Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 08.02.2013 року між ним як ФОП та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару № 1999. Відповідач отримала товар відповідно до умов договору на суму 8894,00 грн. Сплачено за товар було лише 300,00 грн. як завдаток. Відтак, несплачена сума вартості товару складає 8594,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ з 09.03.2013 року по 08.12.2017 року 9775,28 грн.; три проценти річних з 09.03.2013 року по 08.12.2017 року 849,73 грн.; проценти за користування чужими грошовими коштами 4827,90 грн., інфляційні втрати 5448,19 грн., всього 29495,10 грн. Позивач до суду не зявився. В письмовій заяві представник позивача просила справу розглядати за їх відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом фактично встановлено, що 08.02.2013 року у м. Донецьку фізичною особою підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1999. Відповідно до умов договору позивач передає у власність відповідача товар: наматрацник 1 шт., плед 2 шт., тапочки (капці) 2 шт. на загальну суму 8894,00 грн. При цьому при укладенні договору [PERSON] сплатила 300,00 грн. завдатку. Інша частина суми 8590,00 грн. повинна була бути сплачена протягом 36 місяців рівними частинами по 239,00 грн. на місяць. Кінцевий термін оплати 08.02.2016 року. 08.02.2013 року між сторонами був складений акт приймання-передачі, згідно з яким товар, зазначений у договорі купівлі-продажу, переданий покупцеві [PERSON] Застереження щодо недоліків товару, його якості, кількості та асортименту відсутні. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 665 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, вимога позивача про стягнення вартості товару у сумі 8594,00 грн. підлягає задоволенню. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз вказаної норми вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними кредитору, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Судом приймається наданий позивачем розрахунок 3 процентів річних та втрат від інфляційних процесів як арифметично правильний, елементи якого відповідають встановленим офіційним органом рівням інфляції за періоди прострочення платежу. При цьому, судом враховано, що розрахунок цих показників правильно здійснений виходячи із сум щомісячних платежів за договором купівлі-продажу по наростаючій. Отже, є підставною та такою, що підлягає задоволенню, вимога ФОП [PERSON] про стягнення трьох процентів річних у сумі 849,73 грн. та втрат від інфляційних процесів 5448,19 грн. Згідно ст. 536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У п. 6.7 договору зазначено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України до дня фактичної оплати. Розмір процентів позивачем розрахований правильно відповідно до розміру облікової ставки НБУ та становить за період з 09.03.2013 року по 08.12.2017 року 4827,90 грн. У п. 8.3 п. 8 «Відповідальність сторін» зазначено, що у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобовязань за цим договором покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розрахунок суми пені здійснений позивачем у відповідності до вимог закону з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ у певні періоди. Сума пені становить 9775,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р., що набула чинності 15.12.2017 р.), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст. 77-81 ЦПК України (у вищевказаній редакції), належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказів на спростування встановлених судом обставин здобуто не було. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу від 08.02.2013 року, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму 8594,00 грн., пеню - 9775,28 грн., 3% річних - 849,73 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами -4827,90 грн., втрати від інфляційних процесів - 5448,19 грн., всього - 29495,10 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved