Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач через свого представника 1.09.2020р. подано до суду позов до Одеської міськради, КП «Агенція державної реєстрації» та визначив третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , у якому просив скасувати рішення державного реєстратора, КП «Агенція державної реєстрації» Дунай Х.Б. про право власності №27280420 яке було зареєстроване за [PERSON] щодо будинку [ADDRESS] . Позов вмотивовано тим, що вона, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] біли співвласниками будинку [ADDRESS] в різних частках. В подальшому у 2019р. позивач дізналася, що без згоди усіх співвласників будинку [PERSON] зробив виділення у самостійний будинок, разом з самочинно збудованими об`єктами, з присвоєнням окремої адреси № [NUMBER] свої частини будинку, при цьому резервування адреси в КП «Право» здійснено не було. Вважає, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] отримав у власність всі будівлі та споруди, розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали іншим співвласникам будинку, у тому числі і самочинно збудовані. За клопотанням сторони позивача судом залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору власника будинку [ADDRESS] [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити. Представник третіх осіб [PERSON] та Ніколаєва з позов погодився. Представник Одеської міської ради проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що Одеська міськрада не є належним позивачем у справі. Свого представника КП «Агенція державної реєстрації» до суду не направила. Представник третьої особи Щамбури адвокат Перова К.Ю. у судове засідання повторно не явилася, двічі направляла заяви про відкладення розгляду справи, однак суд не знайшов поважності для відкладення розгляду справи та вважає її неявку неповажною. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власницею 1/3 частини будинку [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] належать по 1/6 його частині. До 31.07.2018р. [PERSON] належала також 1/3 його частка. 31.07.2018р. державним реєстратором КП «Агенція державної нерухомості» Дунай Х.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №42317242, запис про право власності №27280420 в Державному реєстрації прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] прав власності на житловий будинок [ADDRESS] . Під час розгляду справи право власності на будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . У 2019 році [PERSON] помер. Відповідно ч.2 ст.48 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як вбачається зі змісту ст.51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача або ж його залучення до участі у справі, повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним або ж залучення такого з власної ініціативи. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Пленум Верховного Суду України у п.8\~постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Розгляд справи з неналежним відповідачем або за відсутності всіх належних відповідачів позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог по суті в повному обсязі. За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Сторона позивача вмотивувала пред`явлення позову до Одеської міськради тим, що [PERSON] помер у 2019р. та відсутні дані про його спадкоємців, тому належним відповідачем у справі вважала саме Одеську міськраду. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Зі змісту та предмету позовної заяви не зазначено, яким чином саме Одеська міська рада порушує законні права та інтереси позивача. Судом встановлено, що за життя [PERSON] здійснив відчуження будинку [ADDRESS] - [PERSON] . В даному випадку належним відповідачем має бути саме третя особа - власник нерухомого майна - будинку [ADDRESS] - [PERSON] . Крім того, суд зазначає, що державний реєстратор або підприємство чи установа у якій він виконував свої обов`язки реєстратора та прийняв оспорювань рішення, не є належним відповідачем у даній справі. Таким чином, оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі в зв`язку з тим, що заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України, тому за результатами розгляду такої справи, суд повинен відмовити в позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Outcome: dismissed