Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позиція сторін у справі У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому просив стягнути з останнього на свою користь збитки у сумі 17 650, 00 дол. США. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що [PERSON] є споживачем банківської послуги, оскільки є власником картки міжнародної платіжної системи Mastercard, емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач, прийнявши правила Міжнародної платіжної системи Mastercard, є її агентом в Україні, а тому зобов`язаний надавати власнику банківської картки цієї системи усі сервіси та послуги у повному обсязі, у тому числі і послугу зворотного платежу chargeback (чарджбек). Позивач в період з 12 жовтня 2017 року по 10 листопада 2017 року подав на адресу відповідача заяву на опротестування 30-ти транзакцій по його картці. За деякими спірними транзакціями відповідач повернув позивачу кошти, а за іншими ні. Вважаючи неповернуту частину грошових коштів в сумі 17 650, 00 дол. США збитками, просив їх стягнути з відповідача на свою користь. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав відзив на позов, в якому зазначив, що за зверненням [PERSON] банком ініційовано претензійну роботу згідно з правилами Міжнародної платіжної системи Mastercard з приводу оскарження проведених операцій з платіжної карти клієнта. За результатами оскарження за заявками 492661, 492655, 492683, 492680, 492678, 492677, 492675 повернуто кошти на карту позивачу. По іншим транзакціям отримано відмову з коментарем «факт збою не підтверджено, послуга надана», «брокери не оскаржуються», а отже претензійна робота не ведеться. Відповідно до міжнародного операційного бюлетеня № 10 від 03 жовтня 2013 року з 21 квітня 2016 року платіжна система Mastercard не проводить повернення грошових коштів за операціями, пов`язаними з інвестиціями, валютними операціями та операціями, пов`язаними з переказом грошових коштів на брокерські рахунки. Таким чином банки-емітенти позбавлені можливості проводити оспорювання транзакцій за вказаними операціями. Позиція Mastercard щодо брокерських операцій є такою, що послуга була надана, якщо кошти клієнта успішно зараховані на його торговий рахунок. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що правилами МПС Mastercard визначено, що в обов`язки банка-емітента в процедурі «Chargeback» входить направлення претензії клієнта щодо незгоди з транзакцією банку-екваєру, і в разі незгоди за заявою клієнта ініціювання арбітражного врегулювання спору за участі МПС. Проте, як свідчать матеріали справи відповідач ухилився від свого обов`язку щодо передачі спору на вимогу позивача на врегулювання до арбітражу МПС. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач є власником картки міжнародної платіжної системи Mastercard за № [NUMBER], емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Правил здійснення операцій за рахунками відкритими фізичними особами в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті банку. Позивач у позовній заяві зазначив, що в період з 12 жовтня 2017 року по 10 листопада 2017 року подав на адресу відповідача заяву на опротестування 30-ти транзакцій по його картці. За деякими спірними транзакціями відповідач повернув позивачу кошти, а за іншими ні. Вважаючи неповернуту частину грошових коштів в сумі 17 650, 00 дол. США збитками, просив їх стягнути з відповідача на свою користь. Позиція суду та оцінка аргументів сторін За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 3.4.1.1 умов та правил, платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 1073 ЦК України). За змістом статті 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Платіжна вимога на примусове списання коштів може бути відкликана стягувачем у будь-який час до списання коштів з рахунка платника шляхом подання до банку, що обслуговує цього стягувача, документа на відкликання. Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. В обґрунтування вимог позову про стягнення збитків з відповідача позивач посилається на невиконання банком-емітентом обов`язку ініціювання арбітражного врегулювання спору за участі МПС, передбаченого правилами МПС Mastercard. На переконання позивача, такі дії (бездіяльність) зі сторони відповідача спричинили йому збитки у сумі 17 650, 00 дол. США, які полягають у неповернутих грошових коштів за спірними транзакціями. Згідно із статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Із наведеного вище вбачається, що шкода є другою неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди ще називають збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Позивач не довів факт заподіяння йому збитків протиправними діями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 17 650, 00 дол. США, вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії не пред`являв. Також позивачем не доведено, що його незгода із банківськими операціями щодо перерахування грошових коштів банку-екваєру створює правові наслідки у формі стягнення суми цих коштів із банку-емітенту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed