Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17.09.2004 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У червні 2014 р. шлюбні відносини між ними припинено, у зв'язку з наявними різними поглядами на сімейні цінності та ведення спільного господарства, проживають окремо. Спроби врегулювати спір у досудовому порядку позитивного результату не принесли. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна відсутні. Просить суд: розірвати шлюб з відповідачем; стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 17.09.2004 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, зроблено запис № 944 /а.с.9/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та стягує з [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved