Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач разом з відповідачами зареєстровані в квартирі позивача [ADDRESS]. Однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] виїхали на постійне місце проживання за кордон, де мешкають вже протягом останніх 15-ти років. Відповідач [PERSON] також не проживає у вищезазначеній квартирі вже протягом 2-х років, його місцезнаходження невідоме. Позивач не бажає сплачувати за комунальні послуги замість відповідачів, тому і звернулася до суду щодо їх виселення. Під час розгляду справи позивач звернулася до суду із заявою про залишення позовних вимог в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Дана заява судом була задоволена у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки форми №3 виданої Житлово-експлуатаційною конторою №503 від 27 травня 2015 року позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.12). Згідно вищевказаної довідки відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у даній квартирі відповідно з 18 липня 1995 року, 14 листопада 1995 року, 04 вересня 2001 року (а.с.6). Судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] виїхали за межі України і вже біля 15 років не проживають у вищезазначеній квартирі, відповідно не сплачують коштів за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги; відповідач [PERSON] також не проживає у вищезазначеній квартирі вже протягом 2-х років. Вищезазначені обставини підтверджуються довідкою про посвідчення факту перебування фізичної особи в певному місті та актами, складеним комісією ЖЕК-503 від 07.10.2011, 18.01.2012, 16.03.2012 (а.с.7-9). Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що позивач є наймачем квартири, у якій зареєстровані відповідачі, фактично за наведеною адресою відповідачі не мешкають, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР;

Outcome: approved