п. 31.1 ст. 31 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. А відтак, саме на Страховика Відповідача - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Законом України «Про ОСЦПВ» покладено обов'язок здійснити відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого. В даному випадку це збитки, завдані внаслідок пошкодження додаткового обладнання встановленого на автомобілі, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості встанвленого додаткового обладнання у розмірі 4450,00 грн. задоволенню не підягають. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, а саме порушення ним Правил дорожнього руху, було знищено її транспортний засіб «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER], який не підлягає ремонту, її було госпіталізовано до лікарні, завдано шкоду її здоров»ю. Позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача було порушено її ритм життя, внаслідок ДТП її б було доставлено до медичного закладу, після цого випадку у неї погане самопочуття, вона була змушена звертатися до лікарів та проходити медичне обстеження. Позивач зазначала, що за час її дікування збоку відповідача, який визнаний винним у ДТП, не надійшло жодної психологічної підтримаки чи вибачення за його неправомірні також ним не було запропоновано матеральну допомогу на лікування.. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайновор шкоди» № 4 від 31.03.1995 рокувстановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач вважає, що розмір визначеної нею моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн. з відповідача відповідає його зухвалій поведінці, який внаслідок знищення її транспортного засобу, отримав штраф у розмірі 340 грн, та продовжує користуватись своїм транспортним засобом, а вона була змущена відновлювати свій стан здоров»я, звертатися до медичних закладів, нервувати проходячі обстеження та лікування за власний рахунок, звертатися до адвокатів для отримання правової допомоги, звертатися до суду, що порушило її звичний спосіб життя. Відповідно до ч. З ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдана моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідіно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно ві вини фізичної особи, яка її завдала: якщо шкоду завдано ушкодженням здоров»я внаслідо дії джерела підвищеної небезпеки, а тому суд вважає що в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки доведений з боку позивача та не спростовані вказані доводи з боку відповідача та не потребують надання додатково психологічного дослідження. З метою недопущення порушень щодо перевищення фактичного розміру шкоди, фактичному розміру завданого матеріального збитку, суд дійшов висновку, що після виконання рішення суду з боку відповідача [PERSON],[INFO],ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого за адресою [ADDRESS], - позивач [PERSON],[INFO], зареєстрованої за адресою : [ADDRESS] має передати автомобіля марки «Део Матіз» д.н.з. [NUMBER] відповідачу, попередньо знявши його з реєстраційного обліку. Про що не заперечував позивач. Судом встановлено, що згідно позовних вимог позивач понесла витрати на правову допомогу, що складають 3410 (три тисячі чотириста десять) гривень, 00 копійок, ( а.с.48-50) на підставі Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг, послуг адвоката в цивільному процесі, укладеного 19.05.2014 року з адвокатом [PERSON] Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Також суд зазначає, що згідно ст. 79 КПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення із матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України» розмір щомісячної мінімальної заробітної плати встановлено у розмірі 1218 грн.00 коп, 40% від цього розміру становить 487,20 грн. Так згідно розрахунку представника позивача ( а.с.48-50) позивач витратила на отриану правову допомогу 3410 грн.40 коп., що не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу. А тому суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодування, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог згідно ст. 79-88 ЦПК України, що підтверджені документально ( а.с.50,54,64). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial