Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» борг на суму 1000 ([PERSON] тисяча) грн. 00 коп., стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» борг на суму боргу в розмірі 8 967 792 (Вісім мільйонів девятсот шістдесят сім тисяч сімсот девяносто дві) грн. 67 коп., стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» послався на те, що між ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та відповідачем-1, [PERSON], був укладений договір поруки від 04.11.2013 року за №04/11-2, а також між ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та відповідачем-2, [PERSON], був укладений договір поруки від 04.11.2013 року за №04/11-3. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 2.1 укладених із відповідачами, [PERSON] та [PERSON], договорів поруки, останні зобовязались перед позивачем, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», відповідати за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Киселівка» (код ЄДРПОУ 32166415) усіх його зобовязань перед ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», зокрема зобовязань що виникли з наступних договорів, укладених між ТОВ «Киселівка» та ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД»: №14/03/12; №22/06/12 т.к.гсм; №20/08/12-1 т.к. удобр.; №27/08/12 т.к.тмц; №21/12/12 т.к.удобр.; №12/02/13; №31/10/13 т.к.гсм; №04/11/13-1 зі змінами та доповненнями до цих договорів, в повному обсязі як існуючих на момент укладання договору, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Окрім того, 22 січня 2016 року між ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким відповідач [PERSON] поручився перед ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» за виконання ТОВ «Киселівка» зобовязань за зазначеними вище договорами, укладеними між ТОВ «Киселівка» та ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» в обсязі відповідальності 1000 ([PERSON] тисяча) грн. 00 коп. В звязку з невиконанням ТОВ «Киселівка» перед ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» зобовязань, останній звертався до господарського суду з позовами до ТОВ «Киселівка» про стягнення заборгованості. Згідно рішень господарського суду Херсонської області у справі №923/1107/15, у справі №923/75/16, у справі №923/76/16, у справі №923/77/16 господарський суд вирішив стягнути з ТОВ «Киселівка» на користь ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» борг в загальній сумі 8 968 792 (Вісім мільйонів девятсот шістдесят вісім тисяч сімсот девяносто дві) грн. 67 коп., видано відповідні накази на зазначену суму. Оскільки у ТОВ «Киселівка» відсутні кошти на сплату боргу, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» звернувся до суду із позовною заявою до поручителів, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» надав до суду копії договорів поруки, укладених із відповідачами, та роздруковані з програмного комплексу «Єдиний державний реєстр судових рішень України» наступні рішення господарського суду Херсонської області: від 15.03.2016 року у справі №923/75/16 (суддя Нікітенко С.В.), від 22.03.2016 року у справі №923/76/16 (суддя Чернявський В.В.), від 15.03.2016 року у справі №923/77/16 (суддя Нікітенко С.В.), від 01.09.2015 року у справі №923/1107/15 (суддя Задорожна Н.О.). Представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] за довіреностями, [PERSON], позовні вимоги ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» в судовому засіданні не визнав, подав до суду зустрічну позовну заяву від імені [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсним договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року, укладеного між ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та [PERSON], а також зустрічну позовну заяву від імені [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсним договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року, укладений між ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та [PERSON], які підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що договори поруки, копії яких додані ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до позовної заяви ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» не підписувались відповідачами [PERSON] та [PERSON] та є фальшивими, просив суд зобовязати позивача, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», в порядку норм ст. 64 ЦПК України подати до суду для огляду оригінал договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року та оригінал договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про визнання позовних вимог ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та про розгляд справи за його відсутності. Ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2017 року у даній справі була прийнята до провадження зустрічна позовна заява [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсним договору поруки, а також була прийнята до провадження зустрічна позовна заяви [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсним договору поруки, розгляд вказаних зустрічних позовних заяв обєднано в одне провадження із первісним позовом ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року у даній справі було задоволено клопотання представника [PERSON] про витребування доказів, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» оригінал договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та [PERSON] Також, ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року у даній справі було задоволено клопотання представника [PERSON] про витребування доказів, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» оригінал договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» та [PERSON] В судовому засіданні 13.11.2017 року, представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», [PERSON], надав суду пояснення про те, що виконати ухвали суду від 10 жовтня 2017 року про витребування доказів у даній справі ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» не може, оскільки витребувані судом оригінали договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року та договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року були викрадені невстановленою особою в 2016 році, про що директор ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» Власенко подав відповідну заяву до Національної поліції України. Представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» надав копію витягу про звернення до Національної поліції України директора ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» Власенка із заявою про викрадення документів до матеріалів справи, пояснив що ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» має нотаріально засвідчені копії витребуваних судом договорів поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року та договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року. Представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» наголошував на тому, що оскільки у ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» є нотаріально завірені копії договорів поруки, укладених з [PERSON] та [PERSON], то це означає що такі договори укладались. Представник [PERSON] та [PERSON] за дорученням, [PERSON], просив суд на підставі норм ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в звязку з відсутністю оригіналів договорів поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року та №04/11-3 від 04.11.2013 року, виключити вказані копії договорів поруки з числа доказів та розглядати справу на підставі інших доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін та всебічно вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до [PERSON], [PERSON], [PERSON]В про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року недійсним не підлягає задоволенню, позов [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання договору поруки №04/11-3 від 04.11.2013 року недійсним також не підлягає задоволенню з огляду на нижчезазначене. Відповідно до норм ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно норм ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до норм ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі; якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Тобто, за приписами норм ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, ч. 2 ст. 59 ЦПК України, позивач, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як з поручителів виконання зобовязань ТОВ «Киселівка» перед кредитором, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», повинен надати на огляд суду оригінали договорів поруки. Саме таким чином, кредитор, який ініціює позов до поручителів, повинен довести наявність у нього права вимоги, надавши письмові докази укладання такого правочину. Такі докази можуть бути подані, за приписами ч. 2 ст. 64 ЦПК України,тільки в оригіналі. Представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», [PERSON], всупереч витребуванню судом оригіналів, не надав суду на огляд оригіналів договорів поруки (внаслідок їх відсутності у ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД»), копії яких ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» додав до своєї позовної заяви, а саме: договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року, договору поруки №04/11-3 від 04.1.2013 року та договору поруки №22/01-16 від 22 січня 2016 року. До того ж представник ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» зазначив єдиним доказом на підтвердження факту укладання договорів поруки із відповідачами [PERSON], [PERSON], який може бути наданий позивачем - нотаріально завірені копії цих договорів. Жодних інших доказів, які б підтверджували прямо чи опосередковано вчинення цього договору поручителем, позивачем не надано. В цій частині суд зазначає, що відповідно до положень ст. 75 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Глави 7 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, здійснюючи таку нотаріальну дію, як засвідчення вірності копій документів (договорів), лише звіряє копію з оригіналом документа, водночас, не перевіряє достовірність наданого оригіналу на предмет його підроблення, а також не перевіряє справжність підписів на оригіналі. Таким чином, посвідчені копії не мають силу оригіналу. Таким чином, за відсутності оригіналів договорів поруки та інших доказів, які б підтверджували його підписання уповноваженими особами, за приписами ЦПК України, повністю виключається можливість покладення відповідальності на відповідачів за договорами поруки, вчинення яких у письмовій формі та підписання відповідачами не доведено позивачем. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. За приписами норм ч. 2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. З огляду на зазначене позовні вимоги ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами поруки не підлягають задоволенню, оскільки ані оригіналу договору поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року, ані оригіналу договору поруки №04/11-3 від 04.1.2013 року, ані оригіналу договору поруки №22/01-16 від 22 січня 2016 року (копії яких були додані до позовної заяви ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД») на огляд суду не надані. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до [PERSON] немає (позивачем, ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД», не наданий оригінал договору поруки №22/01-16 від 22 січня 2016 року та не підтверджено належними та допустимими доказами взяття [PERSON] на себе зобовязань перед ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» за виконання зобовязань ТОВ «Киселівка» перед ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД»), то суд не може ухвалити рішення про задоволення позову ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» до [PERSON], навіть за умови наявності заяви [PERSON] про визнання ним позовних вимог. Одночасно, суд приходить й до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних заяв [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсними договорів поруки №04/11-2 від 04.11.2013 року та №04/11-3 від 04.11.2013 року відповідно, оскільки доказів щодо письмової форми укладення вказаних договорів Сторонами не надано. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність письмових доказів укладення між [PERSON] та ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» договору поруки №04/11-02 від 04.11.2013 року та укладення між [PERSON] та ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» договору поруки №04/11-03 від 04.11.2013 року. Відповідно до ч. 2. ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За приписами норм ч. 2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Окрім того, згідно до приписів п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом; нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. За умовами вищенаведеного, суд приходить до висновку, що визнати недійними правочини, які в силу приписів норм ч. 2 ст. 547 ЦК України мають бути укладені в письмовій формі за відсутності доказів їх укладення в письмовій формі не є можливим з огляду на діюче законодавство України. За таких умов зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «ПРОДЕКСИМ, ЛТД» про визнання недійсними договорів поруки задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed