Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з СБ України суму у розмірі 97 398,55 грн. невідшкодованих збитків, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та витрати на підготовку звіту у розмірі 1 600.00 грн. Свої вимоги мотивує наступним. 03.01.2015 р. приблизно о 07.20 год. по вул.. С. Петлюри-Саксаганського в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Деу Ланос» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпПА та притягнуто до адміністративної відповідальності. Як свідчить постанова суду [PERSON] працює водієм у відповідача та порушив правила дорожнього руху перебуваючи за кермом службового автомобіля. Згідно до звіту № 3639 від 29.01.2015 р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER], яким є позивач, становить 196 697,60 грн. Цивільна відповідальність СБУ на момент ДТП була застрахована страховою компанією «ВУСО» відповідно до полісу № АІ/2892085 від 01.09.2014 р., яка частково відшкодувала потерпілій збитки у розмірі 50 000,00 грн. Іншу частину збитків у розмірі у сумі 97 398,55 грн. має згідно до вимог чинного законодавства відшкодувати СБ України. Крім того відповідач має відшкодувати і моральну шкоду спричинену позивачу, яку останній оцінює у 5 000,00 грн. Моральна шкода полягає у тому, що істотне пошкодження автомобіля позивача суттєво вплинуло на його звичайний спосіб життя та створило немало незручностей. Також позивач витратив на підготовку звіту № 3639 від 29.01.2015 р. та № 3897 від 25.05.2015 р. суму у розмірі 1600,00 грн. і ці витрати також має компенсувати відповідач. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представники Служби безпеки України заперечували щодо задоволення позову. Зазначили, що відповідач не був повідомлений оцінювачем майна про огляд автомобіля з метою визначення суми збитку, а отже і не міг висловити свої зауваження. Разом з тим страхова компанія «ВУСО» компенсувала позивачу матеріальний збиток у розмірі 50 000,00 грн. За вимогами чинного законодавства України позивачу мають бути компенсовані витрати реально понесені останнім для відновлення автомобіля, зважаючи на те, що транспортний засіб відчужений позивачем. Проте, позивачем не надано документів, на підставі яких можливо було б встановити стан його автомобіля при відчуженні, а отже відсутні і докази розміру понесених ним матеріальних збитків. Також позивачем не доведено і наявність моральної шкоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується представниками сторін, що 03 січня 2015 р. в м. Києві приблизно о 07 год. 20 хв. по вул. С. Петлюри - Саксаганського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] 23.01.2015 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу, що підтверджується постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва. Як свідчать матеріали справи, автомобіль «Нісан» д/н [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON]. Дана обставина не оспорювалась в судовому засіданні. Також не заперечувалась представниками сторін, що автомобіль «Деу Ланос» д/н [NUMBER] належить відповідачу, в свою чергу на день ДТП [PERSON] працював в СБУ водієм та перебував за кермом службового транспортного засобу. Також не визнано сторонами, що згідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2892085 від 01.09.2014 р. ПрАТ «СК «ВУСО» страховик СБУ виплатив потерпілій в ДТП стороні - [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. За приписами ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків. В свою чергу згідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як свідчить звіт № 3699 від 29.01.2015 р. складений СПД [PERSON] на замовлення позивача, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER] становить 196 697,60 грн. За висновком СПД [PERSON] викладеним в звіті № 3897 від 25.05.2015 р. складеним за заявою позивача ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Нісан» д/н [NUMBER] становить 49 299,05 грн. Також, і це підтверджується матеріалами справи, витрати понесені позивачем за складання звітів становлять 1 600,00 грн. За встановлених обставин, беручі до уваги вимоги чинного законодавства України суд приходить до висновку, що відповідач має відшкодувати завдані позивачу збитки, що їх не покрито страховим відшкодуванням. При цьому встановлюючи розмір збитків, які підлягають стягненню на користь [PERSON] суд виходить з наступного. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму розмірі 97 398,55 грн. зважаючи на розмір збитків зазначених у звіті № 3699 від 29.01.2015 р. за вирахуванням сплаченого страховою компанією відшкодування у сумі 50 000,00 грн. та ринкової вартості автомобіля - 49 299,05 грн., витрати на складанні звітів у сумі 1 600,00 грн. В свою чергу представники позивача зазначили, що розмір відшкодування має відповідати положенням ст.. 1192 ЦК України, а саме розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому має визначатися відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Приписами ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначену представником суму зважаючи на положення ст.. 57 ЦК України та беручі до уваги, що наданий розрахунок не суперечить положенням ст. 1192 ЦК України та стягнути з відповідача суму у розмірі 98 998 грн. 55 коп. (97 398,55 грн. + 1 600,00 грн.). Також судом береться до уваги та обставина, що не визнаючи суму зазначену позивачем до стягнення в якості збитків представниками відповідача не надано відповідних доказів та не заявлено клопотання щодо їх отримання, на спростування зазначеної представником позивача суми. Вимога ж представника позивача щодо стягнення з СБУ на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Положеннями ст. 1167 ЦК України визначено, що Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу особою винною у ДТП. У п. 5 своєї постанови 4 від 31.03.19995 р. Верховний Суд України також зазначив, що За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що представником позивача не доведено в судовому засіданні спричинення [PERSON] моральної шкоди підстави для стягнення суми у розмірі 5 000,00 грн. відсутні. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial