Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1\~000,00 грн. до досягнення донькою трирічного віку. Позовна заява мотивована тим, що 15.03.2002р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 15.03.2002р. зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 176. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], 27.07.2003р.н., та [PERSON], 07.01.2014р.н. На теперішній час позивач проживає разом зі своїми малолітніми дітьми, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а також враховуючи, що відповідач визнав повністю позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved