Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позов та його обґрунтування 17.02.2020 від ПрАТ «СК «АРКС» до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11 009,78 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у сумі 2 102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2017 між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Роял-фуд» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 143848а6юб, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford КВ СВ- F350М (д.р.н. [NUMBER] ). 19.06.2017 о 22:50 в м. Києві, вул. Верхній Вал, 28/30 сталася ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Ford КВ СВ- F350М (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно довідки № 3017173361940484 про ДТП та постанови Подільського районного суду міста Києва від 21.07.2017, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) /ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2215392 від 29.06.2017 та умов договору страхування № 143848а6юб, АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля Ford КВ СВ- F350М (д.р.н. [NUMBER] - ТОВ «Роял-Фуд») внаслідок ДТП, яка мала місце 19.06.2017 о 22:50 в м. Києві, вул. Верхній Вал, 28/30. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MAN M44 (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно полісу № АК/1841772, що підтверджується довідкою № 3017173361940484 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АК/1841772. Полісом АК/1841772 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в розмірі 100 000,00 грн, франшиза 1 000,00 грн. Частину вартості відновлюваного ремонту у розмірі 8 788,78 грн. було відшкодовано позивачу за рахунок ПрАТ «АСК «ІНГО-Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків. Пряме врегулювання збитків в Україні здійснюються відповідно до Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016. За таких обставин сума збитків завданих позивачу, які не відшкодовані на дату подання позову становить 11 009,78 грн. Процесуальні заяви у справі Клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача 12.05.2020 від позивача до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 31.08.2020 від позивача до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Письмові пояснення позивача по справі та клопотання про долучення документів 25.09.2020 від позивача до Солом`янського районного суду міста Києва надійшли письмові пояснення та клопотання про долучення документів, в яких позивач просить суд вимоги позивача до відповідача задовольнити в повному обсязі та долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення № 347352 від 30.06.2017. У письмових поясненнях позивач, зокрема, звертає увагу на те, що у разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі ст. 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до винуватця з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач зазначає, що аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 справа № 6-2587цс15. Клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи 18.03.2021 від ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, в якому третя особа просила суд визнати причину неявки представника АТ «СК «ІНГО» поважною та відкласти розгляд справи, призначеної на 18.03.2021 на іншу дату. Клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та долучення доказів до матеріалів справи 31.05.2021 від позивача до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та долучення документів до матеріалів справи. Щодо правової позиції відповідача Станом на день винесення рішення відзив на позовну заяву не надійшов. 14.05.2020 від відповідача до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд залучити до участі у даній справі ПрАТ «СК «АСК «ІНГО Україна» у якості співвідповідача. Таким чином, станом на день винесення рішення відповідачу відомо про існування даного судового провадження. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Жовноватюк В.С. (а.с. 1). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.02.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 760/4305/20 за позовною заявою ПрАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін (а.с. 44-45). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.09.2020 клопотання представника відповідача задоволено та витребувано у ПрАТ «СК «АРКС» належним чином засвідчені копії матеріалів страхової справи, які стосуються ДТП, яка сталась 19.06.2017. Розгляд справи відкладено на 13.11.2020 (а.с. 72). Як вбачається з протоколу судового засідання від 22.09.2020 (а.с. 69-70) до участі у розгляді справи залучено третю особу ПрАТ «АСК ІНГО Україна». Розпорядженням в.о. керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 62 від 03.02.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В.С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 90). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. (а.с. 91). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.02.2021 дану цивільну справу прийнято до розгляду новим складом суду. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18.03.2021. Повторно зобов`язано ПрАТ «СК «АРКС» надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів страхової справи, які стосуються ДТП, яка сталась 19.06.2017 (а.с. 92-94). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2021 судове засідання у справі відкладалось на 10.06.2021 (а.с. 112 -116). Щодо явки учасників провадження у судове засідання Представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання 10.06.2021 не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись. Крім того, матеріали справи свідчать про обізнаність учасників спору про існування даного судового провадження, а отже, в силу практики ЄСПЛ, відповідні особи мали обов`язок щодо добросовісного користування процесуальними правами та стежити за перебігом даного судового провадження. З урахуванням приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Встановлені судом фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що 09.12.2016 між АТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та ТОВ «Роял-Фуд» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «все включено» № 143848а6юб (а.с. 21-23), відповідно до умов якого: -предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном, які вказані в розділі 5 цього договору (п. 4 договору); -загальна страхова сума 3009500,00 грн. (п. 10 договору); -страховий тариф 4 9600 (п. 11 договору); -загальний страховий платіж 149271,20 грн. (п. 12 договору); -дата початку дії договору 13 грудня 2016 року (п. 17.1 договору); -дата закінчення дії договору 12 грудня 2017 року (п. 17.2 договору); -страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком (п. 27.1 договору); -договір набуває чинності з 00-00 годин дати початку дії договору, яка вказана в п. 17.1 договору, але не раніше дня, наступного за днем сплати страхувальником страхового платежу (першого страхового платежу) в обсязі, визначеному в п. 16.2 договору на розрахунковий рахунок чи до каси страховика та діє до 24-00 годин дня, вказаного в п. 17.2 договору як дата закінчення дії договору (п. 29.1 договору). Відповідно до заяви-анкети на страхування від 09.12.2016 страхувальником є ТОВ «Роял-Фуд» об`єкт страхування - майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, розпорядженням або користування транспортними засобами, перелік та характеристики яких наведено нижче, зокрема і Ford КВ СВ-F [NUMBER] , термін дії договору з 13.12.2016 по 12.2017 (а.с. 24-25). Відповідно до страхового акту № АХА2215392 від 29.06.2017 складеного СК «АХА Страхування» особою, яка зазнала збитку є ТОВ «Роял-Фуд», по об`єкту договору страхування - транспортному засобу Ford КВ СВ-F [NUMBER] , сума страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 11 009,78 грн., отримувачем страхової виплати є ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» (а.с. 13). Транспортний засіб MAN д.н.з. [NUMBER] застрахований у ПрАТ «АСК «Інго Україна», що підтверджується полісом АК 1841772 діючий до 19.06.2017, згідно якого: франшиза становить 1 000,00 грн, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн. (а.с. 27). Відповідно до страхового акту про «Пряме врегулювання збитку» № АХА2215379 від 29.06.2017 страховик-врегулювальник АТ «СК «АХА Страхування», страховик відповідальної особи ПРАТ «АСК Інго Україна», розрахунковий розмір заподіяного збитку 9 788,78 грн, розмір франшизи 1 000,00 грн., сума страхового відшкодування 8 788,78 грн (а.с. 13 зворотна сторона). Згідно з розрахунком страхового відшкодування за договором №143848а6юб від 09.12.2016 страхове відшкодування становить 11 009,78 грн (а.с. 14). Згідно рахунку від 23.06.2017 № КМДс-0012747 виставленого ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» ремонт автомобіля Ford КВ СВ-F [NUMBER] становить 19 798,56 грн (а.с. 15). Постановою Подільського районного суду міста Києва від 21.07.2017 у справі № 758/8504/17 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП та піддано адміністративному стягненні у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн; стягнуто з [PERSON] судовий збір у сумі 320,00 грн (а.с. 11). Подільським районним судом міста Києва у постанові від 21.07.2017 у справі № 758/8504/17 встановлено, що 19.06.2017 о 22:50 год., [PERSON] , керуючи транспортним засобом MAN M44 (д.р.н. [NUMBER] ) у місті Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, чим порушив вимогу пункту 10.9 ПДР України, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford КВ СВ- F350М (д.р.н. [NUMBER] ), що призвело до пошкодження транспортних засобів. 22.06.2017 ТОВ «Роял-Фуд» в особі Антоненко О.В. звернулося до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, що підтверджується копією заяви від 22.06.2017 долученою до матеріалів справи (а.с. 16-17). 22.06.2017 здійснено огляд автомобіля Ford КВ СВ-F [NUMBER] про що складено відповідний акт огляду транспортного засобу по справі № 1.003.17.0010176 (а.с. 18-20). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду видану Національною поліцією України 19.06.2017 сталась дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.9 ПДР України (а.с. 12). Згідно з платіжним дорученням № 347761 від 30.06.2017 АТ «СК АХА Страхування» сплатило ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» 11 009,78 грн (а.с. 10). Згідно з платіжним дорученням № 347352 від 30.06.2017 АТ «СК АХА Страхування» сплатило ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» 8 788,78 грн (а.с. 80). ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось з претензією про регресні вимоги до [PERSON] від 15.11.2017 № СУ/004215/4-1 в якій вимагала протягом 7 днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок позивача суму боргу у розмірі 11 009,78 грн (а.с. 8-9). Норми права застосовані судом та мотиви суду Отже, судом встановлено, що 19.06.2017 відбулась ДТП, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду видану Національною поліцією (а.с. 12). Вказане ДТП відбулось внаслідок порушення відповідачем пункту 10.9 ПДР України (ст. 124 КпАП України), що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 21.07.2017 у справі №758/8504/17 (а.с.11). Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. З огляду на викладене встановлені у справі про адміністративне правопорушення обставини є обов`язковими для суду, що вирішує цивільній спір з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Такі правові висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 761/22987/14-ц (провадження № 61-25311св18). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 14), страхового акта № АХА2215392 (а.с. 13) та страхового акту № АХА2215379 (зворотна сторона а.с. 13), розмір шкоди яка завдана власнику автомобіля Ford КВ СВ-F [NUMBER] і яка відшкодована позивачем становить 19 798,56 грн. Згідно з платіжним дорученням № 347761 від 30.06.2017 АТ «СК АХА Страхування» сплатило ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» 11 009,78 грн (а.с. 10) а згідно з платіжним дорученням № 347352 від 30.06.2017 АТ «СК АХА Страхування» сплатило ТОВ «ВІДІ КРАЙ МОТОРЗ» 8 788,78 грн (а.с. 80). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 11 009,78 грн. Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань : -договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування; -деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП; -договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на вказане суд доходить висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. У цій справі третя особа як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону. Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Суд встановив, що відповідно до страхового полісу АК 1841772 діючий до 19.06.2017 (а.с. 27), страховиком відповідача з страховим лімітом 100 000 грн на момент вчинення ДТП була третя особа. На підставі наведеного, суд встановив, що суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є третя особа - страховик відповідача. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачав У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18). Крім того дана правова позиція повторно підтримана у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.11.2018 року у справі № 760/15471/15-ц та продовжує застосовуватися і досі (наприклад, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 153/1565/18). На підставі наведеного судом встановлено, що належним відповідачем у даній справі мало б бути ПрАТ «АСК ІНГО Україна». При цьому суд враховує правову позицію, викладену, зокрема у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18 за змістом якої викладено наступне. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Висновок суду У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до [PERSON] , за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «АСК ІНГО Україна» про відшкодування в порядку регресу витрат , пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою - відмовити. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, судовий збір у сумі 2 102,00 грн, суд покладає на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed