Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Кримського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №79-07Ф від 04.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит на поточні потреби у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 19% річних, терміном повернення по 30.09.2010 року. Відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховуються відсотки. Крім того, з метою забезпечення виконання Позичальником кредитних зобов'язань за договором, між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким поручитель [PERSON] зобов'язалася нести солідарну з Позичальником відповідальність за виконання ним зобов'язань за кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв'язку з чим, станом на 26.10.2013 року, у нього перед Банком створилася заборгованість на загальну суму 15017, 58 грн., яку і просить позивач стягнути на свою користь солідарно з відповідачів. Представник позивача ПАТ КБ «Хрещатик» у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява представника із проханням про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, надає згоду на розгляд справи у заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими документами в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу з ухваленням по справі заочного рішення в порядку ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі даних та доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що 04.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Хрещатик» та [PERSON] укладено кредитний договір №79-07Ф. Відповідач [PERSON] отримав від Банку кредит на загальну суму 35000 грн. на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту по 30.09.2010 року, що передбачено п.1.1. Кредитного договору (а.с. 7-9). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п.1.3. Договору кредиту, позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, передбачені цим Договором, сплатити Банку відсотки за користування кредитом і комісії у розмірі та порядку, передбачених цим Договором, та повернути Банку суму кредиту в порядку і строки, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, погашення кредиту здійснюється по 30 вересня 2010 р. відповідно до графіку: щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з жовтня 2007 р. по серпень 2010 р. по 973,00 грн., а по 30 вересня 2010 року - 945,00 грн. на рахунок №22038840100541 або інші рахунки, відкриті Банком для обліку простроченої та сумнівної заборгованості. Відповідно до п.п.4.1., 4.3. Договору кредиту, відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити відсотки у розмірі 19% річних. Відсотки за користування кредитом нараховуються Банком щомісячно, починаючи з виникнення позичкової заборгованості з жовтня 2007 р, за фактичний термін користування кредитом з урахуванням суми заборгованості, діючої процентної ставки та фактичної кількості календарних днів у році до дня остаточного погашення кредиту і сплачуються Позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховуються відсотки, з жовтня 2007р. П.5.3.2., 5.3.4. Кредитного договору, [PERSON] зобов'язався, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірах і в порядку передбачених цим Договором. У випадку прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користування кред повернути банку основну суму кредиту з урахуванням індексу інфляції, який мав місце у пі прострочення, сплатити прострочені відсотки та пеню за прострочку повернення кредиту та сплатити відсотки у розмірах та порядку, передбачених цим Договором. Згідно з п.п. 6.2.1. Кредитного договору у випадку простроченні терміну повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконував, відповідно до наданого розрахунку заборгованості перестав погашати належним чином кредит, в зв'язку з чим, у нього станом на 26.10.2013 року перед Банком утворилася заборгованість у розмірі 15017 грн. 58 коп., яка складається з: 8275 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 1204 грн. 40 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 4836 грн. 25 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 594 грн. 24 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 107 грн. 69 коп. - відсотки за користуванням кредитом з 01.09.2013р. по 25.09.2013р. Дані обставини підтверджені розрахунком заборгованості, наданим позивачем. З наданим розрахунком суд погоджується (а.с.16). Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за цим договором між Банком та відповідачем [PERSON] 04 жовтня 2007 року укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалася солідарно відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним договором (а.с.10). Ч.1 ст. 554 ЦК України визначено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Пунктами 2.2. вищевказаного договору поруки [PERSON] зобов'язалася, отримавши повідомлення Банку про факт невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором повідомити про це [PERSON], та протягом 5-ти днів з дня, наступного за отриманням повідомлення, перерахувати Банку суму заборгованості відповідно до розрахунку Банку. Такий обов'язок настає і тоді, коли Банк вимагатиме дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів за договором. Намагаючись вирішити питання про погашення заборгованості за кредитним договором №79-07Ф від 04.10.2007р., Банк звертався до відповідачів з вимогами погасити виниклу заборгованість з попередженням про стягнення заборгованості у встановленому законом порядку: до відповідача [PERSON] - із повідомленнями: №06/173-2 від 09.02.2009р., №06/557-1 від 16.04.2009р; до відповідача [PERSON] - із повідомленнями №06-173-1 від 09.02.2009р., №06/557-2 від 16.04.2009р. (а.с.11-14). Але відповідачі ці повідомлення проігнорували, відповіді до позивача не надіслали, заборгованість по кредиту - не погасили. ВАТ КБ «Хрещатик» у згодом змінив організаційно-правову форму на ПАТ КБ «Хрещатик». За викладених та встановлених обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача Банку про стягнення кредитної заборгованості до відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, у відповідача перед ПАТ КБ «Хрещатик» існує загальна заборгованість за наведеним кредитним договором у розмірі 15017 грн. 58 коп. - сума, яка, на підставі вищевказаного, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Хрещатик». Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь ПАТ КБ «Хрещатик» підлягають стягненню порівну документально підтверджені судові витрати, пропорційно до стягнутої суми, а саме: судовий збір у загальному розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 543, 544, 590, 611, 612, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved