Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. У своєму позові позивач зазначив, що між позивачем Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] 14 січня 2006 року був укладений кредитний договір № DNH4KP30120966, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 1 313, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти і сплатити проценти за користування в сумі, строк та на умовах, передбачених кредитним договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по відсоткам у розмірі 4317,95 грн. за період з 01.10.2009 року по 01.10.2014 рік. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору представник позивача звернувся до суду та, з урахуванням уточнень до позову, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP30120966від 14 січня 2006 року, заборгованість по відсоткам у розмірі 4317,95 грн. за період з 01.10.2009 року по 01.10.2014 рік та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Березін С.В. посилався на обставини викладені в позові та просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам у розмірі 4317,95 грн. за період з 01.10.2009 року по 01.10.2014 рік та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити в задоволенні позові. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2007 року між позивачем Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] 14 січня 2006 року був укладений кредитний договір № DNH4KP30120966, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 1 313, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти і сплатити проценти за користування в сумі, строк та на умовах, передбачених кредитним договором (а.с.5-6). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням наданих розрахунків вбачається, що відповідач за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2014 рік має заборгованість за відсотками по кредиту у розмірі 4 317,95 грн. Статтєю 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за відсотками за кредитним договором № DNH4KP30120966 від 14 січня 2006 року в розмірі 4 317,95 грн. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору 267,16 грн., яка відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved