Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач у жовтні 2018р. звернулась\~ до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 в будинку № 16А по вул. Національної Гвардії в м. Івано-Франківську. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй на праві приватної власності 1/1 частка згідно договору дарування від 21.01.2004 року належить трьохкімнатна квартира. В даній квартирі зареєстрований відповідач, її колишній чоловік. З травня 2017 року відповідач залишив квартиру, з позивачем не спілкується, уникає зустрічей та спілкування, квартирою не цікавиться, речей та жодного майна в квартирі не знаходиться, комунальних послуг не сплачує. Оскільки відповідач не проживає в квартирі, тому просить визнати його таким, що втратив право на користування нею. Також просить викликати в судове засідання свідків. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві та подала заяву, в якій не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і дату слухання справи належно повідомлений телефонограмою (а.с. 26), про причини неявки cуд не повідомив, відзиву на позов в установлений судом строк не надав, тому суд\~ вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому 24.01.2019р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Заслухавши пояснення сторони, свідків, вивчивши матеріали та зясувавши обставини справи,\~ дослідивши\~ надані докази, суд дійшов висновку про те, що\~ позов слід задоволити з таких підстав. Судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі: Договру дарування квартири від 21.01.2004 року. З копії будинкової книги вбачається, що за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] (а.с. 11). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вказали, що [PERSON] більше року житловим приміщенням - квартирою № 9 в будинку № 16а по вул. Національної Гвардії в м. Івано-Франківську не користується та не проживає у вказаній квартирі. Відповідно до ч.2 статті 405 ЦК України, член сімї\~ власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом статті 81 ЦПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на кожну сторону. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно суд дійшов висновку, що неспростовані\~ належними доказами обставини непроживання відповідача [PERSON] у власній квартирі позивача за адресою [ADDRESS] понад один рік без поважних причин є підставою для задоволення позову та визнання його таким, що втратив право на користування житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved