overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Постановою Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року апеляційну скаргу позивача [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року - без змін. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що при ухвалені судового рішення в апеляційній інстанції не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. Аналогічні положення містяться і в ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року позивачу [PERSON] відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у даній справі апеляційним судом. Відповідно до пп. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Приймаючи постанову від 10 червня 2020 року, якою апеляційну скаргу позивача [PERSON] залишено без задоволення, апеляційним судом з огляду на те, що останньому було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, питання про стягнення з нього судового збору за подання апеляційної скарги, не було вирішено. Звертаючись до суду, позивач [PERSON] за подану апеляційну скаргу повинен був сплатити (768 грн 40 коп. х 150 %) 1 152 грн 60 коп. судового збору. Відповідно до ст. 382 ЦПК України слід розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Оскільки судом апеляційної інстанції апеляційна скарга позивача [PERSON] залишена без задоволення, тому з нього в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152 грн 60 коп. Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови про стягнення з позивача [PERSON] в дохід держави судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 152 грн 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року в даній справі скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Яремчук Григорій Ярославович, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Шевченко Олександр Володимирович, про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 06 жовтня 2016 року № 07-10/16, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та договору про передачу прав за договором про відступлення прав за Іпотечним договором від 06 жовтня 2016 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» та фізичною особою [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1507, - відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. (ч. 1 ст. 258 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги стягненню з позивачів на користь відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає судовий збір сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги в даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Постановою Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року в даній справі в частині задоволення зустрічного позову змінено. Постановлено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] додаткові витрати на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1380,56 грн. В решті рішення суду залишено без змін. 25 травня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява позивача [PERSON] , у якій він просить ухвалити додаткове судове рішення у даній справі про стягнення з відповідачки в його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1152,6 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Апеляційний суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наявні у матеріалах справи докази про понесені сторонами у справі судові витрати, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно поданої позивачем квитанції останній за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 1152,6 грн (а. с. 119). Крім того, у своїй заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви позивача та про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. При цьому апеляційний суд при визначенні розміру зазначених витрат враховує обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт та їх вартість. Крім того, апеляційний суд, постановляючи 19 травня 2020 року судове рішення в даній справі не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, яким з позивача в користь відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Постановою Волинського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2019 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення. В позові [PERSON] до Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» про скасування протоколу засідання інвентаризаційної комісії та визнання результатів інвентаризації недійсними відмовлено . \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. (ч. 1\~ст. 258 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи убачається, що Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 1152,60 грн згідно платіжного доручення № 4701 від 03 вересня 2019 року, однак сплачено судовий збір було не на належний рахунок, тобто апеляційне провадження було відкрите за відсутності доказів сплати судового збору Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» за належними реквізитами для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду (а.с. 105). Під час ухвалення судового рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1152,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2010 року по справі № Б26/65-10 Комунальне житлове підприємство №15 (далі по тексту КЖП №15) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором КЖП №15 призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та користувався послугами, які надавалися КЖП №15. Між КЖП№15 і відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01.06.2014 року сума заборгованості за особовим рахунком склала 1519,61 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за утримання будинку та території в розмірі 1519 грн. 61 коп. та судовий збір. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 96 - заява), проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був неодноразово повідомлений, що підтверджується повідомленнями (а.с. 59, 62, 84,). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки (а.с. 25) від 04.07.2014 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі мешкає за вказаною адресою та користувався послугами, які надавалися КЖП №15. Згідно особового рахунку (а.с. 93-94) між КЖП№15 і відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01.06.2014 року сума заборгованості за особовим рахунком склала 1519,61 грн. 27.04.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області винесено ухвалу (а.с.5 - копія ухвали) про скасування судового наказу. Згідно ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому з відповідача на користь позивача КЖП №15 підлягає стягненню сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1519,61 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2010 року по справі № Б26/65-10 Комунальне житлове підприємство №15 (далі по тексту КЖП №15) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором КЖП №15 призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П. Відповідачі 1,2 зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та користувалися послугами, які надавалися КЖП №15. Між КЖП№15 і відповідачами 1,2 встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01.06.2014 року сума заборгованості за особовим рахунком склала 3072,39 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачами зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1,2 на користь позивача заборгованість за утримання будинку та території в розмірі 3072 грн. 39 коп. та судовий збір. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 32 - заява), проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі1,2 у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були неодноразово повідомлені, що підтверджується повідомленнями (а.с. 22, 31). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно довідки (а.с.18, 19) від 16.07.2014 року відповідачі 1,2 зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Крім того відповідачі 1,2 мешкають з вказаною адресою та користувалися послугами, які надавалися КЖП №15. Згідно особового рахунку (а.с. 8-11) між КЖП№15 і відповідачами 1,2 встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01.06.2014 року сума заборгованості за особовим рахунком склала 3072,39 грн. 04.01.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області винесено ухвалу (а.с.5 - копія ухвали) про скасування судового наказу. Згідно ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, тому з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача КЖП №15 підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3072,39 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов [PERSON] до Природного заповідника «Горгани» про визнання рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення з роботи у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації недійсними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Визнано недійсним рішення атестаційної комісії Природного заповідника «Горгани» від 22.11.2019 в частині визнання [PERSON] , таким, що не відповідає займаній посаді. Визнано недійсним наказ Природного заповідника «Горгани» від 17.01.2020 за № 7к про звільнення [PERSON] з посади за п.2 ст.40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] з 17.01.2020 на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани». Стягнуто з Природного заповідника «Горгани» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2020 по 13.10.2021 в сумі 157439,6 грн. В решті вимог позову відмовлено. 24 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат. Заява мотивована тим, що при поданні апеляційної скарги ним сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, просив стягнути понесені витрати із відповідача. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду заяви. [PERSON] просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить висновку про таке. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 2522,4 грн (1681,60*150%, де 1681,60 грн - розмір судового збору за подання вимоги немайнового характеру (визнання рішення атестаційної комісії недійсним) та вимог майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди), що підтверджується квитанцією № 0.0.2147848281.1 від 02.06.2021. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України та зміст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13.10.2021, якою апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, колегія суддів приходить висновку, що з ПЗ «Горгани» слід стягнути на користь [PERSON] 2522,4 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 21.11.19р. скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовлено. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що при ухваленні постанови судом не вирішено питання про судові витрати. За правилами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Матеріалами справи встановлено, що при поданні апеляційної скарги апелянт [PERSON] оплатила судовий збір у розмірі 1152 грн.60 коп., що підтверджується квитанцією №54993 від 09.03.2021 року (а.с.109). Враховуючи зміст резолютивної частини постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, судовий збір у розмірі 1152 грн.60 коп. підлягає стягненню з позивача - [PERSON] на користь апелянтки - [PERSON] . З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 26.08.2003 року до [PERSON] , за скоєне правопорушення, були застосовані заходи медичного характеру у вигляді стаціонарного лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом в примусовому порядку. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.11.2004 року примусові заходи медичного характеру були змінені зі стаціонарного примусового лікування на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. 17.10.2005року, 12.12.2006 року, 12.06.2007 року, 13.12.2007 року, 20.06.2008 року, 24.12.2008 року,06.07.2009 року, 20.01.2010 року, 21.06.2010 року, 16.12.2010 року, 19.07.2011 року, 19.01.2012 року, 25.07.2012 року, 17.01.2013 року, 15.07.2013 року рішеннями Краматорського міського суду Донецької області [PERSON] була продовжена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. 11.08.2014р. головний лікар КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» Севастьянова Л.Л. звернулася до суду із заявою про продовження надання заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] , [INFO], посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи з 1999 року та з 30.11.12 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв'язку з загостренням захворювання. Емоційно нестійкий, має схильність до роздратованості. Судячи з поведінки відчуває розлади сприйняття. Критика до свого психічного стану недостатня. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, [PERSON] потребує продовження заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Просить винести рішення, яким продовжить [PERSON] надання заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Вислухавши думку лікаря-психіатра, прокурора, які підтримали заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді «Шизофренія параноїдна»; згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 37 від 08.08.14р., має потребу в продовженні надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому що у структуру психіатричного розладу входять симптоми, які обумовлюють можливість скоєння шкоди своєму здоров'ю та оточуючим. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved