Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (ПАТ АБ «Індустріалбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №31969/31/к2 від 10.02.2014 у розмірі 57 948 грн. 07 коп. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 10.02.2014 між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000 грн. зі сплатою 28% річних, строком на 36 місяців з 10.02.2014 по 09.02.2017. На виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок, що підтверджується меморіальними ордерами №305026149 та №305026150 від 10.02.2014. Відповідач, у свою чергу, порушила зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 12.07.2019 становить 57 948 грн. 07 коп., з яких: 20 446,46 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 17 697,88 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованих відсотках, 7 285,10 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 4 625,30 грн. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 7 892,33 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечив, позов підтримав в повному обсязі та просив суд такий задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу. Судом встановлено, що 10.02.2014 між ПАТ «Акціонерний банк «Експерес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №31969/31/к2, відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 35 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28% річних, строком на 36 місяців з 10.02.2014 до 09.02.2017. Як видно з меморіальних ордерів № 305026149 та №305026150 від 10.02.2014 на поточний рахунок [PERSON] банком перераховано 35 000 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунку позивача, довідки про стан заборгованості, відомостей про рух коштів по рахунку станом на 12.07.2019 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 31969/31/к2 від 10.02.2014 становить 57 948 грн. 07 коп., з яких: 20 446,46 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 17 697,88 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованих відсотках, 7 285,10 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 4 625,30 грн. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 7 892,33 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №31969/31/к2 від 10.02.2014 в розмірі 57 948, 07 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 921 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 533, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved