Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 24.01.2017 звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач лише 22.11.2017 провів повний розрахунок при звільненні. Позивач вважає, що має право на отримання від відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні виходячи з п'ятиденного робочого тижня. Тому позивач, остаточно визначившись з вимогами, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 65 323 грн. 12 коп.. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача надав відзив та довідку про заборгованість, середньомісячну заробітну плату, табелі обліку робочого часу за листопад 2016 року - січень 2017 року. Заперечуючи проти позову в частині обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку виходячи з п'ятиденного робочого тижня, представник відповідача у відзиві зазначив, що залучаючи деяких працівників до роботи в неробочі дні, не змінено загальний графік роботи підприємства з триденного на п'ятиденний. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 24.01.2017 року позивач працював на посаді електрозварника ручного зварювання четвертого розряду цеху №24 у ПАТ «Сумське НВО» та мав середньоденну заробітну плату у розмірі 391 грн. 30 коп. та середньомісячну у сумі 8608 грн. 69 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 44 134 грн. 46 коп., з яких 25 826 грн. 06 коп. без відрахувань податків і зборів. Повний розрахунок з позивачем був проведений 22.11.2017 року./а.с.31-33/ Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Проте як вбачається з табелів робочого часу у цеху №24, де працював позивач на посаді електрозварника ручного зварювання четвертого розряду був встановлений п'ятиденний робочий тиждень. Так зокрема, у листопаді 2016 року позивач відпрацював - 22 дні, у грудні 2016 року - 18 днів, у січні 2017 року - 9 днів. Встановлені факти підтверджуються копією трудової книжки, зазначеним наказом, копія якого додана до матеріалів справи, довідкою про заборгованість, середньоденну заробітну плату, середньомісячну заробітну плату, табелями обліку робочого часу за листопад 2016 року - січень 2017 року./а.с. 8-11, 31-33, 48-56/ Всупереч положень ст.ст. 77-81 ЦПК України відповідач не надав належних і переконливих доказів на підтвердження факту триденного робочого тижня для посади чи цеху де працював позивач після його звільнення. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день фактичного розрахунку, тобто за період з 24.01.2017 року по 22.11.2017 року, тобто за період десять місяців і 17 днів. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, визначається середня заробітна плата для виплати вихідної допомоги при звільненні та за час затримки розрахунку при звільненні. Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Положеннями абз. 2,3 п. 8 Порядку визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 50 КЗпП України визначено, що звичайна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті. При встановленні меншої норми тривалості робочого часу слід мати на увазі, що оплата праці в цьому випадку має провадитись за повною тарифною ставкою, повним окладом. Отже, розраховуючи розмір середнього заробітку за час затримки, суд враховує розмір середньоденної заробітної плати позивача на час його звільнення та кількість робочих днів, які б він міг відпрацювати, якщо не був звільнений із розрахунку п'ять робочих днів в тиждень, так як на час звільнення позивач працював п'ятиденний робочий тиждень. У період з 24.01.2017 року по 22.11.2017 року було - 205 робочих днів, а саме: січень - 5 днів, лютий - 20 днів, березень - 22 дні, квітень - 19 днів, травень - 19, червень - 20 днів, липень - 21 день, серпень - 21 день, вересень - 21 день, жовтень - 21 день, листопад - 16 днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 80 216 грн. 50 коп. без відрахувань податків і зборів (205х391,30). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Ураховуючи зазначене з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у заявленій сумі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved