Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.07.1996 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося внаслідок наявних постійних сварок, конфліктів через різні сімейні обставини, у звязку з чим було втрачено взаєморозуміння та взаємоповага, що суперечить її інтересам. На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач будучи батьком дитини матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання доньку не надає. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 06.07.1996 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Буринської райдержадміністрації, зроблено запис № 30 /а.с.5/. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сімя фактично розпалася, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісяця, до досягнення сином повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved