Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Романенко Т.М. позовні вимоги підтримала і пояснила,що [PERSON] відповідно до договору №б/н від 31.12.2008 року отримав кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Вказана сума кредиту була отримана відповідачем, адже тільки йому було відомо пінкод,який поступає клієнту на його мобільний телефон,однак своє зобов»язання про погашення кредиту не виконує і станом на 31.03.2015 року має заборгованість 11167 грн.57 коп,яка складається з 5683,09 грн заборгованості за кредитом,4014 грн 60 коп. заборгованість за процентами,700 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 250 грн фіксована складова та 519,88 процентна складова. Представник відповідача адвокат Єпур В.І. позов не визнав і пояснив,що [PERSON] вказаного кредитного договору не підписував,кредитних коштів не отримував. Коли йому стало відомо,що з його пенсії утримують суми на погашення кредитного договору,звертався в правоохоронні органи з заявою про вчинення шахрайства. Просив призначити почеркознавчу експертизу,для чого витребувати у позивача оригінал кредитного договору. В задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши представників сторін,дослідивши матеріали справи слід прийти до наступних висновків. Як передбачено ст.526,527,530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.Згідно з вимогами ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами та за ст.610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов»язання за даним договором. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/кредитодавець/ зобов»язується надати грошові кошти/кредит/ позичальнику в розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.6,5 Умов та правил надання банківських послуг-позичальник зобов»язаний погашати заборгованість, на умовах,передбачених договором. Згідно з п.п.6,6 Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу банку, виконати зобов»язання з повернення кредиту/ у тому числі і простроченого кредиту- овердрафту/, оплати винагороди банку. Власник картки зобов»заний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згід з п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови,які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимогами ст.549 ЦК України штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»зання.Ця сума визначається кредитодавцем у анкеті-заяві, з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору,-при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»зань,передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн+5% від суми позову. Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи, 31.12.2008 року укладено кредитний договір між сторонами по справі/ а.с.10/, за яким [PERSON] отримав право на кредит з встановленим кредитним лімітом 600 гр. Означений документ має підписи сторін,печатку установи банку. Відповідно до вимог ст.204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину,доки він не буде судом визнаний недійсним. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.12.2008 року укладеного між банком та [PERSON] станом на 31.03.2015 року за цим договором рахується заборгованість на загальну суму 11167 гривень, в тому числі за тілом кредиту 5683,09 грн. В установленому законом порядку даний правочин недійсним не визнано, зустрічного позову про визнання означеного договору недійсним, як укладеного поза волею [PERSON] не заявлено. В ході слухання справи відповідач заявляв клопотання про витребування оригіналу договору про надання кредиту, про призначення почеркознавчої експертизи,згідно якої мав довести,що підпис на означеному вище документі йому не належить. Суд надав з 04 листопада 2015 року до 14 березня 2016 року достатній час відповідачу [PERSON] для надання усіх необхідних додаткових вільних зразків почерку, але 14 березня 2015 року представник відповідача заявив про відмову надати вільні зразки почерку і підписів, оскільки таких документів не має в наявності,однак знову заявив про необхідність проведення почеркознавчої експертизи,для чого необхідним є витребування оригіналу кредитного договору. Відповідно до Методики судово-почеркознавчої експертизи/схвалено КМР ДНДЕКЦ МВС України протокол від 20.04.2007 року №19/ під час призначення почеркознавчих експертиз у розпорядження експерта повинні бути надані зразки підпису особи,яка підлягає ідентифікації а самовільні зразки підпису за можливістю слід надавати не менше ніж на 15 документах,які максимально приближені до умов та часу виконання досліджуваного документу, експериментальні- не менше 5-8 аркушів, на кожному з яких повинно бути розміщено від 20 до 30 підписів. Вільні та експериментальні зразки буквеного тексту не менше ніж 15 аркушів,записів друкованими буквами- не менше 15 сторін стандартного формату. Згідно з п.11.2 інструкції про призначення та проведення судових експертиз,затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5/ із змінами від 30.12.2004 року/ експерту забороняється самостійно збирати матеріали,які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи,якщо вони в наданих йому матеріалах надані неоднозначно». На підставі викладених вище вимог експертів щодо матеріалів, необхідних для проведення почеркознавчої експертизи,суд встановив,що за таких обставин проведення почеркознавчої експертизи не можливе та з метою розгляду справи в межах розумного строку розгляду, відмовив у повторному направленні цивільної справи на експертизу і прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків від ухилення в участі у проведенні експертизи відповідача [PERSON] Відповідно до ст.146 ЦПК України суд визнає факт ненадання усіх необхідних матеріалів відповідачем [PERSON] підставою для визнання того,що він не довів свою позицію,що договір з «Приватбанком» ним не укладався. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини,на які вона посилається. Як вбачається з виписки по рахунку клієнта [PERSON] кредитна картка ним активована, адже тільки йому було відомо пінкод до картки. Кредит отриманий в лютому 2014 року, часткове погашення якого відбулося в березні 2014 року,шляхом автоматичного списання з суми пенсії,що передбачено укладеним договором. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2014 року за заявою [PERSON] проводилася перевірка щодо питання, оформлення кредиту без дозволу клієнта, однак означена заява перевіркою слідчого органу не підтвердилася. За таких встановлених обставин слід прийти до висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, судові витрати- стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved