Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

ПрАТ « СК « Уніка » звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на їх користь страхового відшкодування в сумі 3 431 грн. 17 коп. в порядку регресу, яке було виплачене потерпілій за наслідками дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], що відбулася 25.11.2015 р. за участю відповідача [PERSON], що є предметом позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог мотивуючи це тим, що 24.04.2015 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладеного договір обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс АІ/ 8156145 )та відповідно до даного договору була застрахована цивільно - правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля [NUMBER]. 25.11.2015 р. о 17 год.30 хв на проїжджій частині вул.. Регенераторній в м.Києві сталася ДТП за участі автмобіліі «МАЗДА 3» дер.номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідач [PERSON] до приїзду співробітників поліції залишила місце ДТП. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 11.02.2016 р. [PERSON] було визнано винною в скоєні вказаної вище дорожньо - транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..ст. 122 - 4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 6 квітня 2016 р. на адресу [PERSON] ПрАТ «СК «Уніка» були перераховані кошти в розмірі 3431, 17 грн. за матеріальні збитки, спричинені внаслідок ДТП, що мало місце 25.11.2015 р., а з врахуванням того, що відповідач залишила місце ДТП до приїзду працівників правоохоронних органів то позивач має право у відповідності до п.п «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» звернутися в порядку регресу до страхувальника щодо відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, хоча не оспорювала факту ДТП, що мав місце 25.11.2015 р. та свою вину в даній ДТП, але зазначила, що вона не помітила факту зіткнення зазначених вище транспортних засобів в зв'язку з чим залишила місце ДТП. Судом встановлено, що 25 листопада 20015 року о 17 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Мазда 3», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Регенераторній в м.Києві при русі заднім ходом не дотрималась вимог п.п.10.9 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Після скоєння ДТП [PERSON] самовільно залишила місце ДТП до приїзду співробітників поліції За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 11.02.2016 року [PERSON]. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.14) Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. 24 квітня 2015 року між ПрАТ « СК « Уніка »» та [PERSON] було укладено Договір обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПОЛІС № АІ/8156145 (а.с.7). 25.11.2015 р. настав страховий випадок та 6 квітня 2016 р. позивач сплатив суму страхового відшкодуванні в розмірі 3431 грн.. 17 коп. [PERSON] власнику транспортного засобу «Міцубіші Кольт» держ.номер [NUMBER]. Відповідно дло вимог ст..38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ранспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов п.п «в» якщо : якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Відповідно ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено вимоги до відповідачки з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідачки підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 4071,56 грн., що складає: вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що підтверджується платіжними дорученнями про їх оплату, долученими до матеріалів справи. Враховуючи наведене ст.ст. 11, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved