Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13.137, 14 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно особового рахунку [NUMBER] надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS]. Втім, відповідач свої зобов'язання протягом опалювального періоду з 01.12.2005 р. - 01.08.2013 р. щодо оплати отриманих послуг виконували неналежним чином, у зв'язку з чим його заборгованість, пред'явлена у справі до стягнення склала 13.137, 14 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволені наполягав. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та надав суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 8), а отже згідно відкритого особового рахунку [NUMBER] є споживачем послуг з теплопостачання зазначеної квартири. Оскільки зобов'язання відповідача як користувача послугами з теплопостачання, які йому надає позивач, в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, у нього виникла заборгованість у розмірі 13.137, 14 грн. за період з 01.12.2005 р. по 01.08.2013 р., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а.с. 9, 10-11). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості з оплати послуг з теплопостачання за період з 01.12.2005 р. по 01.08.2013 р., при цьому до суду він звернувся у лютому 2014 р., тобто з пропуском строку визначеного ст. 257 ЦК України, жодних доказів поважності пропуску такого строку ним надано не було, відповідачем заявлено клопотання про його застосування до позовних вимог, з наявного у матеріалах справи розрахунку суми заборгованості за послуги з теплопостачання вбачається заборгованість перед позивачем у розмірі 5.702, 01 грн. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в межах строку позовної давності у розмірі 5.702, 01 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial