Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 22.12.2008 року між Банком та відповідачкою укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачці грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7700 грн. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідачка перестала виконувати взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 15.11.2017 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 43549,51 грн, з яких: 5145,94 грн - заборгованість за кредитом, 1282,07 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 34809,62 грн - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2061,88 грн - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з неї на його користь 43549,51 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1600 грн. Представник позивача та відповідач до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 22.12.2008 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 30,00 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.5-6,7-8,9,10). Уклавши договір, відповідачка відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надала свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.11-25). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку слідує, що прийняті на себе зобов'язання відповідачка належним чином не виконувала. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, останній платіж в сумі 350грн. здійснено 25.12.2015року (а.с.7). Станом на 15.11.2017 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 43549,51 грн, з яких: 5145,94 грн - заборгованість за кредитом, 1282,07 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 34809,62 грн - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2061,88 грн - штраф (процентна складова) (а.с.5-6, 7-8). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначені в письмовому розрахунку, грунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідачки. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. (фіксована сума) + 5% (процентна складова) від суми позову (арк.спр.20). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] з 14.04.2014року проживала в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, пеня стала нараховуватись відповідачці з 01.11.2013року (а.с.6). До того ж, за правилами, встановленими ст.258 ЦК України, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Звернувся позивач до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором 12.12.2017року. З огляду на вище наведене вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідачки на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 6428,01 грн., з яких: 5145,94 грн - заборгованість за кредитом та 1282,07 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. В задоволенні інших вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне у відповідності до частини першої зазначеної статті стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 236,16 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial