Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВБР» в особі представника Уповноваженої особи за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В якому прохали: стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВБР» заборгованість у розмірі 4 553 грн. 54 коп. за кредитним договором №IKCGMCUI. 142111.003 від 19 липня 2013 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 19 липня 2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір №IKCGMCUI. 142111.003 від 19 липня 2013 року., згідно якого банк зобовязується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.8.000128384, який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних (а.с.4, 5). Відповідно до. п.2.2. Договору банк зобовязується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.8.000128384, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.3 договору банк нараховує відсотки у розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Відповідно до п.2.4 договору нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік-триста шістдесят днів, місць рівний календарний кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків, не включається. Відповідно до п.2.5 щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим його заборгованість за кредитним договором №IKCGMCUI. 142111.003 від 19 липня 2013 року станом на 18 червня 2015 року перед ПАТ «ВБР» становить 4533 грн. 54 коп. з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту 913 грн. 03 коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 1\~084 грн. 75 коп.; поточна заборгованість за процентами 50 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за процентами 1\~217 грн. 04 коп.; сума пені 1\~268 грн. 17 коп. (а.с.3). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 ЦК України.

Outcome: approved