Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача на її користь 14 960,21 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю сина та 7200,00 грн. витрат на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 5 травня 2019 року відбулася ДТП, внаслідок якої водій [PERSON] допустив наїзд на пішохода сина позивача - [PERSON] , який помер на місці пригоди від тілесних ушкоджень. За даним фактом відкрито кримінальне провадження, яке було закрито за відсутністю в діях водія складу кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА», яке сплатило страхове відшкодування позивачу у розмірі 10077,79 грн. Вважає, що відповідач неправомірно відрахував від суми належного страхового відшкодування в розмірі 25038,00 грн. - 50% та податок в розмірі 19,5%, чим порушив її права. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 31 березня 2020 року справу передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Грищенко О.В. від 26 травня 2020 року залишено відкрито провадження у даній справі та призначене судове засідання на 4 серпня 2020 року. Згідно розпорядження №433 та протоколу повторною автоматизованого розподілу від 2 липня 2020 року справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 3 липня 2020 року справу прийнято до розгляду. Протокольною ухвалою головуючого від 4 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання до 30 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою від 30 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду на 9 листопада 2020 року 9 листопада 2020 року розгляд справи відкладено до 14 січня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 14 січня 2021 року відкладено розгляд справи до 2 березня 2021 року у зв`язку з визнанням явки позивача обов`язковою. Протокольною ухвалою головуючого від 2 березня 2021 року відкладено розгляд справи до 1 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача. 1 квітня 2021 року відкладено розгляд справи до 27 травня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 5 травня 2019 року близько 15-45 год в м. Суми по вул. Богуна відбулася ДТП, в якій водій [PERSON] , керуючи автобусом марки «РУТА-25» допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП останній помер від отриманих тілесних ушкоджень на місці (а.с.5). 21 грудня 2019 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок її представника [PERSON] (а.с.6). Відповідач на заяву надав відповідь №0030224 від 13.01.2020 року, згідно якої загальна сума страхового відшкодування на користь [PERSON] та [PERSON] становитиме 25038,00 грн., з яких 12519,00 грн. моральна шкода згідно ст.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» та з урахуванням ст. 36.3 Закону (а.с.9). Як вбачається з платіжного доручення №131717 від 21 січня 2020 року представнику позивача страховою компанією «Уніка» перераховано за кожним платіжним дорученням по 10 077,79 грн. (а.с.120) Положення п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про ділення страхової виплати на кількох осіб, винних у заподіянні шкоди, застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки. Оскільки законодавством передбачено відшкодування шкоди внаслідок смерті потерпілого незалежно від його вини, шкода повинна відшкодовуватися у повному обсязі. Частиною 1 ст. 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Частиною 1 ст. 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.4). При цьому у ч. 3 ст. 1193 ЦК України передбачено, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Аналіз положень ст.ст. 1200, 1201 ЦК України, ст. 27 Закону у системному зв`язку з положеннями ч. 3 ст. 1193 ЦК України дозволяє суду дійти висновку, що вина потерпілого не враховується при відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання, в тому числі і при здійсненні страхових виплат передбачених ст. 27 Закону. Відповідно до ст. 164 п.п. 164.2.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні. Під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок ДТП, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється. До загальномісячного оподаткованого доходу не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: а саме, в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати (п. 27 ч. 1 ст. 165 Податкового кодексу України). Згідно ст. 165 ПК України, страхове відшкодування - є доходом, який не включається до розрахунку загального місячного оподаткованого доходу, а тому не підлягає оподаткуванню з доходів фізичних осіб та здійснюється виключно в порядку та на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Мінімальний розмір заробітної плати на день звернення до суду становить 4173,00 грн. Таким чином загальна сума, яка підлягає виплаті сім`ї загиблого у ДТП складає 50076,00 грн. (4173,00х12). До складу сім`ї входить батько та мати загиблого, остання являється позивачем у справі. Враховуючи вищевикладене, виплаті позивачу підлягає страхове відшкодування в розмірі 25 038,00 грн. (4173х12 /2), фактично позивачу перераховано 10 077,79 грн. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» не в повному обсязі виконала свої зобов`язання. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 14 960,21 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Між позивачем та адвокатом Мелех Дмитром Орестовичем 26 лютого 2020 року укладено договір про надання правової допомоги. Згідно детального розрахунку робіт (наданих послуг) та опису виконаних робіт, представником позивача було виконано наступні роботи, а саме: правовий аналіз документів - 1200,00 грн., опрацювання законодавчої баз, формування правової позиції по веденню справи, написання - 3600,00 грн., підготовка та надсилання позовної заяви в суд - 2400,00 грн. На підтвердження оплати послуг надана квитанція на суму 7200,00 грн. (а.с.16). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. і витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи, інші витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її розгляду. Відповідачем жодних заперечень щодо суми стягнення витрат на правничу допомогу не надано, суд вважає достатньою та обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved