Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (далі - УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача переплачену суму допомоги у розмірі 11997,85 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] отримав довідку внутрішньо переміщеної особи та оформив, як уповноважений представник сім`ї, щомісячно адресну допомогу для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, до складу якої також увійшли його жінка - [PERSON] та донька - [PERSON] . На момент подання заяви на призначення щомісячної адресної допомоги (яка датована 23.12.2014) [PERSON] зазначив, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Однак, в результаті проведеної перевірки відділом державних соціальних інспекторів УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР стало відомо, що відповідач при поданні заяви на призначення грошової допомоги свідомо надав неправдиві відомості, адже згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, його дружина [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] ( з 18.10.2012 року), що в свою чергу призвело до надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особі за період з 23.12.2014 року по 22.06.2015 року у розмірі 11997,85 грн. Відповідачу було направлено повідомлення про припинення надання соціальної допомоги та запропоновано добровільно сплатити кошти в термін до 16.01.2017 року, однак станом на теперішній стан будь-яких доказів від відповідача про сплату заборгованості до позивача не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та перебували на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою УПСЗН від 17.07.2017 року № 1242. 23.12.2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на склад сім`ї: дружину - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням УПСЗН Комінтернівського району ХМР про призначення допомоги переміщення особами на проживання від 29.12.2014 року було призначено допомогу на проживання [PERSON] , як переміщеній особі. Рішенням УПСЗН Комінтернівського району ХМР про призначення допомоги переміщення особами на проживання від 05.12.2016 року було припинено виплату допомоги переміщеній особі - [PERSON] , у зв`язку з виявленням уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами) «Про облік внутрішньо переміщених осіб» довідка внутрішньо переміщеної особи є документом, який видається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна дружині позивача [PERSON] на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання № 1-177 від 16.12.2009 року посвідчений Шостою ХДНК. Відповідно до довідок УПСЗН Комінтернівського району ХМР [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] знаходиться на обліку в управлінні, за період з грудня 2014 року по червень 2015 року включно отримав допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 11997,85 грн. Згідно Акту проведення перевірки УПСЗН Адміністрації Комінтернівського району ХМР від 15.12.2016 року, встановлено, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , надав неповну та невірну інформацію, внаслідок чого йому були надмірно виплачені кошти в сумі 11997,85 грн. протягом періоду з 23.12.2014 по 22.06.2015 року. Крім того, листом позивача № 3-8/8354 від 30.12.2016 року, відповідача було повідомлено про припинення виплати соціальної допомоги у зв`язку з тим, що у власності його сім`ї є нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання № 1-177 від 16.12.2009 року посвідчений Шостою ХДНК та зобов`язання повернути переплачену суму допомоги в розмірі 11997,85 грн. в строк до 16 січня 2017 року, однак до теперішнього часу кошти відповідачем не повернуті. Отже, відповідач необґрунтовано отримував адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки дружина відповідача [PERSON] має на праві власності нерухоме майно, що розташоване в м. Харкові, тобто не на окупованій території України. Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затверджений порядок, відповідно до якого «Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану». Відповідно до абз. 2, 3 п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови від добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача надмірно сплаченої суми соціальної допомоги в розмірі 11997,85 грн. обґрунтовані та в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved