Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк» з вимогами про стягнення грошових вкладів з нарахованими відсотками та штрафних санкцій за прострочення повернення коштів. Мотивуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 22 червня 20140року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні Севастопольської філії банку було укладено договір строкового банківського вкладу №SAMDN25000710951915 «Мультвалютний» на суму 80000 гривень, на строк 12 місяців. Термін дії договору, як стверджує Позивач, продовжувався сторонами у 2011, 2012 та 2013 роках, і він діяв до 22 червня 2014 року. [PERSON] зазначає, що 22 червня 2014 року валюта внеску була сконвертована в долари США (9612,69 доларів США) на умовах процентної ставки 9,75% річних. Станом на 04.08.2014р. зазначена сума продовжувала знаходитись на депозитному рахунку. Крім того, як вказує Позивач, 26 червня 2013 року в тому ж відділенні КБ «Приватбанк» нею було укладено ще один договір №SAMDN25000736112142 «Стандарт» строкового банківського вкладу на суму 5000 доларів США строком на 12 місяців під 9,25% річних. Станом на 23.06.2014р. на рахунку знаходилось 5356,66 доларів США. Позивач зазначає, що КБ «Приватбанк» на сьогодні відмовляється повертати належні їй вклади, а тому вона просить стягнути з банку в примусовому порядку заборгованість та штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України: - за Договором №SAMDN25000710951915 «Мультивалютний» від 22.06.2010р., яка складається з 9612,69 доларів США (сума вкладу), 1014,47 доларів США (сума нарахованих процентів за періоди з 22.06.2013р. по 27.06.2013р., та з 20.01.2014р. по 19.01.2015р.), 9290,10 гривень (сума нарахованих процентів за період з 27.06.2013р. по 20.01.2014р.), 141,74 гривень (3% річних за час прострочення повернення нарахованих процентів на вклад у національній валюті), 936,19 гривень (інфляційні втрати за час прострочення повернення нарахованих процентів на вклад у національній валюті) та 183,43 долари США (3% річних за час прострочення повернення вкладу та нарахованих процентів в іноземній валюті); - за договором №SAMDN25000736112142 «Стандарт» від 26.06.2013р., яка складається з 5000 доларів США (сума вкладу), 772,91 доларів США (сума нарахованих процентів за період з 26.06.2013р. по 19.01.2015р.) та 97,74 долари США (3% річних за час прострочення повернення вкладу). Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на тому, що бухгалтерська документація Севастопольської філії КБ «Приватбанк» перебуває на тимчасово окупованій території в Криму, банк до неї доступу не має, а Позивач, на думку банку, не надав беззаперечних доказів укладення договорів та фактичного внесення в касу банку депозитів, про які йдеться у позові. Відповідач також вказує, що у зв'язку з фактичною націоналізацією майна КБ «Приватбанк» в Криму, зобов'язання банку за договорами вкладу були передані Автономній некомерційній організації «Фонд захисту вкладників» Російської Федерації, а тому, як вважає сторона Відповідача, саме вказана юридична особа має відповідати перед Позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 22 червня 2010 року між [PERSON] та ПАТ «Приватбанк» було укладено Договір строкового банківського вкладу SAMDN25000710951915 «Мультивалютний» (Договір №1), відповідно до умов якого Відповідач отримав в якості депозиту кошти у сумі 80000 гривень під 19,5% річних на 12 місяців. Фактичне внесення коштів Позивачем на депозит банку підтверджується наявною у справі копією квитанції від 22.06.2010р., оригінал якої оглянутий судом безпосередньо. Згідно з умовами п.11 Договору №1 строк його дії неодноразово продовжувався і закінчив свою дію 21 червня 2014 року. Як вбачається з наявної у справі довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 22.07.2014р., в періоди з 22 червня 2013 по 26 червня 2013 року та починаючи з 20.01.2014р. вклад [PERSON] було переконвертовано в долари. Станом на 04.08.2014р. сума коштів на депозитному рахунку складала 9612,69 доларів США. Встановлено також, що 26 червня 2013 року між Позивачем і Відповідачем було укладено ще один договір банківського вкладу за №SAMDN25000736112142 «Стандарт» (Договір №2), згідно з яким Позивач розмістила депозит в сумі 5000 доларів США під 9,25% річних строком на 12 місяців. У підтвердження внесення Позивачем коштів за вказаним договором нею надано суду платіжне доручення №2676774442 від 26.06.2013р. (а.с. 13) Станом на 04.08.2014р. залишок коштів на депозитному рахунку становив 5356,66 доларів США. (а.с. 10) Зі слів Позивача вбачається, що після закінчення строку дії договорів у 2014 році вона неодноразово зверталась до банку з вимогами про повернення коштів з депозиту. Проте, в порушення умов депозитного Договору Відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення вкладів не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи, що у добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» відмовляється від взятих на себе зобов'язань з повернення коштів, вимоги про захист порушеного права шляхом примусового їх стягнення є обґрунтованими, а тому суд вважає можливим їх задовольнити. Окрім сум, зазначених вище, враховуючи, що Відповідач продовжує користуватись коштами Позивача і після закінчення строку дії договорів, вимога Позивача про стягнення з Відповідача процентів за користування вкладами за останній рік дії договорів та після закінчення їх дії є обґрунтованою, і стягненню підлягають проценти за Договором №1, нараховані на гривневий вклад за період з 27.06.2013р. по 20.01.2014р. в сумі 9290,10 гривень, а також проценти нараховані на доларовий вклад за періоди з 22.06.2013р. по 27.06.2013р. та з 20.01.2014р. по 19.01.2015р. в розмірі 1014,47 доларів США (обгрунтований розрахунок заборгованості міститься на а.с. 16-17) Що стосується розрахунку заборгованості Відповідача по сплаті процентів за Договором №2, запропонованого Позивачем, то суд не вбачає підстав для застосування процентної ставки 11% річних до вкладу після закінчення строку дії договору, оскільки договором передбачена ставка на рівні 9,25% річних, і підстав для її збільшення, в тому числі пунктом 1 договору, на який з невідомих причин посилається Позивач, судом не встановлено. Таким чином, стягненню з Відповідача підлягають проценти нараховані за ставкою 9,25% річних за період з 26.06.2013р. по 19.01.2015р. (межі позовних вимог), сума яких становить 726,06 доларів США (з який за період з 26.06.2013р. по 26.06.2014р. - 462,50 доларів США): Сума боргу (дол. США)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 500026.06.2013 - 19.01.20155739.25 %726.06 Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Невиконання зобов'язань за договором є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання згаданих зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (інших обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і при порушенні боржником грошового зобов'язання сплачує 3 % річних та індекс інфляції, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший розмір процентів. Із змісту зазначеної норми витікає, що 3 % річних та індекс інфляції стягуються незалежно від вини боржника, так як є платою за користування чужими грошима. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафних санкцій у вигляді 3% річних та втрат від інфляції на підставі ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню за період починаючи з 23.06.2014р. за Договором №1 (початок прострочення виконання грошового зобов'язання) по 19.01.2015р. (межі вимог), та з 27.06.2014р. по 19.01.2015р. за Договором №2. Так, за Договором №1 стягненню з Відповідача підлягає сума 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язань з виплати процентів, нарахованих на гривневий вклад, в сумі 141,74 грн та 936,19 грн відповідно, а також 3% річних за час прострочення повернення вкладу та нарахованих процентів в доларах в сумі 183,43 доларів США. За Договором №2 стягненню з Відповідача підлягає сума 3% річних за час прострочення повернення вкладу та нарахованих процентів в доларах в сумі 92,94 доларів США: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 5462.5027.06.2014 - 19.01.20152073 %92.94 Доводи представника відповідача про те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», є неналежним відповідачем, оскільки Банком Росії прийнято рішення № РН-33/і від 21.04.2014 року про припинення з 21 квітня 2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що для отримання коштів [PERSON] мала б звернутися до створеного на території АР Крим «Фонду захисту вкладів» суд вважає безпідставними, оскільки правовідносини за договорами депозиту виникли саме між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, головний офіс ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться в м. Дніпропетровськ, що дозволяє Банку виконати грошові зобов'язання перед Позивачем. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням офіційного курсу валют НБУ на день вирішення справи (2398,4576гривень за 100 доларів США) стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 4092,22 гривень. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи доведеною вбачається участь представника Позивача протягом 2 годин 20 хвилин судових засідань, а тому компенсації на користь Позивача підлягає сума в розмірі: 1378 / 100 * 40 * ( 7 / 3 ) = 1286,13 гривень.

Outcome: partial