Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» (далі - ТОВ «ДУРБ») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, який в подальшому було утонено. Обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого опалення відповідачам за адресою: [ADDRESS] , власником даної квартири є відповідач [PERSON] , у квартирі зареєстровані відповідачі у справі. Однак, відповідачі в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опаленні за період з 01.08.2017 по 01.04.2020 у сумі 22 806,06 грн. Зазначили про звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, який ухвалою суду за заявою відповідачів скасовано. Вказану суму заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення позивач просить стягнути солідарно на свою користь з відповідачів, а також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 26.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.07.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності. 10.08.2021 від представника позивача ТОВ «ДУРБ» Тільг В.А. надійшло заперечення на заяві відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила застосувати строк позовної давності та з цих підстав відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з хворобою. Вислухавши представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як встановлено судом у судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 24), і являються споживачами послуг з централізованого опалення, які надаються ТОВ «ДУРБ». Також відповідач [PERSON] є власником вказаних вище кімнат ( а.с. 16, 71). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 68 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. ТзОВ «ДУРБ» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачалася в спірний період теплова енергія до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснювалася неналежним чином. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості сума боргу по оплаті за централізоване опалення кімнат за адресою: [ADDRESS] ,за період з 01.08.2017 по 01.04.2020 у сумі 22 806,06 грн. ( а.с. 74). Щодо застосування строку позовної давності. 27.04.2020 Довгинцівським судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ТОВ «ДУРБ» було видано судовий наказ про солідарне стягнення з боржників [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення на користь заявника за період з 01.08.2017 по 01.04.2020 в сумі 22 806,06 грн. (а.с. 6). Ухвалою суду від 27.11.2020 судовий наказ було скасовано за заявою боржників (а.с. 5). Тому суд вважає, що відсутні підставі для застосування строку позовної давності, так як стягував своєю заявою про видачу судового наказу перервав її, та розпочався новий відлік. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (2 059,80 грн.), сплачений при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу (210,20 грн.), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача, з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». На підставі викладеного та

Outcome: approved