Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач у червні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Тростянецької міської ради Сумської області від 16.05.2018 №3246 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу позивач не чинив. У 2002 році відповідач забрав всі свої речі та виїхав на постійне місце проживання в Росію, де отримав вид на проживання, створив сімю та має постійне місце роботи. Відповідач повертатися до України не планує. Через реєстрацію відповідача в його квартирі він не може отримати житлову субсидію. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Ухвалою суду від 14.06.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] пояснив, що відповідач є його сином та він не проживає в квартирі позивача, виїхав більше 10 років на постійне місце проживання м.Санкт-Петербург, повертатись не планує, його реєстрація в будинку перешкоджає позивачу в отриманні субсидії. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.23, 29). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 18.12.2002 року (а.с.8). Відповідач є сином позивача і з 29.07.1998 року зареєстрований у [INFO] (а.с.9-12, 16). Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу, підтверджується довідкою, голови ОСББ «Тростянчанка» (а.с.13). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідками позивача, добре знають його родину та сина [PERSON]. На цей час позивач у квартирі проживає у двох з дружиною [PERSON], а його син близько 10 років не проживає у цій квартирі, оскільки виїхав до Росії на постійне місце проживання. Вирішуючи \~заявлену позивачем\~вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач є членом сімї позивача, він не проживає у спірній квартирі понад 10 років, його особисті речі в неї не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин його не проживання в цій квартирі не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №66 по вул.Л.Татаренка, 77 у м.Тростянець Сумської області. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з відповідача на користь останнього слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved