Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивували тим, що 25 квітня 2014 року Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради надано в оренду фізичній особі - підприємцю [PERSON], відповідно до умов договору оренди № 44 нежиле приміщення загальною площею 130, 1 кв.м., вартістю 357684,00 грн., що знаходиться за адресою [ADDRESS], для розміщення будинку краси. Договір було укладено терміном до 25.03.2017 року, який набув чинності 01.06.2014 року. Право власності на нежиле приміщення зареєстроване за територіальною громадою в особі Лубенської міської ради на підставі Свідоцтва про право власності від 12.05.2006 року. Відповідно до акту приймання-передачі, вищевказане нежиле приміщення передано в оренду відповідачці [PERSON] Пунктом 5.2 договору визначено розмір орендної плати за перший місяць оренди в розмірі 8942, 10 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно п.5.2 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності в безготівковому порядку на розрахункову рахунки, вказані орендодавцем, не пізніше 25 числа поточного (розрахункового) місяця. Однак, відповідач [PERSON] у встановлений строк не виконала умови договору, і з 01.05.2016 року по 21.03.2017 року плату за користування об'єктом на сплачувала, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 77126 грн. 80 коп. За період з 01.05.2016 року по 01.10.2016 року заборгованість по пені склала 4204,41 грн. 01.07.2016 року [PERSON] повідомила Управління з питань комунального майна та земельних відносин про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності та надала відповідне повідомлення № 81 від 23.05.2016 року. В серпні 2016 року Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою, щодо дострокового розірвання договору оренди № 44 від 25.04.2014 року, зобов'язання [PERSON] повернути Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради орендоване нежиле приміщення та стягнення з [PERSON] на користь Управління заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 77126,80 грн. та пені в розмірі 4202,41 грн. за період з 01.05.2016 року по 01.10.2016 року. 22.12.2016 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області по справі № 539/2599/16-ц всі вищевказані позовні вимоги Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради задовольнив. 28.02.2017 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області по справі 539/2599/16-ц затверджено мирову угоду, укладену між Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради та [PERSON]. 21.03.2017 року [PERSON] на виконання ухвали відповідно до акта прийому-передачі нежитлового приміщення повернула Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради орендоване приміщення площею 130, 1 кв.м. по [ADDRESS] Оскільки до 21.03.2017 року відповідач [PERSON] добровільно об'єкт оренди не повернула, плату за його використання за період з 01.10.2016 року по 21.03.2017 року не внесла, вважають, що [PERSON] має відшкодувати неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктом за кожен день прострочення за період з 23.05.2016 року по 21.03.2017 року в розмірі 226961,35 грн. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктом за кожен день прострочення за період з 23.05.2016 року по 21.03.2017 року в розмірі 226961, 35 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 3404, 43 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позивачка та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. Стаття 15 ЦК України гарантує захист своїх цивільних прав в разі їх порушення, є невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та Лубенською міською радою Полтавської області в особі управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради було укладено договір оренди нерухомого комунального майна, що перебуває у власності територіальної громади м. Лубни. А саме про передачу в оренду Орендарю - [PERSON] нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], площею 130,1 кв. м., вартістю 357 684,00 грн. без урахування ПДВ станом на 07.04.2014 року.(а.с.6-11). Відповідно до умов договору оренди № 44 та акта прийому-передачі нежилого приміщення, загальною площею 130,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] передано в оренду фізичній особі - підприємцю [PERSON]Договір набув чинності згідно п. 12.1. - 01.06.2014 року. Договір укладено терміном до 25.03.2017 року включно згідно п. 12.1. Договору(а.с.11). Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.12.2016 року у справі №539/2599/16-ц було задоволено позовні вимоги Управління до [PERSON] про розірвання договору оренди, зобов'язання повернути майно та стягнення заборгованості за договором оренди, а саме ухвалено: розірвати договір оренди № 44 від 25.04.2014 року нежилого приміщення загальною площею 130,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], укладений між Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради та фізичною особою - підприємцем [PERSON]; зобов'язати [PERSON] повернути Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради нежиле приміщення загальною площею 130,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради заборгованість за договором оренди № 44 від 25.04.2014 року в розмірі 81 331 грн. 21 коп., яка складається із : 77 126 грн. 80 коп. заборгованість по орендній платі, 4204 грн. 41 коп. заборгованість по пені; стягнути з [PERSON] на користь Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради судовий збір в розмірі 4 134 грн. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 28.02.2017 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 22.12.2016 року скасовано, сторонами укладено мирову угоду, відповідно до якої: [PERSON] визнає позовні вимоги про дострокове розірвання договору оренди №44 від 25 квітня 2014 року нежилого приміщення площею 130,1 кв.м., вартістю 357 684,00 гривень, зобов'язується до 21 березня 2017 року звільнити приміщення та повернути його Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області відповідно до акта приймання - передачі; [PERSON] визнає заборгованість по сплаті орендної плати згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року у справі №539/2599/16-ц в сумі 81331 (вісімдесят одна тисяча триста тридцять одна) грн. 21 коп., яка складається з 77 126,80 грн. заборгованості по орендній платі, 4 202,41 грн. заборгованості по пені. Отже з ухвали Апеляційного суду Полтавської області про затвердження мирової угоди вбачається, що сторони визначили строк повернення майна, та дійшли згоди щодо строку його користування за договором №44 від 25.04.2014 року, зазначивши кінцевий термін виконання зобов'язання по поверненню цього приміщення відповідачем [PERSON] Підставою здійснення прав і обов'язків за орендою майна, що виникло на підставі договору №44 від 25.04.2014 року, яка регламентувала правовідносини сторін включно до 21.03.2017 року, є мирова угода у справі №539/2599/16 ц. Судом також встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.12.2017 року у справі № 539/1124/17 в задоволенні позову першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів відмовлено. (а.с.23-25). Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Пунктом 9.3 договору оренди № 44 від 25.04.2014 року передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні чи припиненні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцеві у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору. Пунктом 10.2.1. договору передбачено, що за порушення строків повернення орендодавцю об'єкта оренди орендар сплачує на користь орендодавця неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктом за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості по нарахованій неустойці ФОП [PERSON] за користування нежилим приміщенням по [ADDRESS] за період з 23.05.2016-21.03.2017 року становить - 308292 грн. (а.с.15). З урахуванням рішення ухвали Апеляційного суду від 28.02.2017 року розмір неустойки становить 226961,35 грн. Відповідно до ч.1ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Згідно з ч.2 ст. 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин, які позначаються тут як майнові відносини у сфері господарювання. Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Крім того, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Отже визначальними обставинами для застосування наслідків передбачених ст. 785 ЦК України є порушення терміну визначеного для повернення об'єкту оренди, умисне не виконання цього обов'язку та наявність можливості для виконання обов'язку. З викладеного вбачається, що на підставі укладеної мирової угоди від 28.02.2017 року було досягнуто домовленість між сторонами, зокрема щодо дати використання майна та його повернення, на підставі цієї угоди врегульовано права і обов'язки сторін і саме вона є в розумінні приписів ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення прав і обов'язків. Таким чином, для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання відповдіно до вимог ст. 614 ЦК України, тобто необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов'язку не виконав. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі №3-70гс14, від 19.08.2014 у справі №3-85гс14 та від 11 квітня 2018 року у справі №914/4238/15). З огляду на викладене суд не вбачає з боку відповідача [PERSON] порушення прав позивача, оскільки позивач сам визначив термін для повернення орендованого майна - до 21.03.2017 року, який було дотримано. Відповідач [PERSON] не вийшла за межі узгодженого з позивачем строку для повернення майна. Посилання позивача на преюдиційність встановленого факту припинення договору за судовим рішенням, є помилковим, так як розгляд спору про стягнення грошових коштів, зокрема орендної плати, яка була предметом спору, передбачав такий предмет доказування, як наявність заборгованості по сплаті орендної плати, а саме порушення орендарем грошового зобов'язання. Таким чином в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки у сумі 226961,35 грн. за період з 23.05.2016 року по 21.03.2017 року з відповідача [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed