Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 07.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11310384000 з відповідачем [PERSON] Відповідно до вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у сумі 90 000 грн. та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2.2 вказаного договору позичальник зобов'язаний був повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 06 березня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов договору. Також з метою забезпечення належного виконання вказаного вище договору 07.03.2008 року був укладений договір поруки між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON]Відповідно до умов цього договору поручитель зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11310384000 від 07.03.2008 року. А 17 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11310384000 від 07.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Станом на дату укладення договору факторингу сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту від 07.03.2008 року становить 139 149 грн. 23 коп., з яких: 63 457,18 грн. - сума простроченого основного боргу; 1 376,16 грн. - сума нарахованих процентів; 74 315,89 грн. - сума прострочених процентів. Однак, рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2011 року по справі № 2-609/2011 був задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 390 грн.47коп. Таким чином, враховуючи наявність судового рішення про стягнення з боржників заборгованості у розмірі 71 390 грн. 47 коп. грн., наявні підстави для стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 67 758,76 грн. Також, позивач посилаючись на приписи ч. 2 статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати в зв'язку із простроченням виконання рішення суду, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому сума 3% річних від суми прострочення за період з 24 листопада 2016 року по 15 січня 2018 року становить 2 327 грн. 93 коп., а інфляційні збитки з листопада 2016 року по грудень 2017 року становлять 12 061 грн. 06 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] становить 82 147 грн. 75 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, представивши заяву, в якій він підтримує свій позов у повному обсязі, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] позову не визнала, надавши проти нього заперечення, суть яких зводиться до наступного. Так, відповідач не заперечує, що 07.03.2008 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого вона взяла в банку кредит у сумі 90 000 грн. на строк до 06 березня 2015 року. Також відповідач не заперечує того факту, що вона неналежно виконувала свої зобов'язання, внаслідок чого банк звернувся до неї із вимогою достроково повернути кредит, після чого звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 13.12.2011 року з неї була стягнута вся сума заборгованості за кредитним договором, враховуючи тіло кредиту, відсотки за його користування та пеню. Таким чином, на даний час вказаний вище кредитний договір є розірваним, оскільки пред'явивши вимогу про дострокове погашення кредиту, а потім звернувшись до суду, банк його розірвав в односторонньому порядку. Тому позивач не має права повторно нараховувати відсотки по кредитному договору, який уже є розірваним. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.1082 ЦК України позивач жодним чином не повідомляв її про відступлення права вимоги факторові. За таких обставин відповідач [PERSON] позов ТОВ «Українська факторингова компанія» вважає безпідставним і просить відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 07.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11310384000. Відповідно до вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у сумі 90 000,00 грн. та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2.2 вказаного договору позичальник зобов'язаний був повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 06 березня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов договору. При цьому, з метою забезпечення належного виконання вказаного вище договору 07.03.2008 року був укладений договір поруки між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] Відповідно до умов цього договору поручитель зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11310384000 від 07.03.2008 року. Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2011 року по справі № 2-609/2011 задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 390,47 грн. Дане рішення набрало законної сили, однак до теперішнього часу не виконане. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду банк посилався на пункт 4.6 кредитного договору від 07.03.2018 року, згідно з яким він має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту в разі порушень істотних умов договору. Таким чином, після звернення до суду з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості в силу положень п.1 ч.1 ст.611 ЦК України кредитний договір припинив свою дію, а відтак позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачів відсотків за кредитним договором від 07.03.2008 року. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів 63 457 грн. 18 коп. суми простроченого основного боргу та 1 376 грн.16 коп. нарахованих процентів. В той же час, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що станом на час розгляду справи не виконано рішення Глухівського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 71390 грн. 47 коп., то наявні всі підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних в сумі 2 327 грн. 93 коп. та інфляційних втрат в сумі 12 061 грн. 06 коп., як це зазначено в позовній заяві. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача [PERSON], що позивач письмово не повідомляв її про відступлення права вимоги факторові, як це передбачено ч.1 ст.1082 ЦК України. Так, із матеріалів справи вбачається, що 30.12.2016 року позивач направив відповідачу [PERSON] письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Дане повідомлення було направлене за адресою відповідача, яка була вказана в кредитному договорі та за офіційно зареєстрованим її місцем перебування. Тому суд вважає, що в даному випадку позивачем повністю був виконаний обов'язок щодо повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial