Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст.3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10802 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами у справі кредитного договору № 001-05509-141111 від 14.11.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та встановлення на день укладення договору ліміту кредитної лінії на картковому рахунку у розмірі 10000 грн., який щомісяця змінюється без укладення додаткової угоди; за договором відповідач зобов'язався щомісяця у встановлені строки здійснювати погашенення частини суми заборгованості за кредитною лінією та в повному обсязі за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів за користування кредитною лінією і овердрафтом та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості; проте договірних зобов'язань належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 04.08.2014 року у нього утворилась заборгованість в сумі позову, в тому числі: за тілом кредиту - 10802 грн., за прострочем тілом кредиту - 0 грн., за відсотками - 0 грн., за комісією - 0 грн. Позивач участі представника в судовому засідання не забезпечив, у позовній заяві просив розглянути справу без участі його представника, при цьому, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним на стор.12 паспорта відповідача, що стверджується копією його паспорта [NUMBER], та у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задовлення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що у відповідності до п.1.3 договору № 001-05509-141111 від 14.11.2011 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, укладеного між сторонами у справі, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., встановивши на день укладення договору ліміт кредитної лінії на картковому рахунку позивача в сумі 10000 грн. та залишаючи за собою право раз у місяць змінювати розмірі ліміту кредитної лінії без складання додаткової угоди. Відповідач, користуючись платіжною карткою, здійснював операції за її допомогою, як по зняттю готівки, так і по сплаті кредитних платежів, внаслідок чого станом на 04.08.2014 року утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 10802 грн., що стверджується доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову. Відповідно до положень п.3.6 укладеного сторонами договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами (п.1.1), здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах (п.1.2); при цьому обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стеттею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі кредиту, у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані, як і докази того, що відповідач скористався наданим йому у п.3.15 договору правом на розірвання цього договору в односторонньому порядку чи сторони іншим чином припинили договірні стосунки у відповідності до його умов чи закону. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Тому

Outcome: approved