Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Представник [PERSON] в інтересах довірителя [PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути на користь позивача 5\~000 грн. на відшкодування маральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є сусідом позивача і між ними наявні неприязні відносини. 30 червня 2015 року близько 11.00 год. позивач в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. поверталась з пошти додому. На зустріч їй по дорозі їхав велосипедом відповідач, який не зупиняючись наїхав на неї, внаслідок чого позивач впала на землю та отримала тілесні ушкодження. Відповідач допомоги не надав, не вибачився, натомість почав сваритись, погрожував фізичною розправою. Після цього позивач направилась до себе додому і онук [PERSON] відвіз її до Галицької ЦРЛ, де їй надали допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що ідучи з пошти додому рухалась по узбіччю дороги з правої сторони. Відповідач їхав їй на зустріч також по узбіччю. Після наїзду їй лежачій наніс декілька ударів ногою. З відповідачем неприязні відносини, він завше, при нагоді, намагається вчинити шкоду. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] позов підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, скерував представника. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що в діях її довірителя відсутні складові елементи підстав для відшкодування моральної шкоди, зокрема: протиправна поведінка, наявність морального збитку, вина, причинно-наслідковий звязок між діями та наслідками. В дійсності, мав місце наїзд [PERSON] велосипедом на [PERSON], однак остання сама зумисно стала на шляху руху такого. Постановою слідчого від 29 березня 2016 року закрито кримінальне провадження щодо [PERSON] за ст. 125 КК України за відсутністю складу злочину. В зазначеній постанові вказано про відсутність умислу [PERSON] на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Моральна шкода є необґрунтованою. Просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, її представників, представника відповідача, дослідивши здобуті письмові докази, приймаючи рішення суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що 30 червня 2015 року близько 11.00 год. позивач в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. [PERSON] поверталась з пошти додому, рухалась в межах населеного пункту по узбіччю дороги з правої сторони. На зустріч їй по узбіччю з цієї ж сторони їхав велосипедом відповідач, який не зупиняючись наїхав на неї. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача наданими в судовому засіданні. Відповідно до п. 4.1. ПДР України, пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху. Відповідно до п. 6.7. ПДР України, велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу. Відповідно до п. 2.3. Б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. [PERSON] рухалась відповідно до ПДР України, натомість [PERSON] був неуважним, не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на позивача. Внаслідок наїзду [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці голови та синця в ділянці лівої ноги, що стверджується висновком судово-медичної експертизи № 15 від 17 березня 2016 року. Постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 29 березня 2016 року [PERSON] кримінальне провадження за № 12015090140000322 від 27 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України щодо [PERSON] закрито за відсутності складу злочину. Зокрема не встановлено умислу [PERSON] на заподіяння тілесних ушкоджень. Натомість, вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру вчинити протиправне діяння та завдати шкоди або сприяти завданню шкоди. У деліктному праві зустрічається поділ необережності на просту та грубу. Необережність вважається простою, якщо особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити. В данному випадку, виха [PERSON] виражена у формі простої необережності. Судом встановлено вину відповідача, причинно-наслідковий звязок між протиправними діями та наслідками елементів підстав цивільно-правової відповідальності. Позивач зазнала моральної шкоди яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. з урахуванням тяжкості страждань, суд таку оцінює в розмірі 2 000 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Правову допомогу позивачу, беручи участь у судових засіданнях надавав адвокат [PERSON]. Тривалість участі - 1 год. 16 хв. Відтак, з урахування розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати 1450 грн., граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, складність даної справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 грн. понесених витрат на правову допомогу. Також з відповідача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial