Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 41427,13 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості. Представник позивача до суду не з'явився, згідно своєї заяви просив розглядати справу без своєї присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання з'явилявся, просила зменшити розмір заборгованості, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи зі змісту ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6-30) заявою позичальника (а.с. 5), розрахунком заборгованості (а.с. 4), що є доказами як виникнення договірних правовідносин, так і факту їх порушення боржником. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 414270,13 грн., яка складається з наступного: 7764,65 грн. - заборгованість за кредитом; 28567,02 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2646,55 грн.- заборгованість за пеню та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1948,91 грн. - штраф (процентна складова). На підставі Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 35). На підтвердження тяжкого матеріального становища позивачем надано довідку про отримання одноразової допомоги при народженні дитини в середньому в сумі 1001,04 грн. та аліментних виплат на утримання дитини (а.с. 50, 51). Суд вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за завою відповідача до відсотків, які нараховуються, як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплати згідно з положеннями ст.ст. 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Вивчивши обставини сплави, враховуючи, що сума основного боргу складає 7764,65 грн., а сума пені - 2646,55 грн., суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦПК України. Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 414270,13 грн. та судового збору - 1378,00 грн.

Outcome: approved