overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи яку зазначив, що 17 липня 2014 року на Канівському водосховищі р. Стугна в районі м. Українка грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме проводив вилов риби з берега сіткою. При цьому виловив 3 шт. Карася , загальною вагою 1 кг. Чим спричинив збитки на суму 51 грн.. По даному факту Обухівським районним судом 23.09.2014 року було визнано винним [PERSON] по ч.4 ст.85 КУпАП. В зв'язку з тим , що відповідачем не відшкодована шкода просять її стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився направивши суду клопотання про слухання справив відсутності представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився направивши суду заяву про визнання позову та додав до заяви квитанцію про сплату заподіяної шкоди в добровільному порядку, просить провадження по справі закрити. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Обухівського районного суду від 23.09.2014 року [PERSON] було визнано винним по ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.4). Враховуючи викладене вище, винність відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення в наслідок якої було нанесено збитків, суд вважає встановленою і доведеною у визначеному законодавством порядку. Як вбачається з матеріалів справи та наявної квитанції відповідач добровільно сплатив нанесені ним збитки, тому в даній части позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору то згідно вимог п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір » судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій зазначає, що позивачем було надано згоду на тимчасове поселення без реєстрації відповідача до гуртожитку, яке перебуває у власності позивача. Позивач в свою чергу плату за проживання в гуртожитку вносив не в повному розмірі та не регулярно в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 12800 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений позов та попросив надати строк для вирішення спору мирним шляхом. Відповідач [PERSON] попросив надати строк для сплати заборгованості, оскільки він з нею погодився. В подальшому сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду клопотання , в якому просить справу слухати в відсутності представника, за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач до суду не з'явився надавши суду заяву в якій заперечує проти позову , та долучив до матеріалів справи квитанції про погашення боргу за гуртожиток та відшкодування позивачу сплаченого ним судового збору при зверненні до суду. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно надано позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за проживання в гуртожитку за адресою м. Київ Оболонський проспект, 38-В, кімната №412 станом на 05 червня 2015 року складає 12800 грн.(а.с.5). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). Відповідно до наданих квитанцій відповідач [PERSON] 13.07.2015 року на адресу позивача сплатив борг за користування гуртожитком в сумі 12800 грн. та 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під час судового розгляду судом не встановлено порушень цивільних прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту в межах заявлених поховних вимог, оскільки на час винесенні рішення суду позовні вимоги позивача виконані добровільно відповідачем та відшкодованні. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги недоведеними і необґрунтованими. Враховуючи викладене вище, позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач\~\~через свого представника звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначив, що відповідачі по справі є його бувша дружина та діти, з якими він разом в 1997 році приватизував [ADDRESS], в якій в даний час проживає. Відповідачі по справі з літа 1997 року по даний час не проживають, їх місце проживання йому не відомо. В спірній квартирі в даний час зареєстрований лише позивач. Оскільки позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому просить визначити порядок користування даним житлом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить визнати за позивачем частку в вказаній квартирі, зо становить ? частину квартири. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча суд намагався повідомити відповідачів через оголошення в газеті, але позивач на кого суд покладав витрати на розміщення оголошення його не надав. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про слухання справи в відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~Вислухавши\~представника позивача, встановивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло позивачу та відповідачам на праві спільної власності належить [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно довідки про склад сім'ї №869 від05.08.2015 року в [ADDRESS] зареєстрований позивач [PERSON] (а.с.12). В силу ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги недоведеними і необґрунтованими. Враховуючи викладене вище, позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Ухвалою суду від 05.07.2018 відкрито спрощене провадження по даній справі. Представником позивача [PERSON] подано заяву про відмову від позову у зв'язку із погашенням заборгованості за договором про іпотечний кредит. Разом з тим, до вказаної заяви додано належним чином завірену копію довіреності [PERSON], відповідно до якої довіреність надана без права укладання мирової угоди та відмови від позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи викладене, суд не може прийняти відмову від позову, у зв'язку з чим заява представника позивача [PERSON] не підлягає задоволенню. У судове засідання, призначене на 29.01.2019 позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Крім того, у судове засідання, призначене на 22.10.2018 позивач явку свого представника не забезпечив, причини неявки суду не були повідомлені. Інші учасники справи у судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як вбачається з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Судова повістка позивачу направлялась судом за адресою, що вказана у позовній заяві. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи. З таких обставин, суд вважає за можливе залишити позовну заяву Державної іпотечної установи до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит без розгляду. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. В процесі розгляду справи представник позивача ТОВ «СВП ПЛЮС» надала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України накласти арешт на легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2007 року випуску, сірого кольору, н.з. [NUMBER], № кузову [NUMBER], який належить відповідачу [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Представник заявника (позивача) у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, різне ставлення до сімейних відносин та обов'язків. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд визнав її неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 16 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1388 (а.с.9). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні погляди на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові один до одного, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть та проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їхніх дітей, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. В процесі розгляду справи представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України накласти арешт на нежитлове приміщення №59, загальною площею 140,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 28.03.2015 року, № 577 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережною T.Л. та на нежитлове приміщення №60, загальною площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 28.03.2015 року, № 582 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережною Т.Л. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Представник заявника (позивача) у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на нежитлові приміщення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказані нежитлові приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь суму основної заборгованості в сумі 16 780,30гривень, пеню у розмірі 1168,10 грн., суму річних відсотків 350,43грн. та судовий збір у сумі 1450,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 23 лютого 2016 року між відповідачем та позивачем було укладено Договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» №38. Даний договір укладено у зв'язку з придбанням відповідачем у позивача індивідуального житлового будинку, загальною площею 183,5кв.м.. житловою площею 82,5кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку від 23.02.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стороженко Я.В. та зареєстровано в реєстрі за № 123. Однак відповідач за спожиті послуги не сплачувала в установлений договором строк у зв'язку з чим за період з травня 2016 року по серпень 2016 року у відповідача перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість, пеня та відсотки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2016 року між відповідачем та позивачем було укладено Договір про участь у витратах на утримання території котеджного комплексу «Італійський квартал» №38. Згідно умов Договору, оплата спожитих послуг проводиться щомісячно та вноситься не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Передбачений обов'язок Споживача оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Відповідач належним чином не виконувала свої обов'язки з оплати наданих послуг в період з травня 2016року, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем з 3% річних від простроченої суми заборгованості по оплаті послуг з утримання території котеджного комплексу та пені. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконувала своїх зобов'язань згідно умов договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1450,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 525, 526, 625, 629 ЦК України та

Outcome: approved