Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулось до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по кредитному договорі № 0312/0808/71-229 від 06.08.2008 року, укладеного з відповідачем [PERSON]. Так, 06 серпня 2008 року між позивачем ТОВ «Кредитні Ініціативи» та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 56 000 доларів США, які зобовязався повернути до 05 серпня 2028 року та сплатити проценти за користування позикою в розмірі 11,9 % річних. На забезпечення зобовязань між позивачем та майновим поручителем [PERSON], ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] за № 5149, відповідно до якого [PERSON] передає, а ТОВ «Кредитні ініціативи» приймає в іпотеку квартиру під номером 19 у будинку № 19 по вул. Сировця у м. Дніпродзержинську (Камянське) Дніпропетровської області. Тому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 19, загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м, яка знаходиться у Дніпропетровській області, місто Дніпродзержинськ (Камянське), вулиця Сировця, будинок № 19 на їх користь в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0312/0808/71-229 від 06.08.2008 року, яка станом на 01.07.2016 року складає 2 627 940,49 грн., а саме з 1 382 542,31 грн. за кредитом; 1 245 098,18 грн. по відсотках, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» , встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені належним чином причини не явки до суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню Судом встановлено, що 06.08.2008 року між позивачем ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0312/0808/71-229, відповідно до якого третя особа [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 56 000 доларів США, на строк по 05.08.2028 р, зі сплатою відсотків річних в розмірі 10 %. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 06.08.2008 року №0312/0808/71-229-Z-1, на забезпечення виконання зобовязання, відповідно до якого [PERSON]Б передає, а ВАТ «Сведбанк» приймає в іпотеку належне йому майно на праві власності майна, а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (пр. [PERSON]) м. Дніпродзержинську (Камянське) Дніпропетровської області. Стаття 7 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги,включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв,які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час відповідач [PERSON] взяті у позивача грошові кошти не повернув, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2016 року складає - 2 627 940,49 грн., а саме з 1 382 542,31 грн. за кредитом; 1 245 098,18 грн. по відсотках. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час власником квартири [ADDRESS] (пр. [PERSON]) у м. Дніпродзержинську (Камянське) Дніпропетровської області є [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] взяті на себе зобовязання перед ТОВ «Кредитні Ініціативи» не виконав суму боргу не повернув, а також між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, на даний час квартира знаходиться у власності відповідача [PERSON], що вбачається із матеріалів справи, а тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 39 414,61 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved