Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач ТОВ\~«СОФІЯ АГРО\~КОМ» звернулось\~до суду\~із позовом\~до відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третьої особи\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Тернопільській\~області про\~визнання недійсним\~договору оренди,\~усунення перешкод\~в користуванні\~власністю,\~посилаючись на\~те,\~що 02\~січня 2018\~року відповідачі\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~уклали між\~собою договір\~оренди нежитлового\~приміщення.\~Згідно вказаного\~договору,\~ [PERSON] \~передав,\~а [PERSON] \~прийняв на\~строк у\~35\~місяців за\~плату в\~розмірі 1000\~грн в\~місяць будівлю\~корівника №\~1,\~загальною площею\~1310\~м.\~кв,\~будівлю корівника\~№ 2,\~площею 924,2\~кв.\~м.,\~будівлю корівника\~№ [ADDRESS] \~площею 707,\~5\~м.\~кв,\~розташованих за\~адресою :\~ [ADDRESS] є.\~Внаслідок невиконання\~в добровільному\~порядку відповідачем\~ [PERSON] \~рішення Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 27\~лютого 2012\~року та\~рішення Шумського\~районного суду\~Тернопільської області\~від 19\~вересня 2017\~року,\~на прилюдних\~торгах,\~що відбулись\~08\~травня 2018\~року,\~продано [PERSON] \~за грошові\~кошти в\~розмірі 370670\~грн спірне\~нерухоме майно.\~Разом із\~тим,\~позивач,\~набувши у\~встановленому законом\~порядку право\~власності на\~вказане майно,\~не має\~змоги ним\~володіти і\~користуватись у\~зв`язку із\~дією укладеного\~між відповідачем\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~оспорюваного договору\~оренди,\~який містить\~ознаки фіктивності,\~позаяк відповідач\~ [PERSON] ,\~будучи обізнаним\~про судові\~рішення,\~за якими\~стягнуто з\~нього в\~користь [PERSON] \~грошові кошти\~в значній\~сумі,\~та про\~їх примусове\~виконання ДВС,\~з метою\~приховання належного\~нерухомого майна\~від виконання\~в майбутньому,\~перед проведенням\~прилюдних торгів\~передав його\~в довгострокове\~користування відповідачу\~ [PERSON] .\~Добровільно відповідачі\~відмовляються звільнити\~займане ними\~приміщення,\~що належить\~ТОВ «Софія\~Агро Ком»\~у зв`язку\~з чим\~позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір оренди №1/208 від 02 січня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , щодо будівлі корівника № 1, загальною площею 1310 м. кв., будівлі корівника № 2, площею 924, 2 м. кв., будівлі корівника № 3 площею 707, 5 м. кв., розташованих за адресою : [ADDRESS] Є. Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] звільнити займані ним будівлі корівників, а також стягнути сплачені судові витрати. Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на обставини, що у них викладені. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні проти\~задоволення позовних\~вимог позивача\~заперечив,\~надав суду\~відзив,\~згідно якого\~вказав,\~що рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~27\~лютого 2012\~року з\~нього стягнуто\~на користь\~ [PERSON] \~15156,30\~грн боргу\~за договором\~позики та\~18934,73\~грн відсотків.\~19\~липня 2017\~року Шумським\~районним судом\~Тернопільської області\~за позовом\~ [PERSON] \~по тому\~самому договору\~позики з\~ [PERSON] \~стягнуто відсотки\~станом на\~23\~грудня 2016\~року,\~що становить\~154730,0\~грн та\~інфляційні витрати\~за час\~прострочення виконання\~зобов`язання в\~розмірі 40379,62\~грн за\~період з\~28\~жовтня 2011\~року по\~26\~грудня 2016\~року.\~21\~травня 2018\~року старшим\~державним виконавцем\~ТМВ ДВС\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Тернопільській\~області,\~на виконання\~виконавчого листа\~№ 607/15057/16ц,\~виданого 01\~листопада 2017\~року Шумським\~районним судом\~Тернопільської області,\~складено акт\~від 08\~травня 2018\~року про\~проведені електронні\~торги державним\~підприємством «СЕТАМ»\~МЮУ.\~Разом із\~тим,\~позивач у\~позовній заяві\~замовчує факт\~того,\~що 09\~жовтня 2018\~року постановою\~Апеляційного суду\~Тернопільської області,\~скасовано рішення\~Шумського районного\~суду від\~19\~вересня 2017\~року та\~ухвалено нове\~рішення,\~яким відмовлено\~ [PERSON] \~у стягненні\~з [PERSON] \~195109,92\~грн.\~Дана постанова\~набрала законної\~сили та\~в касаційному\~порядку не\~оскаржувалась.\~31\~жовтня 2018\~року [PERSON] \~передав у\~власність ТзОВ\~«Софія Агро\~Ком» спірне\~нерухоме майно,\~що підтверджується\~витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~06\~листопада 2018\~року за\~№ 144199328,\~фіктивно переоформивши\~майно на\~юридичну особу,\~в якій\~є засновником\~та директором.\~Разом із\~тим,\~він та\~ [PERSON] \~уклали договір\~оренди №\~1/2018,\~згідно умов\~якого [PERSON] \~передав,\~а [PERSON] \~прийняв на\~строк 35\~місяців за\~плату в\~розмірі 1000\~грн в\~місяць,\~будівлю корівника\~№ 1\~загальною площею\~1310\~м.кв,\~будівлю корівника\~№ 2,\~площею 924,2\~кв.\~м,\~будівлю корівника\~№ 3\~площею 707,\~5\~м.кв,\~розташованих за\~адресою :\~ [ADDRESS] \~Є.\~Посилання позивача\~на те,\~що спірний\~договір оренди\~містить явні\~ознаки фіктивності\~не відповідає\~дійсності,\~так як договір було укладено ще в січні 2018 року, тобто до проведення електронних торгів, про які йому нічого не було відомо, як і про накладені арешти на спірне майно, є реальним і виконується сторонами до цього часу. Метою [PERSON] у спірному договорі є отримання прибутку від оренди в розмірі 1000 грн, щомісячно, а метою [PERSON] використати об`єкт оренди за призначенням. Спірний договір оренди не може бути визнаний недійсним, оскільки його розірвання порушуватиме права сторін договору. З моменту укладення і по сьогоднішній день спірний договір виконується сторонами та відповідає всім вимогам законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідач [PERSON] \~проти задоволення\~позовних вимог\~заперечив та\~пояснив,\~що являється\~знайомим [PERSON] .\~Під час\~спілкування,\~останній погодився\~здати в\~оренду нежитлові\~приміщення,\~що перебували\~у його\~власності.\~02\~січня 2018\~року укладено\~договір оренди\~№1/2018,\~згідно умов\~якого [PERSON] \~передав на\~строк 35\~місяців за\~плату в\~розмірі 1000\~гривень будівлі\~трьох корівників\~по [ADDRESS] .\~Суму коштів\~передав особисто\~ [PERSON] \~за весь\~період укладення\~договору в\~розмірі 35\~000\~грн.\~Термін укладення\~договору ними\~було узгоджено\~за взаємною\~згодою на\~строк 2\~роки 9\~місяців з тією метою, щоб уникнути його нотаріального посвідчення. Надалі почав використовувати приміщення відповідно до умов, придбав свині та почав їх розмножувати, завіз в приміщення особисті речі та робочий інвентар. Позивач [PERSON] обгородив приміщення та чинить перешкоди в доступі до його особистого майна. Лише на підставі ухвали суду було допущено до орендованого приміщення та вивіз свиней до вирішення справи в суді з метою щоб їх прогодувати, тобто залишив орендоване приміщення не з власної волі, а через перешкоджання директора ТОВ «Софія Агро Ком». Надалі має намір продовжувати орендувати нежитлові приміщення до завершення терміну укладення договору. Враховуючи те, що між ним та [PERSON] укладено договір оренди, термін якого не закінчився, кошти ним були оплачені у повному обсязі і використовує його за призначенням, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутності. Крім того, подали відзив згідно якого вказали, що на виконанні ТМВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 607/15057/16-ц про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 195109, 92 грн та судових витрат в розмірі 1951, 09 грн, виконавчого листа № 2-8497/11 про стягнення боргу за договором позики 15156,30 грн, відсотків 18934,73 грн, судового збору 340,09 грн, виконавчого листа № 1915/1209/2012 про стягнення боргу за договором позики 310849,85 грн, 3% річних 10928,12 грн, збитки 18010,37 грн, проценти в розмірі облікової ставки НБУ 31859,05 грн, судового збору 3219 грн. 02 квітня 2018 року на адресу відділу надійшов висновок про вартість описаного майна, згідно якого комплекс тваринницьких приміщень було передано на реалізацію. Відповідно до акту про проведені електронні торги від 21 травня 2018 року переможцем визнано учасника 4 [PERSON] 11 липня 2018 року встановлено, що новому власнику тваринницьких приміщень [PERSON] чинять перешкоди у користуванні даним приміщенням, а саме не впускають в середину, а людина, яка доглядала за свійськими тваринами відмовилася добровільно відчинити двері, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції та описано рухоме майно, яке знаходилося в приміщенні, зокрема свійські тварини : свині невідомої породи, рослі особини в кількості 13 штук, а також малі особини невідомої породи в кількості 55 штук. Також описано інше майно, а саме : металева буржуйка 2 шт., бетономішалка, холодильник, оприскувач, обігрівач, мікрохвильова піч, тачка для перевезення, про що складена постанова про опис та арешт майна боржника. 25 липня 2018 року на адресу відділу надійшла заява боржника [PERSON] та долучено копію договору оренди № 1/2018 від 02 січня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , яким було передано в користування тваринницькі приміщення. У зв`язку з тим, що договір укладений задовго після того, як були описані тваринницькі приміщення, зокрема за три місяці з дня опису майна, а на час ознайомлення із матеріалами справи 27 квітня 2018 року боржник не повідомив про те, що між сторонами був укладений договір оренди, тому у них виникають сумніви щодо дійсності укладеного договору оренди нежитлових приміщень. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів та представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у повній сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи із наступних міркувань : Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2012 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 15156, 30 грн боргу за договором грошової позики та 18934,73 грн відсотків, а також 340,91 грн сплаченого судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2012 року заяву [PERSON] задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності, за адресою [ADDRESS] , в межах суми боргу (34091,15 грн) за договором позики. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2017 року у справі № 607/15057/16ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 195109,92 грн відсотків та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання. 07 листопада 2017 року постановою державного виконавця Підволочиського районного відділу ДВС накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] на підставі виконавчого листа, що виданий 01 листопада 2017 року Шумським районним судом Тернопільської області № 607/15057/16 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 195109,92 грн та судових витрат в розмірі 1951,09 грн. Таким чином\~судом встановлено,\~що державним\~виконавцем накладено\~арешт на\~майно,\~що належить\~відповідачу [PERSON] \~в тому\~числі і\~на комплекс\~нерухомого майна,\~що у\~с.\~Коршилівка Підволочиського\~району Тернопільської\~області на\~підставі заочного\~рішень Тернопільського\~міськрайонного суду\~від 27\~лютого 2012\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] \~в користь\~ [PERSON] \~15156,\~30\~грн боргу\~за договором\~грошової позики\~та 18934,73\~грн відсотків,\~а також\~340,91\~грн сплаченого\~судового збору\~та 120\~грн витрат\~на інформаційно-технічне\~забезпечення,\~а також\~заочного рішення\~Шумського районного\~суду Тернопільської\~області від\~19\~вересня 2017\~року у\~справі №\~607/15057/16ц\~згідно якого\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~195109,92\~грн відсотків\~та інфляційних\~витрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку із невиконанням боргових зобов`язань відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] , останній через електронні торги придбав нерухоме майно у с. Коршилівка Підволочиського району. Вказане підтверджується свідоцтвом, що зареєстроване в реєстрі за № 70 від 13 червня 2018 року виданого приватним нотаріусом Скібновською Г.М. на підставі акта про електронні торги, згідно якого, остання посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з тваринницьких приміщень : будівлі корівника № 1, загальною площею 1310, 1 кв.м, будівлі корівника № 2, площею 924,2 кв.м., будівлі корівника № 3, площею 707, 5 кв.м, розташованих у [ADDRESS] . Вказані відомості внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2018 року. У подальшому,\~а саме\~06\~листопада 2018\~року [PERSON] \~згідно акта\~приймання передачі\~нерухомого майна\~здійснив перереєстрацію\~права власності\~на придбане\~через електроні\~торги нерухоме\~майно на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ АГРОКОМ» , засновником якого і являється. Разом із тим, постановою Тернопільського Апеляційного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року, котре набрало законної сили, рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2017 року скасоване і ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] у стягненні з [PERSON] 195109,92 грн, а також стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 2926,63 грн. судового збору. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2019 року заяву [PERSON] про поворот виконання щодо повернення майна за скасованим рішенням Шумського районного суду від 19 вересня 2017 року задоволено та повернуто [PERSON] будівлю корівника № 1 площею 1310,1кв.м будівлю корівника № [ADDRESS] площею 924,2 кв.м. будівлю корівника № [ADDRESS] площею 707,5 кв.м, розташованих у [ADDRESS] є. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 травня 2019 року ухвалу Шумського районного суду від 20 лютого 2019 року скасовано та постановлено нову, якою допущено поворот виконання рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2017 року в справі № 607/15057/16-ц, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] 195109,92 грн та 1951 грн судових витрат. Відповідно до розписки від 27 липня 2018 року [PERSON] отримав кошти в сумі 30\~000 грн від [PERSON] , які він повинен додатково віддати згідно рішення суду. Тобто різниця між сумою, яка нарахована згідно з рішенням суду, та сумою, яку повернула йому виконавча служба, продавши його майно. Кошти повернуто у повному обсязі. Претензій не має. Таким чином\~судом встановлено,\~що відчуження\~спірного нерухомого\~майна через\~електронні торги\~в користь\~ [PERSON] ,\~а саме будівлю корівника № 1 загальною площею 1310 м.кв, будівлю корівника № 2, площею 924,2 кв. м, будівлю корівника № 3 площею 707, 5 м.кв, розташованих за адресою : [ADDRESS] Є відбулось у зв`язку з борговими зобов`язаннями відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] , в тому числі з урахуванням боргу в розмірі 195109,92 грн, що стягнуто на підставі рішення Шумського районного суду, котре у повному обсязі скасовано Апеляційним судом Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року. Разом із\~тим,\~02\~січня 2018\~року згідно договору оренди № 1/2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] строком на 35 місяців, [PERSON] , як орендодавець, передав, а орендар [PERSON] прийняв у строкове платне користування будівлю корівника № 1, загальною площею 1310 м.кв, будівлю корівника № 2, площею 924,2 кв. м., будівлю корівника № 3 площею 707, 5 м.кв, розташованих за адресою : [ADDRESS] ; Згідно п. 2 вказаного договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату щомісячно до 10-го числа поточного місяця у грошовій формі в розмірі 1\~000 грн. Розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються у готівковій формі. Сторони підтвердили, що даний договір містить усі істотні умови, передбачені для договорів цього виду, і жодна зі сторін не посилатиметься у майбутньому на недосягнення згоди щодо істотних умов договору як на підставу вважати його неукладеним чи недійсним. Відповідно до акту приймання-передачі від 02 січня 2018 року, орендодавець передав, а орендар прийняв у платне строкове користування об`єкт оренди. На момент передання об`єкт оренди не потребує проведення поточного або капітального ремонту, будь-які пошкодження відсутні. Стан об`єкта оренди належний та придатний до використання за призначенням. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] після укладення договору оренди, придбав у Сільськогосподарського товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Україна»\~15\~порід свиней\~у вигодівлі,\~кількість яких\~зросла до\~55\~одиниць,\~що \~і неоспорювалось\~сторонами по\~справі.\~Вказані породи\~свиней орендар\~вирощував та\~розводив у\~орендованих приміщеннях. Крім того, [PERSON] перевіз до орендованого приміщення особисте майно, зокрема металеву буржуйку, бетономішалку, холодильник, оприскувач, мікрохвильову піч, тощо. Із акту державного виконавця від 11 липня 2018 року встановлено, що новому власнику тваринницьких приміщень по [ADDRESS] [PERSON] чинять перешкоди у користуванні даними приміщеннями, а саме не впускають в середину. Людина, котра доглядає за приміщеннями, відмовляється добровільно відчинити двері. З пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що на час розгляду вказаного провадження, він вимушений перевезти свиней із орендованого приміщення, оскільки позивач [PERSON] , як власник орендованого нерухомого майна, чинить перешкоди і не допускає його до приміщень, де знаходяться його майно та свині, тобто вимушений був переїхати не із власної волі. Факт отримання грошових коштів [PERSON] хоча і не підтверджено належними письмовими доказами (платіжні відомості, розписки, чеки), однак не заперечувались сторонами договірних зобов`язань. Таким чином, судом встановлено, що спірний договір оренди нерухомого майна укладено відповідно до вимог чинного законодавства та має на меті виконання сторонами договору обумовлених у ньому зобов`язань та використання нежитлових приміщень за призначенням Крім того, спірний договір оренди нерухомого майна укладений у той час, коли відповідач [PERSON] був власником вказаних будівель корівників. В судовому\~засіданні на\~пропозицію суду\~сторони не\~надали доказів\~того,\~що відповідач\~ [PERSON] \~повідомлений про\~те,\~що постановою\~державного виконавця\~накладено арешт\~на усе\~його майно,\~а також проведення відносно його майна електронних торгів, внаслідок чого вибуло з його власності в користь позивача [PERSON] , а відтак відповідач у даній справі на час укладення спірного договору не знав про наявність арешту його майна та подальшого проведення електронних торгів на погашення заборгованості перед позивачем по справі. Згідно вимог ч.1 ст. 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі переданої у найм (оренду)до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно до ст.. 202 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст..\~759\~ЦК України за договором\~найму (оренди)\~наймодавець передає\~або зобов`язується\~передати наймачеві\~майно у\~користування за\~плату на\~певний строк.\~ Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За змістом ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини 1 та 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин , який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Таким чином, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення фіктивного правочину лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч.1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст.. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст.. 234 ЦК України. Позивач, котрий звернувся до суду із позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові ВС України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб що визначений законом. Згідно ч.1ст 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані сторонами докази у повній сукупності, в межах заявлених позовних вимог, на думку суду, позивачем не наведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів фіктивності укладеного спірного правочину. Посилання позивача на фіктивність правочину з наведених ним підстав, спростовуються дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами. Суд не бере до уваги посилання позивача, а також письмових доводів Тернопільського міського відділу ДВС про те, що відповідач знав про наявність накладеного арешту і спеціально, свідомо передав в оренду спірне майно, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, позаяк в судовому засіданні не надано будь-яких доказів належного сповіщення виконавчою службою боржника [PERSON] про накладення арешту на усе його майно, що в основному випливало із рішення Шумського районного суду рішення про стягнення з нього в користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 195109,92 грн. Про вказане рішення він дізнався пізніше і, як наслідок, воно було скасоване постановою Апеляційного суду Тернопільської області. Також відповідач [PERSON] не був належним чином повідомлений про проведення електронних торгів відносно його майна, внаслідок чого майно вибуло до іншого власника. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що договір оренди вчинений лише для виду і з метою збереження майна [PERSON] , оскільки в судовому засіданні з пояснень [PERSON] та письмових доказів, встановлено, що він укладав договір оренди приміщень з метою розводу великої кількості свиней і використовував його за призначенням. Крім того, завіз корма та належний йому інвентар. Вказане підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року, яким виключено майно з арешту що належить [PERSON] та перебуває в орендованих ним приміщеннях. Те, що договір спрямований на реальне використання за призначенням нерухомого майна, свідчить придбання орендодавцем свиней на відгодівлі в кількості 15 одиниць, що підтверджується видатковими накладеними №66,67,69 від 31 січня 2018 року виданої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» (рішення ТМРС від 24 вересня 2018 року). Крім того, на думку суду, посилання представників позивача на те, що сплачена відповідачем [PERSON] орендодавцю [PERSON] сума оренди в розмірі 35\~000 грн без належних письмових доказів свідчить про фіктивність даного договору є безпідставною, оскільки [PERSON] , як орендодавцем, не заперечувалось факт отримання вказаних грошових коштів. Разом із тим, оспорювання суми грошових коштів не позбавляє позивача [PERSON] , як власника нерухомого майна, звернутись до суду за захистом порушених його прав. Таким чином, судом встановлено, що при укладенні спірного договору оренди, дотримано усіх істотних умов, що передбачені ст.. 203 ЦК України, а дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, а тому підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним спірного договору оренди та зобов`язання відповідача звільнити займані ним приміщення до задоволення не підлягають. Також суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача щодо скасування заходів забезпечення позову слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed