Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20457 гривень 29 копійок за кредитним договором б/н від 26.02.2008 року; та судові витрати у розмірі 1378 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншим витратами та на теперішній час ухиляється від виконання зобовязань. Станом на 30.04.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 20457 гривень 29 копійок. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності юридичної особи, не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути позов за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги, та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.1, 2 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.02.2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 2000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншим витратами відповідно до умов договору та на теперішній час ухиляється від виконання зобовязань. У відповідності до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість 20457 гривень 29 копійок, яка складається з наступного: - 1994,85 гривень - заборгованість за кредитом; - 14200,19 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3050,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 гривень штраф (фіксована частина); - 962,25 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Крім того тривалий термін прострочення платежів, відсутність дій, які б свідчили про наміри добросовісно виконувати свої зобов'язання з боку відповідача, вказують на наявність спроби ухилитися від виконання ним своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved