Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі [PERSON] на користь позивача 1183,80 грн. заборгованості, що виникла по кредитному договору № б/н, укладеному між сторонами 10 грудня 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 10 грудня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, що виникла за кредитним договором б\\н від 21.03.2011 року та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримала від позивача, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», кредит у розмірі 5364,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Власним підписом відповідач засвідчила свою згоду на те, що підписана нею Анкета - заява разом з Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості, а також Умови та Правила банківських послуг становлять укладений сторонами кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання по кредитному договору перед позивачем не виконала, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого станом на 31 серпня 2016 року склала 11485,18 грн., з яких сума основного боргу становить 5364,57 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 1,47 грн.; заборгованість за комісією і пенею становить 4935,34 грн., штраф згідно п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію становить 1183,8 грн. На підставі наведеного та у відповідності до вимог ст. 526,527,530,611,651, 1048,1049,1050 ЦК України позивач прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі заборгованість, що виникла за кредитним договором. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи відповідно до вимог ст.ст.\~74,\~76 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечив представник позивача у письмовій заяві. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на кристь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобовязанні. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості ( що виникла за кредитним договором б\\н від 21.03.2011 року) та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, доводиться та обставина, що відповідач [PERSON] отримала від позивача, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», кредит у розмірі 5364,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. (п.2.1 Генеральної угоди). При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Згідно п.2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязався повернути суму кредиту, процентів, винагороду згідно Генеральної угоди та відповідно Умовам та правилам надання банківських послуг. Згідно п.2.8 Генеральної угоди у разі порушення позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах, за кожен день прострочки. Згідно п.2.2 Генеральної угоди у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не настав, строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення рахується простроченою і позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1183,8 грн. Розрахунком суми заборгованості по кредитному договору №б/н від 10 грудня 2013 року доводиться та обставина, що сума заборгованість по кредитному договору станом на 31 серпня 2016 року склала 11485,18 грн., з яких сума основного боргу становить 5364,57 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 1,47 грн.; заборгованість за комісією і пенею становить 4935,34 грн., штраф згідно п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію становить 1183,8 грн. Згідно ст.. 599ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою. Відповідно до вимог ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст.. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики ,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 ЦК. Відтак обраний позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає ст. 16 ЦК України. На підставі ст.15,30,62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218, 224 ЦПК України, ст. 16,509,526,530,536,549,550,551,611,651, 1054,1055 ЦК України, суд

Outcome: approved