Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 жовтня 2011 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 33 від 06 жовтня 2011 року на придбання кухонних меблів, вартістю 61 271,50 грн., при цьому Відповідач вніс готівкою в касу 21 271,50 грн. передоплати. ТОВ Сучасний Факторинг» на підставі угоди перерахував продавцю ФОП [PERSON] кошти в сумі 40 000,00 грн. за придбаний [PERSON] товар. ФОП [PERSON] виконав умови угоди № 33 від 06 жовтня 2011 рок в повному обсязі та поставив товар Відповідачу, однак останній взятих на себе зобов'язань перед Позивачем не виконав та заборгованість складає 36 000,00 грн. В позовним вимогах просив з стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» суму боргу в розмірі 36 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 390,00 грн. В судовому засіданні представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» - Нестерчук Віталій Андрійович позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи за місцем його реєстрації, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені їм правовідносини. 06 жовтня 2011 року між [PERSON] (надалі Відповідач) та ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 33 від 06 жовтня 2011 року на придбання кухонних меблів, вартістю 61 271,50 грн., при цьому Відповідач вніс готівкою в касу 21 271,50 грн. предоплати (а.с. 10-11). ТОВ Сучасний Факторинг» (надалі Позивач) на підставі угоди № 000239 від 06 жовтня 2011 року, перерахував продавцю ФОП [PERSON] кошти в сумі 40 000,00 грн. за придбаний Відповідачем товар - кухонні меблі. ФОП [PERSON] виконав умови угоди № 33 від 06 жовтня 2011 рок в повному обсязі та поставив товар Відповідачу, що підтверджується актом прийому-передачі № м000239 від 06 жовтня 2011 року. Відповідач взятих на себе зобов'язань перед Позивачем, передбачених угодою № 000239 від 06 жовтня 2011 року не виконав. Згідно розрахунку заборгованість складає 36 000,00 грн. (а.с. 17). 21 лютого 2013 року Відповідачу було направлено претензію з вимогою виконати умови договору та провести оплату отриманого товару, яку він отримав 27.02.2013р. (а.с. 15). Однак, дана претензія залишена без виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події Відповідно до ч. 1, 3 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалися, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд, з'ясувавши всі обставині справи, вислухавши учасників які приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що зобов'язання не виконаі з вини Відповідача та позовні вимоги обґрунтовані та підлгяють задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 390,00 грн. (а.с. 17).

Outcome: approved