Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач у вересні 2018 року звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування вказує, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з січня 2016 року по серпень 2018 рік. Від даних відносин сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач самоусунувся від обов'язку забезпечувати дитину та має нерегулярний мінливий дохід, у зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з часу пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні 14.11.2018 р. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні 14.11.2018 р. заперечував проти заявлених позовних вимог, посилався на те, що готовий сплачувати мінімальний розмір аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.04.2016 року, в якому батьком вказано: [PERSON], а матір'ю: [PERSON] (а.с.6). З позову вбачається, що сторони спільно не проживають з серпня 2018 року, з даного часу відповідач самоусунувся від обов'язку утримувати дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи по суті, та визначаючи розмір аліментів, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач близько 9 років не працює, доказів стосовно того, що за станом здоров'я не може працювати суду не надав. Натомість як встановлено в судовому засіданні та, що не заперечувалося відповідачем нещодавно він придбав будинок в Дарницькому районі м. Києва вул. Садова, 51, має в користуванні автомобіль, суду повідомив, що має заощадження за рахунок яких і живе на даний час. Позивач в судовому засіданні зазначала, що дитина хворіє на бронхіальну астму та потребує лікування та догляду, а вона не дивлячись на те, що дитині не виповнилося 3 роки, місяць як вийшла на роботу. Відповідач в судовому засіданні не надав суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог, як і не спростував, що він не може за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачем. Окрім того, відповідачем не доведено суду у зв'язку з чим при наявності рухомого та нерухомого майна, яке також потребує утримання, розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений судом в мінімальному розмірі. Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов'язку обох батьків по утриманню дитини, окрім того враховуючи те що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей не має, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 04 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved