Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі по тексту - ПАТ «Укрсімбанк», позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.07.2008 року між ПАТ «Укрсімбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER], відповідно до якого остання отримала кредит з лімітом заборгованості не більше 3 000,00 грн., зі сплатою 36,00% відсотків річних, строком до 30.06.2014 року. ПАТ «Укрсімбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, між тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, ні кошти кредиту, ні проценти за його користування в повному обсязі згідно затвердженого графіку не погашає, тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договором кредиту, яка складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 2766,93 грн., заборгованості за процентами - 1380,76 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 379,84 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) - 1112,76 грн., усього в сумі 5640,29 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 02.07.2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER]. 30 січня 2014 року між сторонами по справі було укладено Додаткова угода №1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 02.07.2008 року [NUMBER]. Умовами Договору з урахуванням даної Додаткової угоди передбачено, що укладанням цього Договору Сторони домовились про відкриття Банком Клієнту Кредитної лінії, у межах якої Банк надає Клієнту з Лімітом не більше 3 000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням Картки, а Клієнт зобов'язується повернути Кредит Банку та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає Строку дії Основної картки, а саме 6 місяців (до 30 червня 2014 року включно). За користування Кредитом Клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. (пп. 2.4, 2.6, 2.7 цього Договору). Згідно п. 4.2.16 Кредитного договору, Відповідач зобов'язаний у день припинення кредитної лінії погасити усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання та надав відповідачу кредит, натомість, відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Судом встановлено, що 22.07.2015 року на адресу відповідача було направлено повідомленння про наявність заборгованості за кредитною лінією, але воно було залишено поза увагою. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно умов ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 8.1.1. Договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за Кредитом/Овердрафтом та/або процентами за Кредитом/Овердрафтом, Клієнт сплачує Банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, станом на 22.07.2015р. прострочена сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 2766,93 грн., заборгованості за процентами - 1380,76 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 379,84 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) - 1112,76 грн., усього в сумі 5640,29 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved