Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30690,22 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.12.2011 року Відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами , правилами користування платіжною карткою , тарифами складають між ним та банком кредитний договір , підтверджується підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши Відповідачу кредит у розмірі , встановленому кредитним договором . Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов,язання, в зв,язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. 23 листопада 2017 року по справі ухвалено заочне рішення. Ухвалою суду від 09 січня 2018 року заява представника відповідача про скасування заочного рішення задоволена. Заочне рішення від 23 листопада 2017 року скасовано та справу призначено в загальному позовному провадженні у підготовче засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти застосування строків позовної давності заперечував, посилаючсиь на те, що відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця . Отже строк дії карки до останнього дня липня 2015 р. Позивач же звернувся до суду 20.09.2017 року - до спливу строку позовної давності , а отже строк позовної давності позивачем дотримано . Представник позивача в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності , посилаючись на те, що останній платіж за розрахунком наданим банком відповідачем здійснено 27.08.2014 року , а до суду банк звернувся 21.09.2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності . Суд, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.12.2011 року Відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами , правилами користування платіжною карткою , тарифами складають між ним та банком кредитний договір , підтверджується підписом у заяві. Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідача станом на 31.08.2017року має заборгованість 30690,22 грн. , яка складається з наступного: - 1160,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 24042,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3550,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штрафи (фіксована частина); - 1437,63 грн. штрафи (процентна складова ). Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України. Матеріалами справи підтверджено, що кредитним договором передбачено, що позичальник зобов»язується повернути суму кредиту , процентів відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом. Як зазначає в позовній заяві представник позивача 06 грудня 2011 року з відповідачем було укладено договір б/н ,останній платіж за даним кредитним договором відповідачем здійснено 27 серпня 2014 року . Відповідно до ст. 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом ч. 4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 21 вересня 2017 року, строк звернення до суду сплинув, про наслідки застосування якого просив представник відповідача суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволенні позову . Строк позовної давності за наданим кредитом сплинув 27 серпня 2017 року. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 21 вересня 2017 року, строк звернення до суду сплинув, про наслідки застосування якого просив представник відповідача , суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволенні позову . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed