Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ЛАККІ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. В позовній заяві посилався на те, що 26 серпня 2015 року ним та відповідачем укладено договір оренди торгівельного місця № 20г на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» у м. Полтаві, зі змінами та доповненнями від 28 грудня 2015 року, 12 січня 2017 року та 10 січня 2018 року. В 2015 - 2017 роках відповідач належним чином виконував свої обов`язки за договором. Проте з січня 2018 року почав порушувати умови договору. В період з 01 січня по 31 грудня 2018 року за користування торгівельним місцем №20г йому нараховано орендної плати 27000 грн., витрати на комунальні платежі та інші витрати на утримання об`єкта у розмірі 874,45 грн., а всього на суму 27874,45 грн. Заборгованість відповідача за 2018 рік складає 18042,36 грн. 31 грудня 2018 року термін дії договору закінчився. Станом на 29 лютого 2020 року відповідач торгівельне місце не звільнив, акт приймання-передачі не підписав. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору він також має сплатити оплату за користування об`єктом оренди у подвійному розмірі до дня фактичної передачі об`єкта за актом приймання - передачі згідно пункту 7.5 договору. Заборгованість відповідача перед позивачем за 2019 рік складає 47309 грн. Загальний розмір заборгованості за даним договором становить 65351,77 грн. Добровільно відповідач заборгованість не погасив. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором за 2018 рік у розмірі 18042,36 грн., заборгованість за 2019 рік в сумі 47309,41 грн., а також 2102 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався, відзиву на позов не надавав. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 серпня 2015 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАККІ», що діє в договорі як орендодавець, та [PERSON] , що діє в договорі як орендар було укладено договір №20г оренди торговельного місця №20г на промислово-продовольчому ринку «Станіславський» (надалі в рішенні - договір №20г) - а.с.8-12. Як передбачено вказаним договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування торгівельне місце № 20 г загальною площею 30 кв.м (далі Об`єкт) для експлуатації торгівельного приміщення орендаря, що знаходиться в павільйоні літера «Ж-1», який входить до складу єдиного майнового комплексу - промислово-продовольчого ринку «Станіславський», та належить на праві власності ТОВ «ЛАККІ», за адресою: [ADDRESS] . Під торгівельним місцем за текстом даного договору розуміється площа земельної ділянки, відведена для розміщення торгівельного приміщення. Об`єкт вважається переданим орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі майна. Термін оренди об`єкта: з 01 вересня 2015 року до 31 грудня 2015 року. Акт прийому-передачі нежилих приміщень в оренду сторонами підписано 31 серпня 2015 року (а.с.14). Таким чином судом встановлено, що між сторонами склалися орендні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Порядок сплати та розмір орендної плати передбачено розділом 4 договору №20г від 26 серпня 2015 року. Так пунктом 4.1. вказаного договору №20г від 26 серпня 2015 року орендна плата встановлена у розмірі 1410 грн. на місяць. Згідно пункту 4.2. договору витрати на комунальні платежі та інші витрати на утримання Об`єкта відшкодовуються орендарем окремо по виставленому рахунку. В подальшому сторонами було внесено зміни до договору №20г. Згідно договору про внесення змін та доповнень від 28 грудня 2015 року №1 термін дії договору №20г оренди торговельного місця №20г від 26 серпня 2015 року продовжено до 31 грудня 2017 року, орендна плата збільшена до 1500 грн. (а.с. 15). Згідно договору про внесення змін та доповнень від 12 січня 2017 року №2 орендна плата збільшена до 1800 грн. на місяць (а.с. 16). Згідно договору про внесення змін та доповнень від 10 січня 2018 року №3 термін дії договору №20г оренди торговельного місця №20г від 26 серпня 2015 року продовжено до 31 грудня 2018 року, орендна плата збільшена до 2250 грн. на місяць (а.с. 17). Таким чином відповідно до п.4.1. договору оренди з послідуючими змінами розмір місячної орендної плати, що підлягала сплаті відповідачем на користь позивача, складав: з 01 вересня 2015 року - 1410 грн. за один місяць, з 01 березня 2016 року - 1500 грн., з 01 лютого 2017 року - 1800 грн., з 01 лютого 2018 року - 2250 грн. Пунктом 4.1. договору №20г в редакції, що діяла до 31 січня 2017 року включно, передбачено, що орендна плата сплачується орендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, або іншим способом, не забороненим законом, не пізніше 5 числа кожного місяця. Після внесення змін до вказаного пункту договору з 01 лютого 2017 року орендна плата має сплачуватися шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця або іншим способом, не забороненим законом, в строк до двадцятого числа місяця, що передує місяцю, за який сплачується орендна плата. З 01 січня 2019 року сторонами термін дії договору оренди не продовжувався. Крім того, з повідомлення ТОВ «ЛАККІ» на адресу відповідача від 23 листопада 2018 року за вих. №31 вбачається, що позивач не має наміру продовжувати дію договору №20г оренди торговельного місця №20г, і з 01 січня 2019 року він втратить чинність (а.с.27). Згідно пункту 7.3. договору оренди у випадку розірвання чи закінчення строку дії даного Договору, орендар зобов`язується, протягом десяти календарних днів з моменту розірвання чи закінчення дії даного Договору, звільнити наданий Об`єкт від розташованого на ньому торгівельного приміщення (при наявності) власними силами або силами та засобами орендодавця, з подальшим відшкодуванням останньому понесених ним витрат. Пунктом 7.4. договору №20-г також передбачено, що з моменту повідомлення однією із сторін про розірвання даного Договору до фактичного моменту звільнення торгівельного місця від торгівельного приміщення (при наявності) і підписання Акта приймання-передачі об`єкта найму, орендар сплачує орендну плату у повному обсязі у випадку виконання умов пункту.7.3. даного договору. Починаючи з одинадцятого календарного дня орендна плата сплачується згідно пункту 7.5. даного договору. В свою чергу пунктом 7.5. вказаного договору передбачено, що при затримці повернення з вини орендаря торговельного місця після припинення дії цього Договору, орендар сплачує плату за користування Об`єктом у подвійному розмірі до дня фактичної передачі Об`єкта за актом приймання-передачі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що об`єкт оренди йому у встановлені договором строки відповідачем повернутий не був. Тому за період, починаючи з 01 січня 2019 року нараховує відповідачу плату у подвійному розмірі згідно п.7.5. договору. Відповідно до ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма закріплена і ч.1 ст.81 ЦПК України. Відповідач доказів того, що об`єкт оренди позивачу повернуто, або що ним здійснено погашення заборгованості перед позивачем, суду не надав. Тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01 лютого 2018 року по 29 лютого 2020 року, сума заборгованості за даний період становить 65351, 77 грн. (а.с.6-7). На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача боргу за орендною платою в розмірі 65351,77 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 67453 грн. 77 коп.

Outcome: approved