Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення про визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2006 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Кириківське», зареєстрованого Великописарівським відділенням Сумської регіональної філії ДП « Центрі ДЗК» 24 січня 2007 року за № 040762804077 та зобовязати ТОВ «Кириківське» повернути їй земельну ділянку площею 3,60 га., яка належить їй на праві власності на підставі Держаного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ № 033747, виданого Кириківською селищною радою 21 грудня 2001 року. Свої вимоги мотивує тим, що договір укладений з порушенням істотних умов, визначених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме: строк дії договору оренди та розміру орендної плати зазначені всупереч вимогам законодавства та волевиявленню орендодавця та порушує вимоги ст. 6 Закону України «Про оренду землі». Позивач [PERSON] у судове засідання за станом здоровя не зявилася. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] заяву підтримали та обгрунтували обставинами, викладеними в позовній заяві. Крім того, пояснили, що договір оренди був укладений строком на пять років, а в 2012 році його дію автоматично продовжено на той же строк. Сам договір після його реєстрації позивачеві не був наданий, а тому про порушення свого права дізналась після отримання копії договору у 2014 році. Вважає, що строк позовної давності не пропущено. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кириківське» [PERSON] - позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що [PERSON] уклала договір оренди землі на 15 років. Договір зареєстрований строком на пять років, а зазначення пятирічного терміну в акті передачі землі не є підставою для розірвання договору або визнання його недійсним. Вважає, що позивачем не доведено, що на момент підписання у договорі була лише цифра «5», а не «15». Дане твердження не спростовано висновком експертизи. Про укладення договору оренди землі строком на пятнадцять років [PERSON] було відомо, оскільки вона отримала примірник договору після проведення його реєстрації, отримувала орендну плату, починаючи з 2006 року по 2016 рік включно, що не оспорюється представником позивача, і тому просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області [PERSON] - позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що на час реєстрації договору оренди землі строк дії договору був зазначений 15 років, але в акті передачі земельної ділянки зазначено 5 років. У судовому засіданні встановлено, що відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії I-СМ № 033747, виданого Кириківською селищною радою 21 грудня 2001 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 3,60 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області ( а.с. 11). З договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 вересня 2006 року, слідує, що в оренду [PERSON] передає ТОВ «Кириківське» земельну ділянку площею 3,60 га., з яких 2.81 га. - рілля, 0,79 га. сіножаті, строком на 15 років зі сплатою орендної плати в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельного паю. Договір зареєстровано 24 січня 2007 року у Великописарівському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центрі ДЗК» № 040762804077 (а.с. 12-13). Відповідно п. 34 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. З акту про визначення та закріплення меж земельної ділянки та акту передачі земельної ділянки слідує, що земельна ділянка в оренду приймається терміном на пять років (а.с. 69 а). Заяву про реєстрацію договору оренди земельного паю підписано [PERSON] (а.с. 90). З платіжних відомостей та видаткового касового ордеру слідує, що [PERSON] продовжувала після закінчення пятирічного строку дії договору отримувати орендну плату - 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 роки ( а.с. 42-48,121). У лютому 2015 року [PERSON] було направлено повідомлення адміністрацією ТОВ «Кириківське» про необхідність укладення додаткової угоди для отримання орендної плати в розмірі 6 відсотків річних відповідно до договору, який діє до 2022 року (а.с.49). З висновку судово-технічної експертизи документів слідує, що у первинний зміст наданих для дослідження 3-х екземплярів договору №206 оренди земельної ділянки від 20 вересня 2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», у п. 6 («Строк дії договору») на ділянці розташування рукописного цифрового запису «15» - вносились зміни шляхом дописки цифри «1». Встановити, в який проміжок часу виконані цифри 1 і 5, вказані рукописним записом, не представляється можливим з причини, наведеної в дослідницькій частині висновку (а.с.77-79). У книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 4077 від 24 січня 2007 року зазначено про реєстрацію договору оренди [PERSON] з ТОВ «Кириківське» - строк дії договору 15 років. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому надавалось доручення для представлення інтересів [PERSON] в даному процесі. На даний час позивачеві 80 років, вона хворіє і просила її не турбувати. Коли вона отримала договір оренди землі йому не відомо, але в 2013-2014 роках на зборах орендодавців, де вирішувалось питання про укладення додаткових угод щодо збільшення розміру орендної плати, представниками ТОВ «Кириківське» були надані примірники договорів оренди землі, які, на його думку, не отримали орендодавці. В його знаходиться 48 договорів оренди землі, які були не отримані власниками паїв, а також передані ними з метою захисту їх інтересів. Відповідно довідки Великописарівської ЦРЛ від 23 січня 2017 року [PERSON], [INFO], є інвалідом війни I групи, за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду та проживає в зоні психоемоційного навантаження (а.с.125). Відповідно ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. У ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі»). Умови договору оренди землі визначені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення угоди ) істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років ( ст. 19 Закону України «Про оренду землі»). З ст. 33 Закону України « Про оренду землі» в редакції 2011 року слідує , що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.\~ Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.\~ При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.\~ Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.\~ У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки; уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.\~ Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.\~ У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.\~ Відповідно ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, питання оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється на підставі письмового договору, укладеного між сторонами, зміни до договору вносяться шляхом укладення сторонами додаткових угод. Відповідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом, що є підставою недійсності правочину відповідно ст. 215 ЦК України. Представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності, при цьому посилається на рішення Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-152 цс 14 та вважає, що позивач мала обєктивну можливість отримати завчасно договір оренди землі. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та пятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У постанові Верховного суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-152цс 14 зазначено, що за змістом ч.1 ст. 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати обставини порушення її прав. При цьому норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх обєктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. У п.137 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України», яке є обовязковим на території України, строк давності забезпечує правову визначеність та захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які вкрай важко спростувати, та дозволяє запобігти несправедливості, що може виникнути внаслідок рішень щодо подій, що мали місце у далекому минулому, та на підставі доказів, що з часом стають неналежними та недостатніми. Таким чином, судом встановлено та не оспорюється самими сторонами, що 20 вересня 2006 року між ТОВ «Кириківське» та позивачем по справі [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачеві на праві власності, та зареєстрований в установленому законом порядку. На час реєстрації договору строк його дії визначений 15 років. Відповідно до умов даного договору протягом майже 10 років позивачем отримувалась орендна плата. В той же час сторонами не надано доказів, які б достовірно свідчили, в який період були внесені зміни до договору оренди земельної ділянки шляхом дописки цифри «1» в п. 6 строк дії договору, чи існувала цифра «1» на час підписання договору. Крім того, сторонами не доведено коли саме позивач отримала договір оренди земельної ділянки після проведення його реєстрації, чи зверталася вона за його отриманням до орендаря та чи була вона присутня на зборах орендарів 2013-2014 року. Обставин, які б свідчили, що позивач, будучи власником спірної земельної ділянки, не мала можливості дізнатися про порушення свого права у межах строку позовної давності, не встановлено. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed