Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач у березні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що з 20 січня 1996 року по 06 червня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. Cин сторін наразі навчається на четвертому курсі денного відділення навчально-наукового Інституту фізичної культури Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. [PERSON] зазначила, що відповідач працює, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання сина, але не більш як до досягнення ним 23 років. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору, [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], якому 28.05.2014 року виповнилось 18 років і станом на час розгляду справу досяг 20 років (а.с.5,8). [PERSON] навчається у навчально-науковому Інституті фізичної культури Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка, на денній формі навчання, період навчання з 01.09.2013 по 30.06.2017 року (а.с. 10). Позивач [PERSON] зареєстрована [INFO], третя особа [PERSON] зареєстрований [INFO], у звязку з навчанням (а.с. 7,9). Таким чином, судом установлено, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання, проживає окремо від відповідача, на період навчання проживає у гуртожитку, у період поза навчанням проживає з матірю, перебуває на її утриманні, що не заперечено відповідачем. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (статті 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладених обставин, з огляду на відсутність підстав для неприйняття визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі ? частини від усіх його доходів, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 21.03.2017 року, на період навчання до 30.06.2017 року, оскільки ця обставина наступає раніше досягнення сином сторін 23 років. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивача звільнено від сплати судових витрат, а позовні вимоги задоволено у повному обсязі з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved