Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова звернувся з позовом до суду до відповідачів Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, внаслідок подання недостовірних довідок про заробітку плату. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в Управлінні ПФУ в Личаківському районі м. Львова, пенсія їй виплачується згідно Закону України «Про державну службу». У відповідності до вимог цього закону, у зв'язку із зміною розміру заробітної плати, на підставі довідки від 17.03.2008р., яка видана ДПІ у м. Львові, [PERSON] було проведено перерахунок пенсії починаючи з 01.02.2008р., виходячи з загального заробітку - 3399,35 грн. Однак, 18.06.2009р., ДПІ у м. Львові звернулась до позивача з листом про призупинення виплати пенсій державним службовцям по раніше виданих довідках у зв'язку з тим, що Міністерством праці соціальної політики України не опрацьоване питання щодо врегулювання і вдосконалення механізму розмірів заробітку для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно було надано нову довідку від 18.06.2009р. для перерахунку пенсії з 01.02.2008р., згідно з якою, слід виходити із загального заробітку в сумі 2836,05 грн. У зв'язку з такими обставинами, за період з 01.02.2008р. по 30.06.2009р. у виплаті пенсії відповідачу [PERSON] виникла переплата в розмірі 4902,12 грн. Згідно вимог чинного законодавства, надміру виплачені пенсії внаслідок подання страхувальником недостовірних даних можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті в судовому порядку. Крім того, матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну державі внаслідок подання недостовірних документів несе також підприємство та організація, яка видала ці документи. Оскільки вимоги про добровільне повернення надміру виплаченої пенсії двоє відповідачів проігнорували, суму переплаченої пенсії просить стягнути з них солідарно в примусовому порядку. Представник позивача Хащівська І.В. яка діє на підставі довіреності від 15.01.2015р. позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що оскільки пенсія була виплачена надміру у зв'язку з обставинами, які не залежали від волі пенсіонера. Стягнення надміру виплаченої пенсії, на думку відповідачки, можливе у випадку доведення факту вини пенсіонера, вважає, що її вини у тому, що пенсія була переплачена немає так як відповідні довідки були видані відповідачем Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів самостійно на підставі розрахунків бухгалтерії і вона, відповідач [PERSON] жодної участі в оформленні довідок не брала. Тому вважає позов безпідставним, в задоволенні такого просила відмовити. Представник відповідача Спеціалозованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Юрченко Ю.А, який діє на підставі довіреності від 03.07.2014р. проти задоволення позову заперечив та пояснив, що довідка від 17.03.2008р., на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії, не визнавалась недійсною через внесення недостовірної інформації, а її видача була зумовлена відсутністю в цей період чіткого нормативно-врегульованого порядку включення та нарахування премій та інших видатків доплат при формуванні довідки для призначення перерахунку пенсії. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в Управлінні ПФУ в Личаківському районі м. Львова та отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». Відповідно до ст. 37-1 даного Закону, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Згідно довідки виданої ДПІ у м.Львові від 17.03.2008 р. № 5146/05 (а.с.6), розмір заробітної плати для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії становить 3399,35 грн. Відповідно до листа ДПІ м. Львова від 18.06.2009р. (а.с.12), який адресовано позивачу, вбачається, що Державна податкова інспекція в м.Львові звернулась до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова про призупинення виплати пенсій державним службовцям по раніше виданих довідках у зв»язкуз тим, що Міністерством праці соціальної політики України не опрацьоване питання щодо врегулювання і вдосконалення механізмів розмірів заробітку для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», також були подані довідки для обчислення пенсії з 01.02.2008 р. Державною податковою інспекцією подано нову довідку від 18.06.2009 року № 10128/05(а.с.7) для перерахунку з 01.02.2008 року, у зв»язку з чим виникла переплата за період з 01.02.2008року по 30.06.2009 року, яка становить 4 902,12 грн. Згідно розрахунку боргу по переплаті виплачених сум внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату за період з 01.02.2008р. по 30.06.2009р. (а.с.5), розмір надміру виплаченої пенсії відповідачу [PERSON] становить 4902,12 грн. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Верховним Судом України під час розгляду справи № 3-69г12 сформулювано правову позицію від 22.01.2013р., відповідно до якої цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Під час розгляду цивільної справи № 6-151цс13, предметом якої було стягнення помилково перерахованої пенсії, Верховний Суд України сформулював правову позицію від 22.01.2014р., згідно з якою прийшов до висновку, що безпідставно набуті особою кошти, які належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Формулювання змісту цієї правової позиції дає підстави стверджувати, що ці дві умови є взаємозалежними, і виключно в тому випадку, коли вони є в сукупності, безпідставно отримана пенсія поверненню не підлягає. У випадку наявності хоча б однієї з них, безпідставно отримані кошти мають бути повернуті. Згідно рішення комісії з призначення пенсії при управлінні ПФУ в Личаківському районі м. Львова (а.с.11), що вина відповідача [PERSON] у виникненні переплати пенсії відсутня. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору. Зміст цих роз'яснень полягає в тому, що помилка, якщо вона пов'язана з обчисленням, є лічильною помилкою. Якщо ж помилкове застосування законодавства не пов'язане з обчисленням, така помилка до категорії рахункової не відноситься. Як вбачається із змісту письмових заперечень представника відповідача ДПІ у м. Львові, первинні довідки розраховувались відповідно до нового посадового окладу, затвердженого Постановою КМУ від 06.02.2008р. № 34 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України» із урахуванням премій та надбавок, які діяли на момент виникнення права на перерахунок. За змістом цієї постанови, розмір посадового окладу працівників, який затверджено відповідними Постановами КМУ згідно з поданим переліком, збільшено на 45 %. Первинна довідка включала в себе розмір нових посадових окладів та преміального фонду, який визначався до посадових окладів, які діяли з 01.02.2008р. Відповідно до абзацу 4 пп. 2 п. 4 Постанови КМУ від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», під час перерахунку пенсії особам, які на момент перерахунку пенсії не працюють або працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Згідно наведених вище письмових заперечень ДПІ у м. Львові, листом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.06.2009р. № 7011/0/14-09/039 роз'яснено, що середній розмір зазначених виплат визначається з урахуванням посадових окладів, встановлених після упорядкування заробітної плати відповідно до нових умов оплати праці, виходячи із фонду оплати праці, який фактично виділено на ці виплати у лютому місяця 2008р. та кількості працюючих на відповідних посадах державних службовців. Відтак, з врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що відмінність двох довідок полягають виключно в розмірі премії, яку слід враховувати під час проведення перерахунку пенсії. Як вказав представник відповідача ДПІ у м. Львові, така відмінність обумовлена неправильним трактуванням чинного законодавства. Сама ж довідка з новим обрахунком премії та її достовірність, сторонами не оскаржена, що характеризує її як належний доказ. З огляду на те, що помилка в обчисленні, яка обумовлена неправильним трактуванням законодавства, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України є лічильною помилкою, а наявність лічильної помилки, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, є підставою для стягнення надміру виплаченої пенсії, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення надміру виплачених грошових коштів. Однак, таке примусове стягнення не може відбуватись в солідарному порядку з обох відповідачів, як про це просить представник позивача. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Як за правилами ст. 1215 ЦК України, у випадку, коли не встановлено факту недобросовісності набувача проте встановлено факт існування рахункової помилки, так і за правилами ст. 50 згаданого вище Закону коли встановлено факт подання недостовірних відомостей, обов'язок щодо повернення зайво отриманої пенсії покладається виключно на пенсіонера. Покликання позивача на приписи ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як на підставу солідарного стягнення надміру виплачених коштів є невірним, оскільки до даних правовідносин вона застосована бути не може. За правилами цієї норми, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Збитками, що є тотожним із поняттям шкода, згідно актів цивільного законодавства, а саме вимог ч. 2 ст. 22 ЦК України, прийнято вважати втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто реальні збитки та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене - тобто упущена вигода. Оскільки предметом даної цивільної справи є надміру виплачена пенсія, а не шкода, і тому вимоги ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на дані правовідносини не поширюються, що в свою чергу, виключає можливість стягнення зайво отриманої пенсії в солідарному порядку з двох відповідачів. Крім того, про правильність висновків суду свідчить той факт, що норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», по відношенню до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» є спеціальними в даних правовідносинах, і саме вони підлягають застосуванню в справі, яка розглядається. Як зазначено в преамбулі першого Закону, він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, в той час як преамбула другого Закону вказує, що він гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, а також спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Враховуючи, що правовідносини у справі яка розглядається виникли внаслідок неправильного перерахунку пенсії, що визначається Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», саме його норми, як спеціальні, підлягають застосуванню під час вирішення цивільно-правового спору. Таким Законом матеріальна відповідальність страхувальника за подачу ним недостовірних документів не передбачена. Тому, обрахована позивачем сума грошових коштів з відповідача ДПІ у м. Львові стягнута бути не може. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт безпідставного отримання коштів у зв'язку з допущеною рахунковою помилкою, стягує ці кошти в розмірі, який ніким не оспорюється та становить 4902,12 грн. з їх набувача одноособово - відповідача [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved