Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором кредиту № 500248523 від 23.12.2011 року у розмірі 53291 гривні 74 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2011 року ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500248523, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 33240 гривень з кінцевим строком погашення до 26.12.2014 року. В наслідок істотних порушень [PERSON] зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного погашення кредиту таким, що настав. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за договором кредиту №500248523 від 23.12.2011 року [PERSON] були проігноровані, прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було складено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договором кредиту №500248523 від 23.12.2011 року, яка станом на 23.12.2013 року становить 53291 гривні 74 копійок, яка складається з: - простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 31109 гривень 25 копійок; - прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 7830 гривень 77 копійка; - комісії у розмірі 7360 гривень 00 копійка; - пені у розмірі 7363 гривень 03 коп. ТОВ «Росвен Інвест Україна» надсилало [PERSON] вимогу про погашення простроченої заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій справу просила розглядати без її участі, у задоволені позову просила відмовити. [PERSON] надала через канцелярію суду рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28.03.2013 року відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500248523 від 23.12.2013 року у розмірі 45030 гривні 72 копійок. Рішення набрало законної сили. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №500248523 від 23.12.2011 року. Відповідно до укладеного договору кредиту ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у виді відновлювальної кредитної лінії у сумі 33240 гривень з кінцевим строком погашення до 26.12.2014 року. Відповідач [PERSON] порушила свої договірні зобов'язання, тому станом на 23.12.2013 року її заборгованість за кредитним договором №500248523 від 23.12.2011 року становить 53291 гривні 74 копійок, яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 31109 гривень 25 копійок, прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 7830 гривень 77 копійка, комісії у розмірі 7360 гривень 00 копійка, пені у розмірі 7363 гривень 03 коп . Як вбачається з рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 28.03.2013 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №500248523 від 23.12.2011 року задоволені в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500248523 від 23.12.2011 року у розмірі 45030 гривні 72 копійок. Рішення набрало законної сили. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було складено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договором кредиту №500248523 від 23.12.2011 року\~\~укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] Згідно з п.2.1 Договору факторингу №2013-1 від 23 грудня 2013 року, ПАТ «Альфа-Банк» (надалі клієнт) зобов'язується передати у власність ТОВ «Росвен Інвест Україна» (надалі Фактор), а Фактор - прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2. Договору факторингу право вимоги, що відступається згідно з даним Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. 29.05.2014 року відповідачу [PERSON] позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» було надіслано вимогу про погашення заборгованості.. Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу, визначаючи виникнення її уже станом на 23.12.2013 року, позивач суду не надав доказів не виконання зазначеного вище рішення третейського суду про стягання на користь банку аналогічних платежів, тобто доказів невиконання відповідачем рішення третейського суду та доказів відсутності реалізації свого права попереднім кредитором щодо отримання виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду чи доказів про відмову у видачі такого виконавчого листа про стягнення аналогічних платежів з відповідача у справі. Судом було винесено ухвалу від 08.06.2016 року, якою явку представника позивача до суду визнано обовязковою. Крім того, неодноразово на адресу позивача направлялись запити з метою надання суду розрахунку суми заборгованості, яку позивач просить стягнути. Однак позивач вимоги суду проігнорував, жодної відповіді ні на запити, ні на ухвалу про визнання явки обовязкової суду не надав, лише щоразу направляв заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки позивач не надав суду доказів про те, що попереднім кредитором - ПАТ «Альфа Банк» не були реалізовані права, які слідують із рішення третейського суду від 28.03.2013 року до укладення договору факторингу 23.12.2013 року\~\~з позивачем, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 500248523 від 23 грудня 2011 року, на який посилається позивач, приходить до висновку про неможливість задоволення позову на підставі наданих позивачем доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позивачем не доведено належними доказами заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 500248523 від 23 грудня 2011 року, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Росвен Івест Україна» слід відмовити.\~\~ У звязку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не компенсуються за рахунок відповідачів, що відповідає вимогам ст..88 ЦПК України. \~

Outcome: dismissed