Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 17.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав відповідно до укладеного договору №CVI0AA00000105, кредит в розмірі 24193,44 доларів США з кінцевим терміном повернення 16.08.2010 року, забовязавшись повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначають, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 22.09.2016 року утворилася заборгованість, що становить 44181,14 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7749,48 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13934,71 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 556,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання забовязань за договором в розмірі 21940,95 доларів США. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк», за довіреністю [PERSON] не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, відомостей про поважність причини неявки в засідання суду не повідомив. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 17.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав відповідно до укладеного договору №CVI0AA00000105, кредит в розмірі 24193,44 доларів США з кінцевим терміном повернення 16.08.2010 року, забовязавшись повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.8-9). Зазначають, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 22.09.2016 року утворилася заборгованість, що становить 44181,14 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7749,48 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13934,71 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 556,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання забовязань за договором в розмірі 21940,95 доларів США (а.с.5-6). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.5-6) відповідача [PERSON] перед [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» станом на 22.09.2016 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 26.09.2016 року, в розмірі 8663,67 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved