Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок літ «А-1», житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м., з відповідними надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Заповіт померлим не складався. Померлий [PERSON] мав двох синів [PERSON] та [PERSON]. На день смерті в шлюбі не перебував, батьки спадкодавця померли раніше. Інших спадкоємців за законом немає. [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON]. Останній спадщину після батька прийняв шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано у передбаченому законом порядку. Вказаний будинок було придбано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року, однак померлий не здійснив його державну реєстрацію. Просив суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з самочинно побудованими надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті його батька. В заяві до суду позивач просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Представник позивача в судовому засіданні позов просила задовольнити, пояснила, що самочинні будівлі були збудовані без отримання будь-яких дозволів, з питанням щодо належного оформлення цих будівель ні спадкодавець, ні позивач до компетентних органів не зверталися. Відповідач [PERSON] в заяві до суду просив розглядати справу за його відсутності. Вказав, що проти позову не заперечує. Відповідач Територіальна громада Краснопавлівської селищної ради в заяві до суду просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомили, заперечень на позов, заяв про розгляд справи у відсутність, не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]/а.с.19/. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася у виді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. До складу спадкового майна, виходячи з позову, входить житловий будинок літ «А-1», житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м., з відповідними надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], який був придбаний спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року. Заповіт від імені спадкодавця не складався. За адресою: [ADDRESS] [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований один. Померлий [PERSON] мав двох синів [PERSON] та [PERSON]. На день смерті в шлюбі не перебував, батьки спадкодавця померли раніше. Інших спадкоємців за законом відсутні. [PERSON] спадщину протягом встановленого законом строку не прийняв/а.с.23/. Син померлого [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Про вказане свідчать відомості спадкової справи, наданої нотаріусом/а.с. 64-74/. Як вбачається з технічного паспорту від 06.08.2014 року, житловий будинок літ. «А» та погріб літ «В» були побудовані в 1955 році, сарай літ. «Б» - у 1956 році, інші господарські будівлі та споруди після укладення договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року: у 1994 році - гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», навіс літ. «Ж», убиральня літ. «И»; 1995 році - сарай літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «Л». Господарські будівлі та споруди: гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «З», убиральня літ. «И», сарай літ. «К», сарай літ. «Л» збудовані самочинно. /а.с. 47-50/. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. був набутий [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року. Предметом даного договору є один житловий будинок, покритий шифером, житловою площею 31,1 кв.м. з надвірними будівлями: шлаколитим сараєм та погрібом, вбиральнею, колодязем./а.с. 29/. Всупереч вимогам законодавства державна реєстрація права власності [PERSON] здійснена не була. Право власності на спадковий житловий будинок на ім'я [PERSON] не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства станом на 1993 рік та в подальшому. У зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок не було зареєстровано у передбаченому законом порядку, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом спадкоємцю померлого - [PERSON] було відмовлено/а.с.31/. Іншим шляхом ніж в судовому порядку позивач позбавлений можливості визнати право власності на спадщину у порядку спадкування за законом після смерті батька. Померлий за життя, після посвідчення договору купівлі-продажу, не звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію виниклого права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до довідки КП «ЖУК» від 17.04.2014 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не оформлено і не зареєстровано за померлим. /а.с.30/. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину/ст.1296 ЦК України/. Так як позивач після смерті батька став його спадкоємцем, все належне померлому майно, відповідно до ст.ст.1216 та 1267 ЦК України, переходить у його власність. Враховуючи, що позивачем надано до суду достатньо доказів, які свідчать про набуття права власності померлим згідно договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року одного житлового будинку, покритого шифером, житловою площею 31,1 кв.м. з надвірними будівлями: шлаколитим сараєм та погрібом, вбиральнею, колодязем, суд приходить до висновку, що позов в цій частині відповідає вимогам закону і є обґрунтованим, і за позивачем належить визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на спадкове майно - один житловий будинок, покритий шифером, житловою площею 31,1 кв.м. з надвірними будівлями: шлаколитим сараєм та погрібом, вбиральнею, колодязем, який був набутий померлим на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року. Щодо вирішення вимог про визнання права власності в частині самочинно збудованих господарських будівель та споруд, то за п.п. 6 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів. Згідно з вимогами ст.ст. 212-214 ЦПК України та у зв'язку з наведеними вище нормами матеріального права, вирішуючи справи щодо самочинного будівництва, суди повинні перевіряти загальні умови, дотримання яких вимагається при будівництві або реконструкції будь-якого об'єкта нерухомості, а також наявність права на земельну ділянку, на якому ведеться нове будівництво; наявність затвердженої у встановленому порядку проектної документації, яка є підставою для видачі дозволу на будівництво; дозвіл на будівництво, а саме документ, виданий замовнику (забудовнику) органами місцевого самоврядування, що посвідчує право власника, володільця, орендатора або користувача об'єкта нерухомості здійснити іабудову земельної ділянки, будівництво, реконструкцію будівлі, споруди, спорудження; дотримання містобудівних регламентів, будівельних, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших правил, нормативів; дотримання прав та законних інтересів власників, землеволодільців, землекористувачів та орендарів. Самочинно збудовані господарські будівлі та споруди створені вже після набуття права власності згідно договору купівлі-продажу від 26.11.1993 року. В справі відсутні докази, що спадкодавцем на момент відкриття спадщини було набуто у передбаченому законом порядку право власності на самочинно збудовані господарські будівлі та споруди. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Крім того, звернення до суду з позовом про визнання права власності в частині самочинного будівництва повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного органу, рішення якого чи відсутність, дають підстави вважати про наявність спору про право. Таких даних у справі немає. Зважаючи на викладене, у суду не має підстав для визнання права власності на ці господарські будівлі та споруди за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті його батька.

Outcome: partial