Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулась до суду з позовом та просить постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2006 року шлюб було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час постійної роботи не має, але має періодичні заробітки, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач зявилася, однак надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання зявився, однак надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №053860, виданого 21 серпня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 292 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], 22 вересня 2003 року, батьком якого записано [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ №030480, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 589 (а.с. 2). Дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» дільниця №43 від 16.01.2015 року (а.с.4). Як зазначила позивач, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться, утримувати свою дитину відмовляється. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] від утримання свого сина ухиляється, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на Законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved