Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач ХМР звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.1999 №3-99-203991, яке видане на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ХМР від 16.11.1999 №49923 [PERSON] належала квартира [ADDRESS], загальною площею 31,8 кв.м., житловою площею 19,1 кв.м. Згідно довідки про склад сім`ї №5980 від 20.12.2013 [PERSON], 1937 р.н., зареєстрована за вказаною адресою з 02.07.1966 року. [INFO] [PERSON] померла. Листом КП «Жилкомсервіс» №1111/2/0705 від 23.01.2014 повідомлено, що ніхто з можливих спадкоємців протягом встановленого строку спадщину не прийняв. Під час проведення дій щодо перевірки отриманої інформації та підготовки заяви про визнання спадщини на вказану квартиру відумерлою стало відомо, що після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] декілька разів переходило до інших осіб. Так, на час звернення із даним позовом, право власності на вказану квартиру належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2013, р. №3905, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] З листа Сьомої ХДНК від 13.11.2014 №2838/01-16 вбачається, що інформація у спадковому реєстрі після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.07.2013, раніше право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2013, р.№ 2487, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Право власності до [PERSON] перейшло за договором від 11.07.2013, р.№ 2487 від [PERSON] , якій спірна квартира належала на підстав свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів р. № 1459, виданого приватним нотаріусом [PERSON] від 21.06.2013 на підставі акту держвиконавця про реалізацію предмету іпотеки, затвердженого начальником Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 11.06.2013. Однак, з пояснень наданих Комінтернівським ВДВС ХМУЮ вбачається, що вказаний акт не складався та виконавче провадження щодо реалізації з прилюдних торгів квартири [ADDRESS] не проводилось, у зв'язку були уточнені та змінені позовні вимоги та замінено відповідачів по справі. З посиланням на норми цивільного законодавства зазначив, що після смерті [PERSON] та у разі відсутності спадкоємців, право власності на спірну квартиру повинно було перейти до територіальної громади в м. Харкові в особі ХМР, яка у свою чергу зобов'язана була б задовольнити вимоги кредиторів, якщо б такі мались, та виключно в межах, передбачених статтею 1231 ЦК України. До прийняття спадщини спадкоємцями або переходу права власності на спадкове майно до територіальної громади, ані нотаріус, ані Комінтернівський ВДВС ХМУЮ не мали права вчиняти будь-які дії щодо реалізації спірної квартири та оформлення правовстановлюючих документів на неї третіми особами. Враховуючи викладене, зазначив, що на теперішній час територіальна громада м. Харкова в особі ХМР протиправно позбавлена права власності на спірну квартиру. Просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво від 21.06.2013 про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів, р. №1459, видане приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 21.06.2013. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2013, р.№ 2487, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] у [PERSON] Повернути ХМР зайве сплачену суму судового збору у розмірі 1592 грн., 80 коп. У судове засідання представник ХМР не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус ХМНО [PERSON] у судове засідання не з'явилась, , про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа Комінтернівський ВДВС ХМУЮ у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, від її представника [PERSON] надана заява з проханням розглянути справу у його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.11.1999 р. №3-99-203991 [PERSON] належала квартира [ADDRESS], на підставі розпорядження центру (відділу) приватизації державного житлового фонду №49923 від 16.11.1999 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO]. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» Дільниця №22 за адресою: [ADDRESS] з 28.08.2013 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2013 зареєстровані: власник квартири - [PERSON] та її донька [PERSON] До 26.06.2013 р. за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] Вказане підтверджується наданою поквартирною карткою та картками Форми А. Згідно договору купівлі-продажу від 06.08.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] у [PERSON], останній квартира належала на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2013 р. Згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] у [PERSON], останній квартира належала на підставі Свідоцтва на право приватної власності, виданого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 1459. Як вбачається зі свідоцтва від 21.06.2013 за р. №1459 посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] відповідно до ст.47 ЗУ «Про іпотеку» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затв. Начальником Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 11.06.2013 р. квартира [ADDRESS], що раніше належала [PERSON], придбана [PERSON] Вказане свідоцтво зареєстроване 21.06.2013 за р. № 1393379. Відповідно до ч.5 ст. ст.3,17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання. Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку із цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі (ст.ст. 1219, 1282 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Листом Сьомої ХДНК повідомлено, що після [PERSON], померлої [INFO] спадкова справа не заводилась, заява про прийняття або про відмову від спадщини не подавалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Також, надана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація стосовно [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені, відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Таким чином, після смерті [PERSON], враховуючи відсутність спадкоємців, право власності на спірну квартиру повинно було перейти до територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, яка у свою чергу зобов'язана була б задовольнити вимоги кредиторів, в разі їх наявності, виключно у межах, передбачених ст. 1231 цього Кодексу. До прийняття спадщини спадкоємцями, або переходу права власності на спадкове майно до територіальної громади, а ні нотаріус, а ні Комінтернівський ВДВС ХМУЮ, не мали права вчиняти будь-які дії щодо реалізації спірної квартири та оформлення правовстановлюючих документів на неї третім особам. Згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Донецька Комінтернівським РВ ХМУ України в Харківській області внесені відомості до ЄРДР за №12013220540002799 від 28.08.2013 за ст. 365 КК України, за фактом спільних дій невстановлених осіб в квартирі [ADDRESS]. Крім цього, з пояснень наданих Комінтернівським ВДВС ХМУЮ вбачається, що вищевказаний акт не складався та виконавче провадження щодо реалізації з прилюдних торгів квартири [ADDRESS] не проводилось. Правовою природою процедури реалізації майна на прилюдних торгах є продаж майна, тобто забезпечення переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів, а тому складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 4,10, 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочини спрямовані на незаконне заволодіння майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] є нікчемним, через невідповідність його вимогам закону. Нікчемний (недійсний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування свідоцтва від 21.06.2013 про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів, р.№1459, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають спори за позовами, в тому числі, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтись окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або про відмову в цьому. Оцінюючи зібрані докази по справі у їх сукупності, суд вважає,що договір купівлі-продажу від 11.07.2013 р.№ 2487, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] у [PERSON], укладений на підставі визнаного судом недійсним свідоцтва від 21.06.2013 про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів, р.№1459, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], також є недійсним. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу підлягає поверненню зайве сплачена сума судового збору у розмірі 1592 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved