Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач - територіальна громада міста Перевальська в особі Перевальської міської ради Луганської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, посилаючись на наступне. Земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови і відповідно до ст.83 Земельного Кодексу України є комунальною власністю. Вони не є землями приватної або державної власності, по ним не приймалось рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу у власність або користування. 20 травня 2012 року комісією Перевальської міської ради було встановлено, що відповідач [PERSON] користується зазначеними земельними ділянками самовільно. На підставі ст.212 Земельного Кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», представник позивача звернувся до суду з позовом і просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також стягнути на їх користь судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча своєчасно був повідомлений про дату та час розгляду справи за адресою, вказаній в його листі (а.с.66). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючі, що представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення, 20 червня 2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов територіальної громади міста Перевальська в особі Перевальської міської ради Луганської області обґрунтований та підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що декілька років саме [PERSON] зайняв земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Він зробив огорожу з канатного тросу, посадив дерева на земельній ділянці [NUMBER] вирощує малину та інші кустарними на ділянці [NUMBER] поливає огород стічними водами, що йдуть по міському колектору по земельній ділянки [NUMBER] На цій же земельній ділянці знаходиться гараж та фундамент під будинок. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року (а.с.26-30), підтверджується, що саме [PERSON] користується земельними ділянками, розташованими за адресою: [ADDRESS], оскільки він особисто звертався до Алчевського міського суду і визнавав цей факт. А як пояснив, представник позивача, відповідач не має ніякої технічної документації, тому вважає, що користується лише двома земельними ділянками, хоча в дійсності користується трьома. Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - відомості відсутні (а.с.78,80,82). Листом Управління держземагенства у Перевальському районі Луганської області №01-04.2/396 від 25.03.2014 (а.с.77), підтверджено, що згідно даних державного земельного кадастру, реєстру землекористувачів та власників земельних ділянок по Перевальському району на земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] інформація відсутні. Згідно до ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», визначений термін самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Суд вважає, що позивачем доведений факт самовільного користування відповідачем земельними ділянками, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] тобто використання без будь-якої правової підстави. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Оскільки земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови і відповідно до ст.83 Земельного Кодексу України є комунальною власністю, суд вважає за необхідне позов територіальної громади міста Перевальська в особі Перевальської міської ради Луганської області до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок - задовольнити та зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст.125,126,212 Земельного Кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»,

Outcome: approved