Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та штрафних санкцій та з урахуванням уточнення просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь: заборгованість за виконану роботу за договором № 3478-В на розробку веб-сайту від 15.05.2015 у сумі 100 000,00 грн; штрафні санкції за договором у розмірі 1% від вартості неоплачених замовлених послуг за кожний день прострочення платежу, що на 08.08.2017 складає 740 000,00 грн; 3% річних від простроченої суми за договором у розмірі 2027 грн. 40 коп.; понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог ФОП [PERSON] зазначила наступне. 15 травня 2015 року між сторонами укладено договір на розробку веб-сайту newsurgut.ru (договір), відповідно до умов якого позивач ФОП [PERSON] зобов'язувалася розробити відповідачу сайт та здійснити гарантійну технічну підтримку працездатності веб-сайту на протязі 12 місяців з моменту прийняття виконаних робіт. Позивач починає виконувати роботу з моменту підписання договору, а завершити роботу повинен двома частинами, кінцевий термін якого спливає 15 вересня 2015 року. Загальна вартість замовлених робіт складає 4 000,00 доларів США. Сторони домовились, що оплата здійснюється поетапно - після кожного виконання замовлених послуг в розмірі 100% від суми етапу. ФОП [PERSON] виконала всі замовлені послуги достроково, тобто до 01 серпня 2015 року. День прийняття-передачі виконаних робіт між сторонами було узгоджено 31.07.2015 та повний розрахунок за виконані роботи. У назначений час 31.07.2015 відповідач прийшла до офісу позивача та отримала виконану роботу шляхом проведення тестування веб-сайту та передачі останній кодів доступу до нього, а також флеш-накопичувач зі всією інформацією. Разом з інформацією та флеш-накопичувачем, позивач передала відповідачу два примірника Акту прийняття-передачі послуг від 31.07.2015. Проте відповідач акт не підписала та в подальшому уникала зустрічей з позивачем. Позивач наголошує, що вона належним чином виконала свої зобов'язання перед відповідачем, про що свідчить робота замовленого веб-сайту в мережі Інтернет саме у тій формі, який розробила позивач. Але внаслідок того, що позивач передала відповідачу всі ключі та доступ сайту до серверу на якому знаходився веб-сайт, відповідач маючи цей доступ та права на нього, перевела його збереження на інший сервер, який знаходиться поза межами території України. У березні 2016 року відповідач за первісним позовом через свого представника звернулася до суду із зустрічним позовом до ФОП [PERSON], в якому просила суд визнати ФОП [PERSON] такою, що порушила умови Договору на розробку веб-сайту за №3478-В від 15 травня 2015 року та зобов'язати її сплатити на користь [PERSON] завдані збитки у розмірі 44 500,00 грн, штрафні санкції за Договором у розмірі 224 849,18 грн, судовий збір та витрати на правову допомогу у сумі 23 500,00 грн. У обґрунтуванні своїх вимог позивач за зустрічним позовом зазначила, що між сторонами дійсно було укладено Договір на розробку веб-сайту 15 травня 2015 року в поетапному режимі. Станом на листопад 2015 року ФОП [PERSON] не виконала в повному обсязі перший етап робіт, строк виконання яких настав 01 серпня 2015 року та майже повністю не виконано роботи другого етапу, строк виконання якого настав 15 вересня 2015 року. Однак 14.09.2015 [PERSON] були передані кошти в сумі 2 240 доларів США в офісі за адресою: [ADDRESS]. Під час передачі грошових коштів у офісі були присутні чотири чоловіки, включаючи [PERSON] та виконавця робіт від імені останньої [PERSON]. Підтверджуючих документів про проведену передоплату за Договором позивачу за зустрічним позовом надано не було. Дані кошти були передоплатою за ще не виконаний перший етап робіт. Для інформування ФОП [PERSON] про незадоволення щодо якості та строків замовлених робіт, та подальшого налагодження нормального робочого процесу, позивачем за зустрічним позовом було направлено електронною поштою лист-претензію від 12.11.2015 щодо істотних порушень умов Договору на розробку веб-сайту, які усунені не були. У зв'язку з чим [PERSON] була змушена звернутися за допомогою до іншого фахівця для отримання відповідей щодо якості робіт виконавця за Договором. Також позивач за зустрічним позовом стверджує, що після передачі коштів вона більше не бачила ні [PERSON], ні ФОП [PERSON] Окрім того загальний висновок фахівця при тестуванні сайту виявив ряд істотних недоліків, тому запуск сайту в мережу Інтернет у даному стані не є можливим, у зв'язку з тим, що більшість розділів сайту містить ряд недоліків, або взагалі не працюють, крім того сайт несе потенційну небезпеку для користувачів з точки зору втрати персональної інформації в момент реєстрації на сайті. А тому для запуску сайту необхідно ліквідувати потенційну небезпеку для користувача та істотно допрацювати всі недоліки в розділах. Відтак [PERSON] зобов'язана нести додаткові матеріальні витрати у розмірі 44 500,00 грн на замовлення робіт в іншій профільній організації по усуненню недоліків у частині виконаних та оплачених робіт, а також витрачає час та кошти на закінчення усіх робіт, пов'язаних з розробкою та функціонуванням, що мала виконати ФОП [PERSON] У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом первісні позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримав та просив їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити з підстав зазначених в позовній заяві та відповідних поточних поясненнях. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити з підстав викладених у письмових запереченнях та зустрічній позовній заяві. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісного та зустрічного позовів необхідно відмовити з наступних підстав. 15 травня 2015 року фізична особа-підприємець [PERSON] та [PERSON] уклали Договір № 3478-В на розробку веб-сайту (Договір), відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов'язується розробити сайт newsurgut.ru. та здійснити гарантійну технічну підтримку працездатності веб-сайту на протязі 12 місяців з моменту прийняття виконаних робіт (згідно п.п. 1.1. п. 1 договору). ФОП [PERSON] починає виконувати роботу з моменту підписання договору, а завершити роботу повинна двома частинами, кінцевий термін якого спливає 15 вересня 2015 року. Загальна вартість замовлених робіт складає 4 000,00 доларів США з оплатою у національній валюті гривня, по курсу на день проведення розрахунку (а.с.7-8 т.1). Підпунктом 1.2. п. 4 умов Договору сторони домовились, що оплата здійснюється поетапно - після кожного виконання замовлених послуг в розмірі 100% від суми етапу (а.с.7-8 т.1). Згідно пп.1.3 п. 3 Договору у випадку відмови замовника від приймання робіт сторонами складається двосторонній акт із зазначенням необхідних доробок і термінів їхнього виконання (а.с.7-8 т.1). До того ж сторонами до договору були погоджені програмні модулі сайту, які необхідно виконати до 01 серпня 2015 року, та програмні модулі сайту, які необхідно виконати до 15 вересня 2015 року. У вказаних документах визначені переліки робіт та їхня вартість. Обидва переліки модулів підписані сторонами та скріплені печаткою виконавця ФОП [PERSON] (а.с.10-11 т.1). Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наданий [PERSON]додаток № 1 технічного завдання на розробку сайту суд не може прийняти як допустимий доказ по справі, оскільки даний додаток не містить ознак узгодження його сторонами (відсутні підписи та печатка) (а.с.160 т.1). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати визначену роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. ФОП [PERSON] 31 липня 2015 року було складено акт приймання-передачі послуг до Договору № 3478-В на розробку веб-сайту від 15.05.2015, проте [PERSON] його не підписала та роботу не прийняла (а.с.12). Двосторонній акт із зазначенням необхідних доробок і термінів їхнього виконання між сторонами не було складено. Проте позивачем за первісним позовом не було надано суду належних та допустимих доказів тих обставин, що [PERSON] отримала акт приймання-передачі послуг до Договору № 3478-В для ознайомлення саме 31 липня 2015 року. Також не надано доказів, що остання була ознайомлена з ним взагалі до звернення позивача за первісним позовом до суду шляхом відправлення офіційної кореспонденції. Вказане свідчить про відсутність належних та допустимих доказів виконання робіт у повному обсязі станом на 31 липня 2015 року. Проаналізувавши експертний висновок ТОВ «Сприяння просуванню» щодо дослідження сайту newsurgut.mh.net.ua, суд також не може встановити належне виконання позивачем за первісним позовом умов Договору № 3478-В саме на дату закінчення робіт, яка вказана в Договорі (15 вересня 2015 року), оскільки зазначений експертний висновок проводився тільки в березні 2016 року (а.с.9-20 т.2). Натомість як вбачається з матеріалів справи 18 листопада 2015 року [PERSON] направила ФОП [PERSON] письмову лист-претензію про зобов'язання передати виконану частину робіт у повному обсязі, яку остання отримала 24 листопада 2015 року, що підтверджується відповідним зворотнім повідомленням (а.с.80-81 т.1). У судовому засіданні представник [PERSON] повідомила, що після отримання письмової претензії ФОП [PERSON] недоліки в роботі веб-сайту не усунула, у зв'язку з чим її довіритель була змушена звернутися до фахівця в галузі ІТ технологій. Відповідно до висновку фахівця в галузі програмування та ІТ технологій «технічна оцінка дієздатності веб сайту newsurgut.ru» від 26 листопада 2015 року судом вбачається, що при тестуванні сайту newsurgut.ru виявлено ряд істотних недоліків, що існують в масовій кількості і тому запуск сайту в мережу Інтернет у даному стані не є можливим у зв'язку з тим, що більшість розділів сайту містить ряд недоліків, або взагалі не працюють, крім того сайт несе потенційну небезпеку для користувачів з точки зору втрати персональної інформації в момент реєстрації на сайті. А тому для запуску сайту необхідно ліквідувати потенційну небезпеку для користувача та істотно допрацювати всі недоліки в розділах (а.с.165-171 т.1). Окрім того суд також критично ставиться до тверджень [PERSON] про передачу нею особисто коштів в сумі 2 240,00 доларів США в офісі за адресою: [ADDRESS], в якому знаходились ФОП [PERSON], третя особа [PERSON] та ще 2 невідомі особи, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом. Посилання [PERSON] на обмін повідомленнями в мережі Скайп також не надає суду підтверджень щодо отримання стороною Договору ФОП [PERSON] будь-яких грошових коштів (а.с.228-232 т.1). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, враховуючи відсутність доказів виконання належним чином збоку ФОП [PERSON] умов Договору на розробку веб-сайту від 15 травня 2015 року та відсутність доказів сплати будь-яких коштів [PERSON] на користь ФОП [PERSON] за виконані роботи, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність відмови у первісному та зустрічному позовах. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання первісного позову позивач ФОП [PERSON] сплатила 2 300,00 грн судового збору (а.с.2). Проте з урахуванням останньої заяви про збільшення первісних позовних вимог загальна ціна первісного позову становить 842027 ,40 грн. Тому у зв'язку з максимальною межею судового збору для фізичних осіб-підприємців та з урахуванням сплати судового збору у розмірі 2 300,00 грн суд вбачає необхідним стягнути з позивача за первісним позовом ФОП [PERSON] в дохід держави недоплачений судовий збір у розмірі 5 700,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved