Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач у червні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що її на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.2001 року № 3919 на праві приватної власності належить дім [ADDRESS] Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 01.06.2018 N 1090 в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], яка зареєстрована з 14.06.2016 року та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована з 08.06.2004 року. [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу позивач не чинила. У 2008 році відповідач забрала всі документи та виїхали на постійне місце проживання в Сполучені Штати Америки. В США створила сім'ю, має постійне місце роботи, повертатися не збирається. З моменту виїзду за кордон ні разу не з' являлися у вказаному домоволодінні. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] Ухвалою суду від 08.06.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] пояснила, що відповідач є її донькою та вона не проживає в будинку позивача, виїхала більше 10 років на постійне місце проживання за кордон, повертатись не планує, її реєстрація в будинкуперешкоджає позивачу в отриманні субсидії. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.23,30). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, [PERSON] є власниками будинку по [ADDRESS] у с.Гребениківка Тростянецького району Сумської області на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.10). Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради №1090 від 01.06.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрована з 08.06.2004 року на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивача, підтвердили, що відповідач є донькою позивача, але з 2008 року вона не живе у будинку за адресою: [ADDRESS] перебуває десь за кордоном. Факт не проживання відповідача у будинку по [ADDRESS] у с.Гребениківка Тростянецького району Сумської області, який належить позивачу, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним соціальним інспектором (а.с.12). Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач не проживає у спірному будинку понад 10 років, її особисті речі в неї не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин її не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком по вул. Піонерській, 25 у с.ГребениківкаТростянецького району Сумської області. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved