Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій зазначає, що відповідач отримав кредит від ПАТ «Сведбанк», на забезпечення виконання умов договору відповідач передав в іпотеку квартиру, на яку накладено арешт державним виконавцем. Позивачеві було відступлено зобов'язання за іпотечним договором. За кредитом виникла заборгованість, але наявність арешту майна згідно постанови слідчого перешкоджає реалізації права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження № 30497123 від 02.03.2012 року, винесену відділом державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, в частині накладення арешту на нерухоме майно: однокімнатну квартиру загальною площею 33,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що арешт накладався державним виконавцем. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяв, клопотань чи заперечень не подавав. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 вересня 2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав кредит [PERSON], що підтверджується договором. 12 вересня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором було забезпечено предметом іпотеки - однокімнатною квартирою загальною площею 33,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором, додатковою угодою. Вимоги за вказаними договорами були відступлені позивачеві ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що підтверджується договором факторингу, договором про відступлення прав за іпотечними договорами. 02.03.2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області Голубець Н.М. було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчудження у межах виконавчого провадження № 30497123, відомості про обтяження внесені до державного реєстру, що підтверджується інформаційною довідкою із Державних реєстрів. Позивач не посилається на незаконність накладення арешту на спірне нерухоме майно, з матеріалів справи подібних обставин не вбачається, тому суд вважає, що арешт на спірне нерухоме майно було правомірно накладено державним виконавцем відповідно до чинного законодавства. В порядку цивільного процесуального законодавства позивач не звертався зі скаргами щодо арешту майна, не вживав заходів для захисту своїх інтересів іншим процесуальним способом. В обґрунтування вимог цього позову позивач посилається на порушення його цивільних прав та інтересів, однак в судовому засіданні не встановлено обставин, які б породжували цивільно-правові наслідки, зазначені у позовних вимогах у спорі між визначеними позовами сторонами. Так, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували на порушення законних прав чи інтересів позивача саме визначеним позовом відповідачем - [PERSON], який не виносив оскаржувану позивачем постанову. При цьому позовні вимоги фактично адресовані до третьої особи, а не до відповідача, однак належного відповідача визначити в межах судового розгляду не представилось можливим через ухилення представника від явки до суду, відсутність його згоди на залучення співвідповідача, передбаченої ст.33 ЦПК України. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів не узгоджується із приписами Закону України «Про виконавче провадження» та іншими нормами чинного законодавства, тобто є неналежним. Посилання позивача на норми права, які регулюють правовідносини щодо іпотеки, виключення майна із акту опису суд вважає безпідставними, оскільки в межах позовних вимог не заявлено вимог про виключення майна з опису, звернення стягнення на предмет іпотеки тощо, тому вказані посилання виходять за межі цього судового розгляду та суперечать принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під час судового розгляду судом не встановлено порушень цивільних прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту в межах заявлених поховних вимог. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги недоведеними і необґрунтованими, а заперечення відповідача проти позову суд вважає обґрунтованими та такими що узгоджуються із наявними у справі доказами. Враховуючи викладене вище, позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed