Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] . У травні 2018 року [PERSON] почав проводити роботи по реконструкції вказаного нежитлового приміщення, шляхом облаштування окремого входу в несучій стіні будинку та розширення території нежитлового приміщення за рахунок захоплення прибудинкової території. Позивач звернувся до Управління ДАБК СМР з заявою про знесення самочинної прибудови та накладення штрафу на відповідача. Однак, управління може проводити перевірки лише щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва, а згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано нежитлове приміщення, площею 67,4 кв. м. Вважає, що державним реєстратором при реєстрації права власності не було перевірено наявність документів на підтвердження набуття права власності приміщення, площею 67,4 кв. м, яке було самовільно добудоване. Вважає, що самовільне будівництво відповідача порушує права всіх співвласників будинку, адже несуча стіна будинку є їх спільною власністю. До того ж прибудоване приміщення знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСББ на праві постійного користування. Тому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Стецьківської сільської ради Білолюбської І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42203239 від 24.07.2018, за яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 67,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] привести нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] .ю в первинний стан, що існував до здійснення будівельних робіт з реконструкції, а саме: знести за власний рахунок самовільну прибудову за адресою: [ADDRESS] , на яку державним реєстратором Білолюбською І.В. зареєстровано право власності. Стягнути зі [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Представник відповідача 15 березня 2021 року подав письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що згідно листа Управління ДАБК Сумської міської ради від 29.12.2018 №363/29.01-13 встановлено, що під час перевірки від 11 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року порушення містобудівного законодавства не встановлено, приписів та усунення порушень вимог містобудівного законодавства не надано. Посилається на те, що знесення самочинного об`єкта нерухомості можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Вважає, що позивачем не доведено, що відповідач істотно порушив права позивача, та внаслідок цих дій усунення перешкод можливе лише шляхом знесення спірного об`єкту нерухомості. В задоволенні позову просить відмовити. Відповідач державний реєстратор Стецьківської сілсьької ради Сумського району сумської області Білолюбська І.В. надала письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідачем [PERSON] був наданий повний пакет документів для проведення реєстрації, в тому числі договір купівлі-продажу, довідку від 20.07.2018 року. Перевіривши документи, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій. В задоволенні позову просить відмовити. Представник Управління ДАБК Сумської міської ради надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 3 травня 2018 року [PERSON] подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Улаштування вхідної групи офісних приміщень: [ADDRESS] ». 14 травня 2018 року повідомлення було повернуто відповідачу на доопрацювання. На підставі звернення голови правління ОСББ «Герасима Кондратьєва,127/2» було видано наказ про проведення позапланового заходу. У зв`язку з оскарженням в судовому порядку дій управління, позапланову перевірку було призупинено. У період з 11.12.2018 року по 26.12.2018 року була проведена позапланова перевірка, за результатами якої складений акт №91, за яким за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 67,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Технічні показники нежитлового приміщення відповідають інформації вказаній у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином, [PERSON] самовільно здійснено реконструкцію нежитлового приміщення. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 7 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 5 червня 2020 року Протокольною ухвалою головуючого від 5 червня 2020 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням відповідача до 3 липня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 3 липня 2020 року відкладено підготовче судове засідання до 1 вересня 2021 року за клопотанням відповідача. 1 вересня 2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в іншому процесі до 22 жовтня 2020 року. 22 жовтня 2020 року відкладено засідання у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 10 грудня 2020 року Протокольною ухвалою головуючого від 10 грудня 2020 року відкладено розгляд спарви за клопотанням відповідача до 29 грудня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 29 грудня 2020 року відкладено підготовче судове засідання до 26 грудня 2020 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів. Протокольною ухвалою головуючого від 29 грудня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 26 січня 2021 року у зв`язку з витребуванням документів. Протокольною ухвалою головуючого від 26 січня 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 3 березня 2021 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 3 березня 2021 року відкладено у зв`язку з неотриманням учасниками документів до 18 березня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 18 березня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 25 березня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 25 березня 2021 року відкладено судове засідання до 30 березня 2021 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою від 30 березня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 25 травня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 25 травня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 7 червня 2021 року у зв`язку з закінченням процесуального часу. Протокольною ухвалою головуючого від 7 червня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні на 29 липня 2021 року у зв`язку з наданням сторонам часу для узгодження позиції. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] за договором купівлі-продажу, ВКТ/576424, 12.09.2008 року, належало нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,00 кв.м. (Т. 1 а.с.62) Згідно відповіді Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради №298/08.01-20 від 10 березня 2020 року, за період з 04.05.2016 року [PERSON] містобудівні умови та обмеження за адресою: [ADDRESS] Управлінням не надавалися. В переліку містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, виданих колишнім органом містобудування та архітектури містобудівні умови та обмеження на забудову земельної ділянки виданих [PERSON] не зареєстровано також (Т.1 а.с.14). Як вбачається з відповіді Управління ДАБК Сумської міської ради №105/29.01-11 від 11 березня 2020 року, за період з 8 листопада 2016 року [PERSON] щодо дозвільних документів на будь-який вид будівництва за адресою: [ADDRESS] не звертався. Згідно реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів є інформація щодо зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт №СМ083160190699 від 19.01.2016 року та декларації про готовність об`єкта до експлуатації №СМ143160251759 від 25 січня 2016 року на об`єкт будівництва «Реконструкція квартири» за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 16). Згідно відповіді Управління ДАБК Сумської міської ради №116/29.01-13 від 31 травня 2018 року, згідно пояснень [PERSON] та інформації, що наявна в управлінні, [PERSON] 03 травня 2018 року подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Улаштування вхідної групи офісних приміщень, [ADDRESS] . 04.05.2018 року [PERSON] виконував земляні та будівельні роботи. В наступні дні будівельні роботи були зупинені. 14.05.2018 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт було повернуто [PERSON] на доопрацювання (Т. 1 а.с.19). Наказом №62-ОД від 12.07.2018 року визначено провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] при виконанні будівельних робіт на прибудинковій території багатоквартирного будинку [ADDRESS] у термін з 12 липня 2018 року по 25 липня 2018 року (Т.1 а.с.34). Наказом №70/1-ОД від 20.07.2018 року визначено такими, що втратили чинність наказ №62-ОД від 12.07.2018р. та направлення для проведення позапланового заходу від 12.07.2018 року №49 на підставі службової записки про оскарження [PERSON] розпочатої управлінням позапланової перевірки в судовому порядку (Т.1 а.с.38). Наказом №139-ОД від 21.12.2018 року визначено провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] при виконанні будівельних робіт на прибудинковій території багатоквартирного будинку [ADDRESS] у термін з 22 грудня 2018 року по 26 грудня 2018 року (Т.1 а.с. 40). Листом №363/29.01-13 від 29 грудня 2018 року, Управління ДАБК Сумської міської ради, повідомило голову правління ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2», що управлінням була проведена в термін з 11.12.18 по 26.12.18 р. позапланова перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства [PERSON] при виконанні будівельних робіт на прибудинковій території багатоквартирного будинку [ADDRESS] . В ході перевірки встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наданого під час позапланової перевірки, власником нежитлового приміщення загальною площею 67,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (Т. 1 а.с. 25). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] 20 липня 2018 року державним реєстратором Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області зареєстрвоано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 67,4 кв.м, підставою виникнення зазначено договір купівлі-продажу, серія та номер 7453 виданий 12.09.2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. (Т. 1 а.с.57) Згідно договору купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М., [PERSON] придбав 29/1000 частин нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,0 кв.м (Т.2 а.с.144-145). Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, державному реєстратору відповідачем було подано довідку-характеристику експерта Абрамець О.І. №4 від 20.07.2018 року, згідно якої за адресою: [ADDRESS] , згідно з даними інвентаризації станом на 20.07.2018 року, знаходиться вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 67,4 кв.м. Дане приміщення обладнано вхідною групою для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення. Дозволу не потребує згідно п. 11 Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року (Т.2 а.с.183). За результатами вивчення вказаних документів державним реєстратором було прийняте рішення про державну реєстрацію об`єкту загальною площею 67,4 кв. м Представником [PERSON] було надано суду дозвіл, виданий ПП «Інтерком» на прибудову додаткового приміщення до нежитлового приміщення, власником якого являється [PERSON] . Однак, згідно відповіді ПП «Інтерком», вказаний документ ними не видавався та є фальшивим (Т. 3 а.с.18) Той факт, що земельна ділянка прибудинкової території жилого будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] перебуває на праві користування у ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» та ПП «Інтерком», ПП «Інтехсервіс» підтверджується копією інформаційної довідки про реєстрацію права постійного користування за ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2»» копією державного акут на право постійного користування ПП «Інтехсервіс», копією листа Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради; копією договору міни; копією інвентаризаційної відомості; копією акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію; копією рішення Сумської міської ради про затвердження державних актів технічних комісій (Т.3 а.с.88-97). Тобто земельна ділянка, на якій [PERSON] було проведено будівельні работи не належить йому на праві власності, не була передана йому в оренду чи користування. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється. Таким чином, [PERSON] самовільно здійснено реконструкцію нежитлового приміщення зі збільшенням площі з 39,0 кв.м. на 67,4 кв.м без отримання вихідних даних, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації та за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У постанові від 04.12.2013 р. справа № 6-130 цс 13, Верховний Суд України зазначив, що в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, перебудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності. Державний реєстратор Білолюбська І.В., приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення площею 67,4 кв.м. без дозвільних документів та зазначаючи підставу права виникнення права власності договір купівлі-продажу від 12.09.2008 року, порушила вимоги ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державний реєстратор не встановила відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до п.п. З, 4, 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (надалі - Порядок №1127). Відповідно до п. 41, 45 Порядку №1127 визначено перелік документів, які необхідно подати для проведення державної реєстрації на новозбудований та реконструйований об`єкти. Пунктом 41 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна серед інших подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Пунктом 45 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна подається у тому числі документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що ) містяться в цьому Реєстрі. Єдиною підставою для реєстрації об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 1605600359101 в Державному реєстрі вказано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.09.2008 року. Зазначене свідчить, що державний реєстратор не встановила відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме документального підтвердження введення об`єкта в експлуатацію, як того вимагає чинне законодавство та безпідставно провела державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна. Згідно ст. 382 ЦК України, власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення, зокрема, огорожувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку. Згідно ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. В Рішенні Конституційного суду України від 02 березня 2004 року № 4 - рп / 2004 зазначено, що питання щодо згоди власників квартир - співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку - на надбудову поверхів, улаштування мансард і т. ін. з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень ( оренда тощо ), має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ст. 10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна. Аналогічні норми містяться в Статуті Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьева 127/2». Враховуючи те, що несуча стіна багатоквартирного будинку є конструктивним елементом будинку та спільною сумісною власністю всіх співвласників будинку, тому рішення щодо добудови нежитлового приміщення з облаштуванням в несучій стіні І окремого входу до нежитлового приміщення, повинне прийматись всіма співвласниками будинку. У самовільно прибудоване нежитлове приміщення [PERSON] завів газопровід і на зовнішню стіну, обклеєну горючим пінопластом, вивів димохід парапетного котла, із прибудови через зовнішню несучу стіну завів в будинок трубопровід, який має довжину З м і в пробитий в перекритті між першим та другим поверхами отвір виведений на другий поверх. В свою чергу, це порушує права співвласників багатоквартирного будинку на безпечні умови проживання. Ст. 391 Цивільного Кодексу України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, самовільно збудоване нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 5910136300:04:011:0121 площею 0,2178 га, що належить ОСББ «Герасима Кондратьева 127/2» на праві постійного користування. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і, кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову. Як роз`яснено в пункті 5 вищезазначеної постанови право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 ст. 376 України та ст. 391 І ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо самовільне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Стаття 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудовив таких альтернативних випадках самочинного будівництва: якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; без належно затвердженого проекту. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або її коштом (ч. 4 ст. 376 ЦК України). У цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану у спосіб перебудови. У даному спорі відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це та без відповідного правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а отже має місце той вид самочинного будівництва, для якого ЦК України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює. Відповідно до рішення Верховного Суду від 24.06.2020р. № 320/5880/18 встановлено, що обов`язковому (безальтернативному) знесенню об`єкт будівництва підлягає лише у випадках, якщо такий об 'єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва. В даному випадку здійснене самочинне будівництво [PERSON] підлягає обов`язковому (безальтернативному) знесенню, оскільки збудовано без дозвільних документів та на земельній ділянці, що не була відведена [PERSON] для будівництва. Відповідач посилається на те, що ним здійснені роботи, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після виконання яких, об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, оскільки ним було влаштовано засоби безперешкодного доступу до об`єктів житлово-комунального та громадського призначення осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення. Пунктом 11 постанови КМУ №406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» передбачає, що право на виконання будівельних робіт без дозвільних документів по влаштуванню засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, засобів безперешкодного доступу до об`єктів. Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» засоби безперешкодного доступу до об`єктів - інженерно-технічні, функціональні частини (елементи, конструкції) будинків, споруд будь-якого призначення, що відповідають нормативним вимогам щодо забезпечення доступності і безпеки об`єктів для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зокрема пандуси, підйомники та платформи для осіб з інвалідністю, звукові системи тощо. Враховуючи наведені норми, право виконувати будівельні роботи без дозвільних документів можливо при влаштуванні засобів (пандусів, підйомників та платформ для осіб з інвалідністю, звукових систем), проте, пункт 11 постанови КМУ №406 від 07.06.2017 не надає права без дозвільних документі виконувати будівельні роботи по будівництву об`єкта нерухомого майна. У судовому засіданні представник [PERSON] посилався на те, що облаштування вхідної групи офісних приміщень здійснювалося на підставі робочого проекту, розробленого інститутом сучасного проектування «Архітектурний центр» на замовлення [PERSON] . У робочому проекті «Улаштування вхідної групи офісних приміщень за адресою: [ADDRESS] », що міститься в матеріалах справи, зазначено клас наслідків (відповідальності ) - СС1. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт органу державного архітектурно-будівельного контролю. Тобто, робочим проектом «Улаштування вхідної групи офісних приміщень за адресою: [ADDRESS] » передбачено будівництво об`єкта за класом наслідків (відповідальності) - CCI, який передбачає подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. 03.05.2018 року [PERSON] подав до управління державного архітектурно- будівельного контролю Сумської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Улаштування вхідної групи офісних приміщень: [ADDRESS] », 04.05.2018 року [PERSON] почав виконувати земляні та будівельні роботи, згодом роботи були зупинені, а 14.05.2018 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт вказаним управлінням було повернуто [PERSON] на доопрацювання на його звернення. Враховуючи викладене, [PERSON] не мав права виконувати будівельні роботи без повідомлення про початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Улаштування вхідної групи офісних приміщень: [ADDRESS] ». [PERSON] здійснив самочинне будівництво без дозвільних документів та на земельній ділянці, що не була відведена йому для будівництва, а державний реєстратор без законних на те підстав зареєстрував на самочинне будівництво право власності у Державному реєстрі речових прав. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного. Аналогічна правова позиція висловвлна у рішенні Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 року по справі № 922/476/20. Враховуючи викладене, на час звернення позивача до суду, збудоване [PERSON] нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] є самочинним будівництвом, яке розміщене на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві постійного користування. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст.95 ЗК України). Позивач заперечує проти знаходження на земельній ділянці, що перебуває у нього на праві постійного користування, самочинно збудованого нерухомого майна [PERSON] . Ч. 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відновлення порушених прав позивача можливе лише знесенням самочинно збудованого майна Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4204 грн. 00 коп.

Outcome: approved