Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] з 26 вересня 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-КИ №082402 від 26.09.2007 року, видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області), який згодом був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.11.201 року серія І-КИ №160146, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №131708, видане 07.11.2007 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №204652, видане 22.01.2009 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Після чого, у свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] змінено прізвище із «Вихристюк» на «Тичина» на підставі ст.148 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, від 02.07.2013 року №1382/3.2.2-28. У свою чергу, Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 22 липня 2009 року з позивача стягуються аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами у добровільному порядку, на взаємних поступках, досягнуто домовленості щодо спілкування та виховання дітей на наступних умовах, [PERSON] не чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з доньками та відмовиться від стягнення аліментів, а він, у свою чергу, не заперечуватиме проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей, що надасть відповідачці можливість, у майбутньому, безперешкодно виїхати з родиною за кордон на постійне місце проживання. Так, у березні 2011 року [PERSON] дійсно звернулась до відділу ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції із заявами про закриття виконавчих проваджень про стягнення аліментів на своє утримання та утримання дітей. Крім того, Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року по цивільній справі №1-4115/11 [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, через деякий час, після виконання сторонами вищевказаних умов, відповідачка почала обмежувати позивача у спілкуванні з доньками, не дозволяючи їм проводити сумісний час. Почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, створюватися штучні перешкоди зі сторони [PERSON] та осіб, які проживають разом з нею, стосовно неможливості нормального спілкування батька із доньками. На підставі чого, [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей і 29 жовтня 2013 року, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким поновлено [PERSON], [INFO], у батьківських правах стосовно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте, відповідачка не виконує рішення суду, у звязку з чим, за заявою [PERSON], слідчим прийнято рішення щодо внесення відомості до ЄРДР за фактом щодо не виконання рішення суду його колишньою дружиною за ознаками складу кримінального провадження ст. 382 КК України, що підтверджується довідкою Дніпропетровського PB ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 01.04.2015 року №8/397. Також судом досліджено довідку Державної прикордонної служби України, направленої на адресу суду, за вихідним №0.64-13162/0/15-15 від 31 серпня 2015 року, з якої вбачається, що на даний час відповідачка разом із дітьми виїхала за кордон на постійне місце проживання без згоди позивача, якого, за рішенням суду поновлено у батьківських правах відносно доньок, тим самим він позбавлений можливості у безперешкодному спілкуванні з ними та прийманні активної у часті у їх вихованні. Відповідно до\~статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.\~Стаття 273 СК України\~містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Звільнення від сплати аліментів\~те саме припинення їх сплати, оскільки відпали підстави. Звільнення від сплати аліментів суд вирішує в кожному конкретному випадку з наданням достовірних доказів при поданні позовної заяви зацікавленою особою. З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звільнення від сплати аліментів, з врахуванням того, що факт переїзду [PERSON] разом з дітьми на постійне місце проживання за кордон є обставиною, яка має істотне значення для звільнення особи від сплати аліментів, оскільки батько, як платних аліментів, позбавлений можливості контролю цільового використання грошових коштів саме на потреби дітей. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені ним при подачі позову.

Outcome: approved