Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-25017-100907 від 10.09.2007 року, відповідно до якого відповідачу було відкрито картоковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України. Вказують, що в порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 20.12.2013 року, заборгованість по укладеному договору № 001-25017-100907 від 10.09.2007 року становить 4061,59 грн., що складається з тіло кредиту в розмірі 1774,64 грн., простроченого тіло кредиту в розмірі 727,27 грн., заборгованості за комісіями в розмірі 1559,68 грн. Просять, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у вищезазначеній сумі та судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ «ДельтаБанк», за довіреністю Кесарева Г.І. в судове засідання не з'явилась, від останньої поступило клопотанням про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідачем [PERSON] не заперечувалися позовні вимоги, що вбачається з поданої в суд письмової заяви від 19.03. 2014р. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши усі докази, в їх сукупності встановлені в судовому засіданні, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі, встановлено, що між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір кредитний договір № 001-25017-100907 від 10.09.2007 року (а.с.5-7). На виконання даного кредитного договору, ПАТ «ДельтаБанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, про що свідчить пункт 1.2 кредитного договору. Банк надав відповідачу, як держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору на загальну сумув розмірі 30000,00 грн. та на день укладання цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500,00 грн. За умовами договору, ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. У відповідності до договору, відповідач [PERSON], як держатель картки зобов'язана щомісячно в строки, визначені здійснювати погашення частини суми заборгованості та кредитною лінією яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. Аналізуючи усі зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитним договором № 001-25017-100907 від 10.09.2007 року та стягнення судових витрат, підлягають задоволенню. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-11) по кредитному договору відповідач [PERSON] погашала заборгованість, за користування наданою їй кредитною лінією, але станом на 20.12.2013 року, заборгованість по укладеному договору № 001-25017-100907 від 10.09.2007 року становить 4061,59 грн., що складається з тіло кредиту в розмірі 1774,64 грн., простроченого тіло кредиту в розмірі 727,27 грн., заборгованості за комісіями в розмірі 1559,68 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, на підставі викладеного, суд виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, при їх системному аналізі приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору за платіжним дорученням № 7195106 від 30.01.2014 р.

Outcome: approved