Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» пред'явив до суду позов до відповідачів [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ПЛАСТ», (далі [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ») [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року та звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №15/2013/І від 29 квітня 2013 року. Обґрунтовує позов тим, що 29 квітня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» укладено кредитний договір №15/2013/К, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом у розмірі 1000000 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування у розмірі 19% річних. Відповідно до умов договору кредитна лінія була відкрита з 29 квітня 2013 року по 28 жовтня 2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №15/2013/К від 29 квітня 2013 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] 29 квітня 2013 року укладені окремі договори поруки №15/2013/П-1 та №15/2013/П-5, згідно з умовами яких поручителі зобовязалися солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» зобовязань за кредитним договором. Крім цього, 29 квітня 2013 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку банку житловий будинок по вулиці Зеленій, 20 в селі В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області та земельну ділянку, кадастровий номер 61252817000200013647, що знаходиться в селі В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» своїх зобов'язань належним чином не виконав, станом на 13 лютого 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 272567 гривень, прострочену заборгованість за процентами 7885,78 гривень, у звязку із чим нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 41530,48 гривень та пеню за несвоєчасну сплату процентів 2198,13 гривень. З цих підстав позивач просив стягнути з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON], солідарно, 324181,39 гривень заборгованості за кредитним договором, стягнути з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON], солідарно, 324181,39 гривень заборгованості за кредитним договором та звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві мотивів та просив позов задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позов. Просив суд відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 29 квітня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» укладено кредитний договір у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року (далі кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 1000000 гривень, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого п. 1.3. цього договору, у розмірі 19 % річних. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору кредитна лінія відкривається з 29 квітня 2013 року по 28 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 5.2.2. кредитного договору позичальник зобовязується своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки. Згідно з п. 3.2. кредитного договору погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № 3739301183373980 в банку, код банку 320478, відповідно до графіку зменшення загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, який наведено в додатку №1 до цього договору. Додатком № 1 до кредитного договору графіком зменшення загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, між сторонами встановлено періоди дії ліміту на загальний строк з 29 квітня 2013 року по 28 жовтня 2014 року, та розмір ліміту в періоді. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.1.1. цього договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Згідно з п. 3.4. кредитного договору проценти сплачуються позичальником щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності до п. 1.3. кредитного договору, та в день дострокового розірвання цього договору. У разі якщо останній день сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Згідно з п. 3.7. кредитного договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 24% річних. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку, простроченої заборгованості по кредиту виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору. Відповідно до п 3.9. кредитного договору за наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 3) прострочена суму основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові комісії; 5) строкові проценти; 6) строкова заборгованість за основним договором. Штрафи, пені (у разі виникнення), які підлягають сплаті за порушення умов цього договору, сплачуються позичальником окремо, на вимогу банку. Зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» кредит у розмірі 1000000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером від 30 квітня 2013 року та випискою з особового рахунку з 29 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року. 06 грудня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ», укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року (далі - додаткова угода). Відповідно до п. 1 цієї угоди сторони домовились внести зміни до п. 3.10 кредитного договору, виклавши його в новій редакції. Відповідно до п. 3.10. кредитного договору (в новій редакції) за взаємною домовленістю сторін, у разі невиконання позичальником умов п. 4.1. цього договору процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, яка зазначена в п. 1.1. цього договору, встановлюється у розмірі 22 % річних. Така процентна ставка встановлюється на квартал наступний за останнім звітним кварталом, у якому позичальник не виконав вимог п. 1.4. цього договору. Період, протягом якого діє зазначена у цьому пункті процента ставка, закінчується останнім календарним днем кварталу, в якому позичальник виконав зазначені зобовязання. За невиконання вимог п. 4.1. у четвертому кварталі календарного року, процентна ставка встановлюється з першого лютого по тридцять перше березня наступного календарного року, при цьому на січень місяць поширюється процентна ставка, яка діяла у четвертому кварталі попереднього року. За невиконання вимог п. 4.1. цього договору в третьому кварталі 2013 року не застосовувати умови збільшення процентної ставки за строковою заборгованістю в четвертому кварталі 2013 року. Порядок нарахування та сплати таких процентів визначений п.п. 3.3, 3.4 цього договору. Згідно з п. 2 додаткової угоди сторони домовились внести зміни до п. 4.1 кредитного договору, виклавши його в новій редакції. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору (в новій редакції) позивальник зобовязується забезпечити щомісячне спрямування виручки від реалізації у національній та/або іноземній валюті на свої рахунки, відкриті в банку, в обсягах: не менше 95% процентів всіх своїх безготівкових розрахунків у національній та/або іноземній валюті. Згідно з п. 4.4. кредитного договору ненадання позичальником до банку довідок про рух грошових коштів по поточних рахунках позичальника в інших банках та/або про відсутність /наявність, заборгованості позичальника за кредитними операціями в інших банках та/або бухгалтерської та статистичної звітності, згідно умов п 5.2.3. цього договору, вважається невиконанням зобовязань, викладених у п. 4.1. З аналізу змісту зазначених умов додаткової угоди слідує, що обсягу грошових зобовязань позичальника за кредитним договором вони не збільшують. 24 квітня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №15/2013/П-1. 24 квітня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №15/2013/П-5. Згідно з умовами зазначених договорів поруки поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №15/2013/К від 29 квітня 2013 року. Відповідно до п. 1.2. договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобовязань по договору. Згідно з п. 1.3. договорів поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань у повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» умов договору належним чином не виконував. 04 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідачів [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ», [PERSON], [PERSON] з письмовими претензіями про повернення заборгованості за кредитним договором у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року, станом на 04 серпня 2014 року, в розмірі 190089,68 гривень. Зазначені претензії відповідачами задоволені не були. 28 жовтня 2014 року настав строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. Однак, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором №15/2013/К від 29 квітня 2013 року, станом на 13 лютого 2015 року [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 272567 гривень та прострочену заборгованість за процентами 7885,78 гривень. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача пені за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» зобов'язань за договором нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 41530,48 гривень та пеню за несвоєчасну сплату процентів 2198,13 гривень. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договорами поруки №15/2013/П-1, 15/2013/П-5 передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором. За вказаних обставин судом установлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] свого обовязку як поручителі за кредитним договором №15/2013/К від 29 квітня 2013 року не виконали, а тому повинні відповідати солідарно з боржником за основним зобовязанням. При цьому не заслуговують на увагу доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON] про припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, судом не встановлено жодних змін у зобовязанні за кредитним договором №15/2013/К від 29 квітня 2013 року. Банком в односторонньому порядку не збільшувалась процентна ставка за договором. Розмір процентів 22 % та 24 % передбачено пунктами 3.10 та 3.7 кредитного договору як міра відповідальності за порушення строку повернення кредитних коштів. Як уже зазначалося, відповідно до п. 1.3. договорів поруки № № 15/2013/П-1, 15/2013/П-5 поручитель відповідає за повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань в повному обсязі. З цих підстав, беручи до уваги, що з відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено окремі договори поруки, відповідно до умов яких кожен із поручителів окремо зобовязався солідарно з позичальником відповідати за виконання зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON], солідарно, 324181,39 гривень заборгованості за кредитним договором, та стягнення з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON], солідарно, 324181,39 гривень заборгованості, є підставними та підлягають до задоволення. При вирішенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд враховує такі обставини. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору на забезпечення зобовязань за цим договором прийнято іпотеку обєктів нерухомості житловий будинок, загальною площею 375,6 кв.м., по вулиці Зеленій у селі В.Гаї, 20 Тернопільського району Тернопільської області та земельну ділянку, кадастровий номер 61252817000200013647, що знаходиться в селі В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, які належать іпотекодавцю [PERSON]. 29 квітня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки №15/2013/І, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1674 (далі договір іпотеки), предметом якого є зазначений житловий будинок та земельна ділянка. Згідно з п. 2.2. договору іпотеки предмет іпотеки оцінено сторонами в 1612000 гривень. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір є похідною угодою, яка укладається для забезпечення виконання іншої угоди, зокрема кредитного договору, і не може існувати самостійно. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Крім того, частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення. Згідно п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Пунктом 42 Постанови передбачено, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Так, у силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. На підставі вищевикладеного, враховуючи що кредитний договір у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року був укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ», а [PERSON] є майновим поручителем за іпотечним договором, укладеним між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» 29 квітня 2013 року, то в даному випадку особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця, що дає можливість суду одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про істотне порушення прав позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які рорзраховував при укладенні договору. З цих підстав позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає до задоволення шляхом солідарного стягнення з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON], та солідарного стягнення з [PERSON] «ГАЗ-ПЛАСТ» і [PERSON] коштів за кредитним договором у формі надання відновлювальної кредитної лінії №15/2013/К від 29 квітня 2013 року у розмірі 324181,39 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 272567 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 7885,78 гривень, пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 41530,48 гривень та пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2198,13 гривень, а також звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок по вул. Зелена, 20 у с. Великі Гаї, та земельну ділянку в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 324181,39 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 554, 610 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved