Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив визнати припиненим правовідношення за договором поруки №490061089 - П від 31.03.2008 року, що був укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» в особі [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Альфа-Банк» без повідомлення та надання згоди позивача з 01.09.2008 року збільшило розмір процентної ставки з 14,5 % річних до 16,0 % річних за кредитним договором №490061089 від 31.03.2008 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], за зобов'язання якої поручилась [PERSON], відповідно до договору поруки № 800001778-П від 31.03.2008 року, укладеного між нею та ЗАТ «Альфа-Банк». Таким чином, оскільки обсяг відповідальності поручителя збільшився, остання звернулась до суду з даним позовом на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів. Представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи у відсутність відповідача направлено до суду також не було. Третя особа [PERSON].у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідач, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 169, ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (надалі - ПАТ «Альфа-Банк» )було укладено Кредитний договір №490061089 між [PERSON], за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у загальному розмірі 18600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних та строком повернення до 31.03.2014 року. При цьому, для забезпечення виконання [PERSON] умов вказаного Кредитного договору, між вказаним банком в особі [PERSON], яка діяла на підставі довіреності №951,07 від 3.10.2007 , було укладено Договір поруки №№490061089 - П від 31.03.2008 та [PERSON], згідно умов якого позивач, як поручитель, зобов'язалась перед банком відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які випливають з вищевказаного Кредитного договору та полягають у поверненні наданого кредиту рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 31.03.2014 року. Передбачений також обов»язок поручителя щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком №1 до основного договору (п.п.: а,б п.2 договору поруки). Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про припинення поруки за вищенаведеним договором, позивач, як на підставу для його задоволення, посилалась на збільшення обсягу її відповідальності, як поручителя, без відповідної на те її згоди, адже з 01.09.2008 року відсоткова ставка за користування третьою особою кредитними коштами була збільшена відповідачем в односторонньому порядку до 16 % річних. Збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 14,5 % до 16% річних підтверджується відповідним листом ЗАТ «Альфа-Банк» від 08.08.2008 року на ім.»я позичальника [PERSON] про те, що починаючи з 1 вересня 2008 року відсоткова ставка зміниться та встановлюється на рівні 16%. Доказів тому, що про збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами відповідач ПАТ «Альфа-Банк» повідомляв поручителя [PERSON] під час розгляду справи отримано не було. Крім того, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06.02.2015 року був задоволений позов ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» 129892,64 грн. заборгованості за кредитним договором №490061089 від 31.03.2008 року. Водночас,із розрахунку заборгованості за кредитом, який був здійснений банком станом на 31.10.2014 року, встановлено, що при розрахунку заборгованості з 01.09.2018 року враховувалась відсоткова ставка 16% річних. Так, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20.04.2016 року №6-2662цс15, збільшення відповідальності поручителя може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливо умов відповідальності поручителя, зокрема шляхом скорочення термінів повернення кредитів. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають і кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стає результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення рорзміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До того ж, пунктом 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 27.09.2012 року №10-1393/0/4-12 передбачено, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Однак, як вбачається зі змісту копії листа ЗАТ «Альфа-Банк» від 08.08.2008 року на ім»я позичальника [PERSON], починаючи з 1 вересня 2008 року відсоткова ставка за користування третьою особою кредитними коштами була збільшена відповідачем в односторонньому порядку до 16% річних. Виходячи із вказаного та з урахуванням положень ст. 653 ЦК України, банком було фактично змінено основне зобов'язання, що витікає з кредитного договору, в бік збільшення розміру процентів, які позичальник зобов'язаний сплатити за користування кредитом, що, в свою чергу, призвело до збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя. Окремо слід зазначити, що в наявних матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази про те, що відповідач отримав відповідну згоду поручителя на таку зміну основного зобов'язання, хоча в п.5.4. Договору поруки прямо зазначено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за Основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою в спосіб, передбачений договором поруки. Про вказане зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах від 21.11.2011 року у справі №6-49цс11, від 19.12.2011 року у справі №6-67цс11, від 05.11.2013 року у справі №6-43цс13 - Зважаючи на викладене, оскільки відповідачем було змінено основне зобов'язання, що витікає з кредитного договору, в бік збільшення розміру процентів з 14,4 % річних до 16% річних, які позичальник зобов'язаний сплатити за користування кредитом, що, в свою чергу, призвело до збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя, без згоди на таке збільшення з боку позивача [PERSON], суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту у спосіб зазначений у позові визнання припиненим правовідношення за договором поруки №490061089 - П від 31.03.2008 року, що був укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved