Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом договором б/н від 15 березня 2010 року в сумі 13457, 66 гривень та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобовязань по поверненню кредиту, отриманого нею за заявою б/н від 15 березня 2010 року в розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно у 2010 році вона звернулась до відділення ПриватБанк в смт. Велика Писарівка для отримання карти на заробітну плату. Заповнила анкету - заяву. На анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку поставила свій підпис. Кредитний договір не підписувала. З правилами та умовами надання банківських послуг ознайомлена не була та їх не підписувала. У відділенні ПриватБанку отримала карту на отримання заробітної плати та кредитну карту, на якій було 6000,00 гривень. Кошти з кредитної карти використовувала на придбання ліків, продуктів харчування та на інше та періодично вносила на карту гроші. В інших населених пунктах, крім смт. Велика Писарівка, протягом семи років не була і кредитною картою не користувалась. Картку не втрачала, але декілька раз проводила обмін. У судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2010 року [PERSON]І заповнила анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та поставила свій підпис (а.с.7). З наданого позивачем розрахунку слідує, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором б/н від 15 березня 2010 року станом на 25 червня 2017 року утворилась заборгованість, а саме: тіло кредиту 5444, 37 гривень, нараховані відсотки за користування кредитом 5996, 26 гривень, нарахована пеня - 900 гривень, заборгованість по штрафам - 500 гривень та 617, 03 гривень - як процентна складова (а.с.4-6). Цей розрахунок позивач обґрунтовує Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме до позовної заяви позивачем додано: довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої слідує, що пільговий період складає до 55 днів; базова відсоткова ставка в місяць - 2,5 %; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості; комісія за зняття власних коштів - 1 % від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: базова процентна ставка за договором 30% (нараховується за кожен день прострочки кредиту), 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень на місяць (нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 гривень та більше); штраф за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим договором, - 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8) та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (на даному документі підпис відповідача відсутній) (а.с.9-31). У письмових поясненнях до позовної заяви представник позивача зазначає, що на час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% річних, з 01 серпня 2014 року встановлена в розмірі 2,9 % та з 01 вересня 2014 року в розмірі 3,2 % (а.с.130). Даних про повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки позивачем не надано. Відсутність підпису відповідача на оригіналі Умов та правил надання банківських послугсуперечить вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача», крім того він не був переданий відповідачеві у звязку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. З виписки про рух коштів по особовому картковому рахунку [PERSON] слідує, що кредитні кошти вона використовувала шляхом зняття готівки та безготівкового розрахунку, починаючи з 15 березня 2010 року по 2016 рік, та періодично погашала отримані кошти, останнє погашення було в серпні 2016 року. Заборгованість в сумі 5444, 37 гривень утворилась станом на 21 червня 2016 року. Положеннями ч.1 ст.509 ЦК України\~визначено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно зі\~ст.526 ЦК України \~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1\~ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст. ст.\~610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений Відповідно до\~ст. 1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин, встановивши, що заборгованість по тілу кредиту у відповідача становить 5444, 37 гривень, розмір процентів за користування цими коштами має обраховуватись, виходячи з положень ч.1 ст.1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Облікова ставка Національного банку України за вказаний період складає: з 27 травня 2016 року - 18 % річних, з 24 червня 2016 року - 16, 5 % річних, з 29 липня 2016 року - 15, 5 % річних, з 16 вересня 2016 року - 15 % річних, з 28 жовтня 2016 року - 14% річних, з 14 квітня 2017 року - 13 % річних, з 26 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року - 12, 5 % річних, з 27 жовтня 2017 року по 21 листопада 2017 року - 13, 5% річних. Отже, за період з 21 червня 2016 року по 21 листопада 2017 року сума відсотків складає 1072, 32 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового збору у розмірі 776,00 гривень за розгляд справи у суді.

Outcome: partial