Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач СТОВ «Іскрене» звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник Костенко О.В. і просив визнати договір оренди земельної ділянки №104/90 від 20 червня 2014 року між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» та [PERSON] недійсним, скасувати реєстрацію іншого речового права №6589110 та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що 29 липня 2011 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Іскрене» укладено договір оренди землі №244, згідно якого в оренду передається земельна ділянка площею 2,90 га, що знаходиться в адміністративних межах Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належить орендодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. 01 червня 2012 року вказаний договір був зареєстрований у Шполянському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено відповідний запис за №712570004000356. Договір укладено на 10 років. Згідно акту прийому-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку, спірних питань виявлено не було. Договір і акт підписані орендодавцем і орендарем та скріплені печаткою орендаря. Згідно п. 29 договору оренди орендодавець зобов'язаний не вчиняти дії, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Строк дії договору оренди землі закінчується 01 червня 2022 року. Даний договір не був розірваний та є чинним і на даний час. Однак, позивачу стало відомо, що відповідачкою [PERSON] було передано земельну ділянку площею 2,90 га, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], в 2014 році в оренду ТОВ «Українські Аграрні Традиції» та проведено реєстрацію іншого речового права за ТОВ «Українські Аграрні Традиції». Враховуючи, що договір оренди між СТОВ «Іскрене» і [PERSON] не змінений, не розірваний, не визнаний недійсним та є діючим до 01.06.2022 року, дії [PERSON] щодо передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Українські Аграрні Традиції» без припинення попереднього діючого договору є безпідставними і незаконними, які порушують права позивача на володіння та користування орендованою земельною ділянкою. В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник і просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав в повному обсязі, просив справу розглянути без участі відповідачки та її представника, про що повідомив письмово. Представник третьої особи ТОВ «Українські Аграрні Традиції» позовні вимоги не визнав і пояснив, що 20 червня 2014 року між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» і [PERSON] було укладено договір оренди землі №104/90, згідно якого орендодавець передала в оренду земельну ділянку площею 2,9106 га, кадастровий номер [NUMBER], строком на 5 років. 31 липня 2014 року була проведена державна реєстрація іншого речового права №6589110. Він вважає, що між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» і [PERSON] було правомірно укладено договір оренди землі, поскільки йому як представнику ТОВ «Українські Аграрні Традиції» була надана відповідь відділом Держземагентства у Шполянському районі за №6006/07-17 від 23.07.2014, в якій повідомлялося, що інформація щодо державної реєстрації договору оренди на земельну ділянку на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], що належить [PERSON], у відділі відсутня. В зв'язку з цим, ТОВ «Українські Аграрні Традиції» без будь-яких сумнівів було укладено договір оренди землі з [PERSON] Він вважає, що договір оренди землі укладений між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» і [PERSON] правомірно, тому підстави для визнання його недійсним відсутні. В зв'язку з цим просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи відділу Держземагентства у Шполянському районі Гордашевський В.І. вказав, що в 2011 році між СТОВ «Іскрене» і [PERSON] був укладений договір оренди землі, який є на даний час чинним, згідно якого відповідачка отримувала орендну плату від СТОВ «Іскрене». В зв'язку з цим, просив договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» та [PERSON], визнати недійсним та скасувати реєстрацію іншого речового права. Третя особа реєстраційна служба Шполянського районного управління юстиції просила справу розглянути без участі їх представника, про що повідомила письмово. Вислухавши представника позивача, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 29 липня 2011 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Іскрене» було укладено договір оренди землі №244, згідно якого в оренду передається земельна ділянка площею 2,90 га, що знаходиться в адміністративних межах Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належить орендодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. 01 червня 2012 року вказаний договір був зареєстрований у Шполянському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено відповідний запис за №712570004000356. Згідно п. 8 договору, даний договір укладено на 10 років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Згідно акту прийому-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку, спірних питань виявлено не було. Вказаний договір оренди землі і акт приймання-передачі підписані орендодавцем і орендарем та скріплені печаткою орендаря. Згідно п. 29 договору оренди орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (ч. 1 ст. 792 ЦК України). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 5 статті 126 ЗК України, в редакції станом на 17.07.2011 р., право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції станом на 16.03.2010 р., права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, право оренди земельної ділянки було посвідчено договором оренди землі, що був зареєстрований відповідно до закону, що діяв на момент укладення правочину та його державної реєстрації. На даний час договір оренди землі, укладений між СТОВ «Іскрене» і [PERSON] не змінений, не розірваний, не визнаний недійсним, тобто є чинним і обов'язковим до виконання обома сторонами. На підставі вказаного договору відповідачка отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою від орендаря СТОВ «Іскрене». Однак, слід зазначити, що в судовому засіданні було встановлено, що 20 червня 2014 року між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» і [PERSON] було укладено договір оренди землі №104/90, згідно якого орендодавець передала в оренду земельну ділянку площею 2,9106 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] строком на 5 років. 31 липня 2014 року була проведена державна реєстрація іншого речового права №6589110, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер: 25249036 від 06.08.2014. Отже, враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, вбачається, що відповідачка [PERSON] після передачі в 2011 році земельної ділянки в оренду СТОВ «Іскрене» строком на 10 років, повторно в 2014 році передала ту саму земельну ділянку в оренду ТОВ «Українські Аграрні Традиції», що є недопустимим. Поскільки станом на 20 червня 2014 року між СТОВ «Іскрене» та відповідачкою [PERSON] існував чинний договір оренди земельної ділянки площею 2,90 га., відповідачка не мала права укладати договір оренди землі з ТОВ «Українські Аграрні Традиції», в зв'язку з чим договір оренди землі між ТОВ «Українські Аграрні Традиції» і [PERSON] є недійсним. Заслухавши пояснення представника позивача та представників третіх осіб, дослідивши обставини справи та надані сторонами докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,9106 га, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], між позивачем СТОВ «Іскрене» і [PERSON] в 2011 році був укладений договір оренди землі строком на 10 років, згідно якого [PERSON] передала в оренду СТОВ «Іскрене» земельну ділянку площею 2,9106 га, який є чинним і обов'язковим для виконання сторонами, договір оренди між [PERSON] і ТОВ «Українські Аграрні Традиції» був укладений в 2014 році, тобто на момент дії договору оренди від 29.07.2011 року, укладеного між СТОВ «Іскрене» і [PERSON], на ту ж саму земельну ділянку, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає необхідним визнати недійсним договір оренди землі №104/90 від 20 червня 2014 року, укладений між [PERSON] і ТОВ «Українські Аграрні Традиції», та касувати реєстрацію іншого речового права №6589110 від 31.07.2014. Разом з тим, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 243,60 грн., тобто сума сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 210, 626, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 93, 125, 126 ЗК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved