Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору оренди нежитлового приміщення від 25.01.2010 року позивач являється орендарем нежитлового приміщення [ADDRESS]. Згідно п.1.3 договору оренди нежитлового приміщення від 25.01.2010 року, об'єкт оренди переданий позивачеві в оренду з метою використання як магазину-кафетерію, а відтак в останньому позивач розмістила магазин «[INFO]». 29.10.2012 року трапилось залиття приміщення. При комісійному обстеженні було виявлено, що в кімнаті на стелі утворилось намокання приблизно площею 2,5 кв.м., тріщини площею біля 2 кв.м. та відставання підвісної стелі 2,5 кв.м. Крім того, в результаті залиття було знищено належне позивачеві електрообладнання, яке позивач використовувала для випікання випічки - електропіч-духовка для піци ДЕ ПП-2.0. Причиною залиття, що сталось, є халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] сантехнічним обладнанням. А відтак, позивачеві була спричинена матеріальна шкода у розмірі 26 782 грн., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2014 року до участі у даній цивільній справі залучений [PERSON] в якості правонаступника відповідача [PERSON], який вибув із процесу у зв'язку зі смертю. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач являється орендарем нежитлового приміщення [ADDRESS], відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №б/н від 25.01.2010 року, укладеного між ФОП [PERSON] та СПДФО [PERSON] (а.с.4-8). Згідно п.1.3 договору оренди нежитлового приміщення від 25.01.2011 року, об'єкт оренди переданий позивачеві в оренду з метою використання як магазину-кафетерію, а відтак в останньому позивач розмістила магазин «[INFO]». Згідно акту про залиття, що трапилося на системі холодного водопостачання від 29.10.2012 року, складеного комісією в складі: головного інженера, майстра слюсарів-сантехніків, майстра дільниці, слюсаря-сантехніка МКП «ЖЕК №16» та затвердженого начальником МКП «ЖЕК №16» 19.11.2012 року встановлено, що 29.10.2012 року у будинку [ADDRESS], в магазині «[INFO]» трапилося залиття приміщення. При комісійному обстеженні було виявлено, що в кімнаті на стелі утворилось намокання приблизно площею 2,5 кв.м., тріщини площею біля 2 кв.м. та відставання підвісної стелі 2,5 кв.м. Причиною залиття, що сталось, є халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] сантехнічним обладнанням (а.с.9). До того ж, як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, в результаті залиття було знищено належне позивачеві електрообладнання, яке позивач використовувала для випікання випічки - електропіч-духовка для піци ДЕ ПП-2.0. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні позивачу спричинена майнова шкода. Таким чином, позивач як орендар майна - квартири, має право на захист цього майна, тобто, має право на відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням (залиттям) квартири, яка відшкодовується відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, в якій йдеться про те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно копії спадкової справи Першої вінницької державної нотаріальної контори №563/14 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.65-81), а саме з довідки ТОВ «ЖЕО» вих. №1941 від 30.07.2014 року (а.с.66), яка міститься в останній, [PERSON] був зареєстрований та проживав з 13.12.2006 року по день смерті, тобто по [INFO]. Окрім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2007 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4-965, померлий [PERSON] являвся власником 1/2 частки вищезазначеної квартири [ADDRESS] та право приватної власності на яку було зареєстровано КП «ВООБТІ» за померлим і записано в реєстрову книгу №280 за реєстровим №190/26765 08.08.2007 року (а.с.66 зворот). Спадкоємцем майна після смерті [PERSON], зокрема і частки вищезазначеної квартири, є його син - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.07.2014 року, виданим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.79 зворот). Окрім того, як вбачається із довідки ТОВ «ЖЕО» №1394 від 03.07.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 13.12.2006 року (а.с.62). Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами за адресою: [ADDRESS], проживав померлий [PERSON] та його син - позивач по справі [PERSON], який є спадкоємцем прав та обов'язків після смерті батька [PERSON] та який продовжує проживати за даною адресою. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем (ч.1 ст.1231 ЦК України). Таким чином, позивач повинен відшкодувати збитки, завдані ним особисто та завданні за життя спадкодавцем. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст.64 ЦПК України). Згідно ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Таким чином, цивільним процесуальним законодавством не передбачено обов'язкове призначення експертизи у спорах про відшкодування матеріальної шкоди, а враховуючи те, що клопотання про призначення судової будівельно-технічної екпертизи сторонами не заявлялось, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст.57, 64 ЦПК України, оцінивши, взяти до уваги як належні письмові докази, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи, висновок спеціаліста №30 від 18.09.2013 року ТОВ «Подільський експертний центр» (а.с.10-19), відповідно до змісту якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що включає вартість матеріалів, станом на дату проведення дослідження становить 17 008,00 грн.; вартість духовки для піци ДЕ ПП-2.0, становить 9 774,00 грн. Таким чином, загальна вартість завданого матеріального збитку позивачу становить 26 782,00 грн. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 366,80 грн., що підтверджується квитанцією №65884991905999 від 18.02.2014 року на суму 245,00 грн. за подання позову до суду (а.с.1), та квитанцією №31735 8990 2496 004 від 19.08.2014 року на суму 121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с.60), також підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved