Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500453695 від 29.01.2014 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 19 944,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених договором. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500453695 від 29.01.2014 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право одержання яких належить ПАТ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором боржників за основними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 313,12 грн., з них: 19 944,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 24 569,12 грн. заборгованість за процентами та комісією; 5 800,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Банк свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 10.10.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 50 313,12 грн. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500453695 від 29.01.2014 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 19 944,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500453695 від 29.01.2014 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право одержання яких належить ПАТ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшли всі права ТОВ «Дата [PERSON]» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №500453695 від 29.01.2014 року, що також підтверджується додатком №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором боржників за основними договорами. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник зобовязання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором боржників за основними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 313,12 грн., з них: 19 944,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 24 569,12 грн. заборгованість за процентами та комісією; 5 800,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Окрім того, суд звертає увагу, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2258 від 13.03.2018 року, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved