Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач у вересні 2015 року звернулася до суду із позовом до Київської міської ради, [PERSON] та [PERSON] з вимогами про визнання за нею права власності в порядку спадкування на наступне майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON]: -квартира за номером [ADDRESS]; -гаражний бокс за номером [ADDRESS]; -гараж за номером [ADDRESS]; -квартира [ADDRESS]; -земельна ділянка площею 0,249 га, яка розташована на території с. Березівка Макарівського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]; -автомобіль марки NISSAN, моделі ТЕАNА, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; -грошові кошти на кредитному картковому рахунку [NUMBER], відкритому 24.04.2013 р. у Відділенні №93 філії «Розрахунковий Центр» ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 191 грн. 75 коп.; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER], відкритому 09.04.2013 р. у Відділенні №93 філії «Розрахунковий Центр» ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 7176 грн. 47 коп.; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER] відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі 151 євро 91 євроцентів; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER] відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі 11 доларів 11 євроцентів. Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивач вказує, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є мати Позивача - [PERSON], проте вона подала нотаріусу заяву про свою відмову від спадщини на користь Позивача. Позивач зазначає, що станом на день своєї смерті [PERSON] володів на праві власності зазначеним вище майном та грошовими коштами, яке є предметом позову, про що є відповідні правовстановлюючі документи. Разом з тим, як вказує Позивач, нотаріус, до якого вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після батька, відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину з посиланням на те, що в Спадковому реєстрі було виявлено дані про посвідчення Ровеньківською державною нотаріальною конторою 12.08.1998р. за реєстровим номером №1-1801 заповіту, складеного [PERSON]. На думку нотаріуса зазначена особа може бути батьком Позивача, а перевірити цю обставину шляхом витребування копію заповіту неможливо з огляду на те, що зазначена нотаріальна контора перебуває в зоні проведення антитерористичної операції, і поштовий зв'язок з нею втрачений. В той же час Позивач наполягає на тому, що її батько не був уродженцем Луганської області, він не мав там жодних родичів, ніколи в тій місцевості не перебував, і, відповідно, не складав там ніякого заповіту. За таких обставин, враховуючи, що у встановленому порядку Позивач не може оформити спадщину після смерті свого батька, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав суду роздруківку з інтернет-сайту довідкового характеру про те, що за пошуковим запитом «[PERSON]» по Україні знайдено 118 співпадінь, в тому числі - серед мешканців м. Ровеньки Луганської області. Представник Позивача також звернув увагу на те, що протягом 6 місяців після смерті батька Позивача ніхто інший, окрім Позивача та її матері, до нотаріальної контори із заявами про прийняття після нього спадщини не звертався. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги повністю визнала, підтвердила суду, що її чоловік [PERSON] ніколи не бував у м. Ровеньки, не має там рідних, а тому заповіт, посвідчений в Ровеньківській нотаріальній конторі, очевидно, був складений не її чоловіком, а іншою особою з таким же прізвищем, ім'ям та по-батькові. Інші Відповідачі та треті особи у судове засідання представника не направили, від Приватного нотаріуса КМНО Фатхутдінової І.В. до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлого [PERSON] та письмові пояснення з приводу обгрунтованості ухваленої нотаріусом постанови від 27 серпня 2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Неявка інших осіб не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення представника Позивача та Відповідача дослідивши наявні письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 10) [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON] 02 березня 2015 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини, яка в подальшому нею не була відкликана. Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття є Позивач [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що до спадкової маси увійшли право власності [PERSON] на наступне майно: -квартира за номером [ADDRESS], право власності спадкодавця на яку підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, 29 жовтня 2002 року, на підставі Наказу Головного управлінні житлового забезпечення від 09 жовтня 2002 року № 1461-С/К1, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкта нерухомого майна, 30 жовтня 2002 року за реєстровим № 43205; -гаражний бокс за номером [ADDRESS], право власності на який підтверджується Свідоцтвом про право власності на гаражний бокс, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), 29 червня 2006 року, на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 22 червня 2006 року № 1205-С/ГК, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, 27 липня 2006 року у реєстровій книзі № 256 за реєстровим №49356; -гараж за номером [ADDRESS], право власності на який підтверджується свідоцтвом про право власності на гараж, виданим Виконавчим комітетом Софіївсько- Борщагівської сільської Ради 06 травня 1998 року, на підставі рішення виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської Ради від 08 липня 1997 року за № 105, та зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 12 червня 1998 року у реєстровій книзі №16 за реєстровим № 522; -квартира [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі Договору дарування квартири, посвідченого Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області 27 листопада 2006 року за реєстровим М 1-3584; -земельна ділянка площею 0,249 га, яка розташована на території с. Березівка Макарівського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], належна [PERSON] згідно з державним актом на право приватної власності на землю виданим Колонщинською сільською Радою народних депутатів Макіївського району Київської області 02 квітня 1996 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]; -автомобіль марки NISSAN, моделі ТЕАNА, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.09.2012 року; -грошові кошти на кредитному картковому рахунку [NUMBER], відкритому 24.04.2013 р. у Відділенні №93 філії «Розрахунковий Центр» ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 191 грн. 75 коп. ; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER], відкритому 09.04.2013 р. у Відділенні №93 філії «Розрахунковий Центр» ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 7176 грн. 47 коп.; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER] відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі 151 євро 91 євроцентів; -грошові кошти на картковому рахунку [NUMBER] відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі 11 доларів 11 євроцентів. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. В матеріалах справи наявна Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (на 16 аркушах), з якої вбачається, що від осіб на ім'я «[PERSON]» було складено кілька заповітів, один з яких був посвідчений державним нотаріусом Ровенківської державної нотаріальної контори 12 серпня 1998 року. З метою отримання копії зазначеного заповіту приватним нотаріусом Фатхутдіновою І.В. направлено запит до Луганського обласного державного нотаріального архіву, проте згідно з отриманою відповіддю надати копію заповіту неможливо, оскільки архівний фонд знаходиться в м. Луганську на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні. З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] народився в Житомирській області, з 1988 року був зареєстрований та проживав у м. Києві. (а.с. 19) Сторонами заперечується факт проживання чи перебування [PERSON] будь-коли в Луганській області в м. Ровеньки. Крім того, статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як встановлено вище, жодна особа, окрім Позивача, не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], в тому числі - на підставі заповіту. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті свого батька є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved