Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, мають спільних синів [PERSON] та [PERSON] .. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та довіри, просить шлюб розірвати, та визначити місце проживання дітей з нею, оскільки позивач займається вихованням, лікуванням, забезпеченням та доглядом синів. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач позов визнав. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради позовні вимоги підтримав. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 1 березня 2019 в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 27 березня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 27 березня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 11 травня 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 5 березня 2005 року сторони знаходяться у шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №252 (а.с.9). Мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.10-11). Сини проживають разом з матір`ю. Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та довіри, відсутністю взаєморозуміння, відновлювати стосунки не бажають, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не являється, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнутиз відповідача аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін, позицію відповідача, вік дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення На даний час діти проживають з позивачем. Відповідач не заперечує проти визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради вважає можливим визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Враховуючи позицію служби, позицію сторін у справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 25 лютого 2019 року за квитанцією б. н номер платежу 1004894840 в сумі 768,40 грн., тобто в розмірі 384,20 грн. та 50% судового збору, сплаченого 28 січня 2019 року за квитанцією №0.0.1252551517.1 в сумі 768,40 грн., тобто в розмірі 384,20 грн. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів та 768,40 грн. на користь позивача за вимоги про розірвання шлюбу та визнання місця проживання дітей.

Outcome: approved