Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 28.11.2014 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 313731/45392/5-14 на загальну суму 15 000,00 доларів США строком до 28.11.2015 р. зі сплатою 13% річних. Після закінчення строку дії договору грошові кошти позивачу повернуті не були. За таких обставин представник позивача просить суд зобов»язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повернути грошові кошти з депозитного рахунку за договором банківського вкладу № 313731/45392/5-14 від 28.11.2014 р., укладеному між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] на рахунок відкритий в ПАТ «Акцент-банк». В подальшому представником позивача уточнювались вимоги, та остаточно представник [PERSON] просив суд визнати ПАТ «Банк «Фнанси та Кредит» таким, що не виконало зобов»язання по договору депозиту № 313731/45392/5-14 від 28.11.2014 р. у зв»язку із неповерненням коштів після закінчення строку дії договору; зобов»язати повернути грошові кошти публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» з депозитного рахунку по договору № 313731/45392/5-14 від 28.11.2014 р., укладеним з [PERSON] в розмірі 175 750,00 грн. на рахунок позивача відкритий у ПАТ Акцент-банк, поточний рахунок № [NUMBER], номер карткового рахунку [NUMBER], ЄРДПОУ 14360080, код Банку 307770; зобов»язати ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» перерахувати грошові кошти в якості штрафних санкцій 935 річних) у розмірі 14 762,34 грн. на рахунок позивача відкритий у ПАТ Акцент-банк, поточний рахунок № [NUMBER], номер карткового рахунку [NUMBER], ЄРДПОУ 14360080, код Банку 307770. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що підтримує вимоги в повному обсязі. Представник ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» заперечував щодо задоволення вимог. Зазначив, що на підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 року № 612 від 17.09.2015 р. банк віднесено до категорії неплатоспроможних . На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.098.2015 р. в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Зважаючи на це, відносини які виникли між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими заборонено задоволення вимог кредитора. Крім того, станом на день розгляду справи Фондом гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] було списано кошти в межах суми 200 000,00 грн. гарантованої Законом. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується учасниками процесу, що 28.11.2014 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу № 313731/45392/5-14 від 28.11.2014 р. за умовами якого позивач передала, а банк прийняв грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США строком до 28.04.2015 р. зі сплатою відсотків у розмірі 13,00% річних. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. В свою чергу положеннями ст. 1060 ЦК України За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначає представник [PERSON] після закінчення строку дії договору, умови останнього банком виконані не були, грошові кошти не повернуті, за таких обставин права вкладника підлягають захисту. Відповідно до приписів ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або спорювання. В свою чергу положеннями ст.. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту обраний представником позивача в частині визнання ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» таким, що не виконало зобов»язання за договором банківського вкладу та зобов»язання повернути грошові кошти на рахунок позивача відкритий в іншому банку не відповідає вимогам чинного законодавства. З іншого боку на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 171, яким впроваджено в банку тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на вчинення тимчасової адміністрації. На підставі постанови Правління НБУ № 898 від 17.12.2015 р. у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду від 18.12.2015 р. № 230 розпочато процедуру ліквідації банку. За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду. За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16. Зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку призначення уповноваженої особи Фонду зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України підстави для задоволення вимог в спосіб обраний позивачем, оскільки суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed