Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Ковч Т.Б. звернувся в суд з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 25.07.2013 року між Чернівецьким Регіональним відділенням АТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 від 25.07.2013 року до договору №00596636 від 25.07.2013 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 25.07.2013р., згідно якої останньому було надано кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 32 % річних на строк з 25.07.2013 року по 24.07.2015 року. Згідно ст.1054 ЦК України Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отриману суму кредиту відповідач зобов'язався погашати відповідно до встановленого п.2 Додаткової угоди строку, а нараховані Банком відсотки за користуванням кредиту до 25-го числа кожного місяця (п. 7 Додаткової угоди). Взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків за користування ним Боржник не виконав. Відповідно до п.14 Додаткової угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією, а також інших платежів Власник рахунку (відповідач) сплачує Банку (позивачу) штраф за кожний факт порішення у розмірі 100 грн. Відповідно до п.19 Додаткової угоди, Банк (позивач) має право вимагати дострокового погашення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, штрафу, а також відшкодування збитків Банку в випадку невиконання чи неналежного виконання Власником рахунку (відповідачем) своїх зобов'язань за Договором та цією Додатковою угодою. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було надіслано претензійні листи за №248/058-чр від 06.03.2013 р.; №255/058-чр від 26.03.2014 р. з вимогою погасити суму заборгованості по кредиту, нарахованих відсотках. Однак, відповідач залишив претензійні листи без відповіді, заборгованість не погасив. Станом на 28.11.2014 року заборгованість по кредитній лінії відповідача складає 12695,09 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 4995,50 грн.; заборгованість по несплачених відсотках - 1869,59 грн.; сума штрафу - 6100 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредиту, нарахованих відсотків за користування ним та штрафу на суму - 12695,09 грн. Представник позивача Мостепанюк В.І. в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву, в якій з урахуванням збільшенних раніше позовних вимог до розміра 16351,68 грн. (заява від 16.01.2015р.), позовні вимоги повністю підтримав та не заперечив проти винесення заочного рішенння. Крім цього, просив розглянути справу за відсутності представника ПАТ «Брокбізнесбанк». Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.07.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк», в особі керуючого Чернівецьким Регіональним відділенням АТ «Брокбізнесбанк» Чокена Василя Васильовича (відповідно до Постанови правління Національного банку України № 339 від 10.06.2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»» та рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11.06.2014 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію, з 11.06.2014 року розпочато процедуру ліквідації Банку) та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору № 00596636 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 25.07.2013р., згідно якої останньому надано споживчий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 5000 грн., строком з 25.08.2013 року по 24.07.2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитною лінією у розмірі 32 % річних. Процентна ставка за користування Кредитною лінією є фіксованою. Взяті на себе зобов'язання перед Банком [PERSON] не виконав, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту, розмір якої станом на 16.01.2015 року, згідно наданого представником позивача розрахунку становить 16351,68 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 4995,50 грн.; заборгованість за процентами - 2056,18 грн.; штраф за порушення вимог кредитного договору - 9300 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем [PERSON] надсилались претензійні листи за №248/058-чр від 06.03.2013р. та №255/058-чр від 26.03.2014р. з вимогою погасити суму заборгованості по кредиту, нарахованих відсотках, які останнім залишені без уваги. Таким чином, між сторонами існують цивільні права і обов'язки відповідно до кредитного договору та вимог ст.ст.11, 509 ЦК України, тобто зобов'язання у правовідносинах, в яких одна сторона має вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а друга сторона має право вимагати виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст.610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі зі стягненням з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь держави судового збору.

Outcome: approved