overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №HA0FFP11941723, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 6260,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 10 серпня 2015 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6208,89 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд слухання справи проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до укладеного договору №HA0FFP11941723 від 11 серпня 2013 року відповідачу було видано кредит в сумі 6260,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 серпня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між відповідачем і позивачем Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. (а.с. 8-27). Однак, відповідачем умови договору не виконуються та станом на 15 липня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 6208,89 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - 5152,73 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3,32 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 280,99 грн., штраф ( фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 271,85 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с. 6-7 ). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, а також на підставі ст. 88 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.03.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір № 014/15-12/2533, відповідно до якого надав кредит в сумі 220 000 доларів США на строк до 05.03.2017 року зі сплатою 12 % річних. Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячними платежами. Однак відповідач коштів належним чином не повертає. Тому просить стягнути з відповідача 52 724,95 доларів США та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач позов не визнав. Вважає договір необґрунтованим, оскільки по договору є переплата по поверненню кредиту. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач має Банківську ліцензію № 10 від 11.10.2006 р., дозвіл № 10-4 від 11.10.2006 р. та додаток до дозволу № 10-4 від 11.10.2006 р., виданий Національним Банком України, на здійснення операцій в іноземній валюті./а.с.39-41/ 12.03.2007 року між сторонами укладений договір № 014/15-12/2533, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 220 000 доларів США на строк до 05.03.2017 року зі сплатою 12 % річних. /а.с.7-17/ Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування щомісячними платежами відповідно до умов договору. /а.с.7-11/ Також встановлено, що відповідач не виконує зобов'язання належним чином. Так відповідач прострочив сплату відсотків по кредиту та станом на 09.09.2014 року має заборгованість в сумі 2515,07 доларів США. У зв'язку з порушенням нараховано пеню в розмірі 209,88 доларів США. Сума не повернутого кредиту становить 50 000 доларів США. /а.с.4-6/ У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача зазначені суми та достроково частину кредитних коштів, що залишилася не повернутою. Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1046 - 10561 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.03.2013 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2900 грн під 30% річних. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 23750,48 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання сторони не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 12.03.2013 року уклали договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2900 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач мав повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Вказані обставини підтверджуються копією заяви та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення вимог Договору відповідач належним чином не виконує умови договору . Станом на 31.03.2016 року відповідач має перед банком заборгованість з повернення тіла кредиту 2862,60 грн., 16330,71 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 2950 грн. заборгованості зі сплати комісії. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач має сплатити позивачу штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1107,17 грн. (процентна складова). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 23750,48 грн. Вказані висновки суду підтверджуються розрахунком заборгованості наведеною позивачем. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором, ст. 526, 530, 536 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 23750,48 грн. заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2012 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі й на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Сумського району, що видавався за життя її батьку [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після [PERSON] є позивачка, але в установлений законом строк [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про фактичне існування спадкового майна. На даний час позивачка просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки строк вона пропустила з поважних причин. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON][PERSON] сільської ради до суду також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 квітня 2012 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8, 9). Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі й земельна частка (пай), площею 3,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради та була надана [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 014645. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 332 від 15.03.2018 року встановлено, що [PERSON], який помер 12 квітня 2012 року до смерті та на момент смерті був зареєстрований і проживав один за адресою: с. В.Сироватка, вул. 8 Березня, 83, Сумського району, Сумської області. Заповіт від імені померлого не складався і не посвідчувався (а.с. 11). Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою тим, що вона не знала про існування спадкового майна, а тому й не зверталась з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 12.07.2003 року, який зареєстровано у виконкомі Токарівської сільської ради за актовим записом № 07, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 6. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася, спільного господарства вони не ведуть, тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2013 року він передав у борг відповідачу [PERSON] гроші в сумі 21427 грн., які останній відповідач зобов'язався повернути до 20.11.2013 року. Поручителем за вказаним договором позики виступив відповідач [PERSON], якій уклав договір поруки предметом якої було забезпечення виконання [PERSON] зобов'язання на суму 100 грн. Відповідач [PERSON], з порушенням обумовленого строку повернення коштів, взяті на себе зобов'язання не виконав та не сплатив борг до цього часу. Вважає, що позичальник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання має повернути борг з урахуванням 3 % річних та інфляційних збитків. Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 100 грн. боргу, стягнути з відповідача [PERSON] 21327 грн. боргу, 3 % річних в розмірі 366,231 грн., інфляційні збитки в розмірі 2356,97 грн., також понесені по справі судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ле до суду не з'явився. Позивачем подане клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши докази подані сторонами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 10, 11,60 ЦПК України суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до положень ст. 58,59,64 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими. Письмовими доказами є оригінали відповідних документів. За положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики на суму понад 10 неоподаткованих мінімумів укладається в письмовій формі. Відповідно до положень ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність у боржника боргового документу є підтвердженням виконання ним зобов'язання. З наведених вище норм закону суду приходить до висновку, що для підтвердження наявності у відповідачів боргових зобов'язань, позивач має подати оригінали відповідних боргових документів - договору позики (розписки) та договору поруки. В той же час, незважаючи на неодноразові вимоги суду про надання суду оригіналів боргових документів (у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався) , позивач так й не надав їх суду. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2018 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України. З дня звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 09.11.2018 р. по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. 18.02.2019 року позивачем надано письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відзиву не надав. Дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з 12.07.2018 р. за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно Довідки ПАТ «»СМНВО» №16-07/842 від 08.06.2018 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 287 грн. 20 коп. (а.с.8) Період затримки розрахунку з моменту звільнення та по день винесення рішення, тобто з 16.07.2018 року по 18.02.2019 року становить 87 робочих дні, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 24 986 грн. 40 коп. (287,20 грн. х 87 = 24 986 грн. 40 коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.07.2018 року по 18.02.2019 року включно у сумі 24 986 грн. 40 коп. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі між ними з'явилися непорозуміння, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує, час не примирення не потребує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 12.08.2000 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради за актовим записом № 623, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 5. Згідно ст.174 ч4 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася і спільного господарства вони не ведуть тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2007 року він уклав з відповідачем договір № 78728420 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5 000 грн. 00 коп. на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 30,00 % річних на суму залишку відповідає строку дії карти. Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 27.11.2013 року має заборгованість у сумі 5 399 грн. 86 коп. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлялися, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 12.09.2007 року позивач уклав з відповідачем договір № 78728420 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5 000 грн. 00 коп. на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 30,00 % річних на суму залишку відповідає строку дії карти. /а.с.7-12/ Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 27.11.2013 року має заборгованість у сумі 5 399 грн. 86 коп., з яких 4 858 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом, 540 грн. 90 коп. - інфляційні збитки. /а.с.4/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За невиконання зобов'язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2007 року уклав з відповідачем договір №021000000001648 на обслуговування карткового рахунку за яким надав кредит в сумі 5 000 грн. на строк до 11.09.2011 року включно зі сплатою процентів за його використання. Однак відповідач своїх обов'язків не виконав, станом на 22.04.2014 року має заборгованість у сумі 8410 грн., з яких 5000 грн. сума кредиту, 3410 грн. непогашені відсотки. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Також вказав, що договір з відповідачем не зберігся. Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, з таких підстав. Всупереч положенням ст.ст. 59, 60 ЦПК України позивачем не надано належних, допустимих і переконливих доказів у обґрунтування позову. Не надано відповідного договору з відповідачем. Виписка з рахунку не є доказом укладення договору між сторонами./а.с.3-5/ Відповідно до положень ст.ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Надані позивачем і досліджені судом докази не підтверджують наявності між сторонами кредитного договору, а відтак взаємних прав та обов'язків. Відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed