Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач фізична особа - підприємець [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу. В обґрунтування вимог зазначила, що 19.08.2020 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу №12. Відповідно до бланка замовлення, який є невід`ємною частиною вищевказаного договору товаром є металопластикові вікна на загальну суму 11984,00 грн. Відповідно до п. 2.3 Договору оплата вартості товару здійснюється покупцем шляхом розстрочки платежу протягом двох місяців з моменту укладення договору рівними частинами по 5992,00 грн., які вносяться щомісячно до повного погашення суми боргу за товар при цьому покупець має право достроково сплатити. Згідно п. 2.4 договору покупець самостійно не пізніше 20 числа поточного місяця зараховує місячний платіж на розрахунковий рахунок продавця або сплачує готівкою. Відповідно до п. 4.4 договору за прострочення щомісячного платежу покупець сплачує продавцю фіксовану суму штрафу в розмірі 200,00 грн. Свої зобов`язання позивач виконала, передавши відповідачу два металопластикових вікна. Відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості товару не виконала та має заборгованість в розмірі 11984,00 грн. - сума основного боргу, 600,00 грн - штраф в порядку п. 4.4 договору. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором у розмірі 12584,00 грн. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву в який просить справу розглядати без її участі. В наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі. У наданій заяві зазначила, що вартість товару, який вона отримала від позивача вона оплачувати не буде, оскільки товар є неякісний: балкон протікає та є сирим. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу № 12 від 19.08.2020 року, згідно якого продавець - фізична особа-підприємець [PERSON] зобов`язалася передати у власність покупця - [PERSON] товар, характеристики якого зазначаються в бланку-замовленні, який надається покупцю і є невід`ємною частиною даного договору на суму 11984,00 грн., а [PERSON] зобов`язалася прийняти та оплатити їх. За умовами договору оплата вартості товару здійснюється покупцем шляхом розстрочки платежу протягом двох місяців з моменту укладення договору рівними частинами по 5992,00 грн., які вносяться щомісячно до повного погашення суми боргу за товар при цьому покупець має право достроково сплатити. Згідно п. 2.4 договору покупець самостійно не пізніше 20 числа поточного місяця зараховує місячний платіж на розрахунковий рахунок продавця або сплачує готівкою. Відповідно до п. 4.4 договору за прострочення щомісячного платежу покупець сплачує продавцю фіксовану суму штрафу в розмірі 200,00 грн. Згідно п. 3.2. договору товару і його прийняття продавцем здійснюється шляхом підписання бланку-замовлення, а при необхідності по домовленості сторін згідно акту приймання-передачі, який підписується сторонами (а.с. 9-10). Повідомленням від 04.12.2020 позивач повідомляла відповідачку про невиконання зобов`язань за договором купівлі-продажу товару № 12 від 19.08.2021 року та необхідність оплатити заборгованість в розмірі 11984,00 грн., сплати штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 600,00 грн., станом на 04 грудня 2020 року. Було запропоновано сплатити кошти протягом 10 днів, розпочинаючи з дня отримання повідомлення (а.с.11). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримала повідомлення з вимогою сплатити заборгованість 10.12.2020 року (а.с.13). Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. ( ч. 1 ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України). Порядок оплати товару визначений ст. 692 ЦК України, відповідно до якої, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Таким чином за умовами договору, позивач зобов`язалася продати, відповідно за специфікацією, погодженою відповідачем, товар. Відповідач в свою чергу зобов`язалась здійснити оплату товару згідно графіку платежів, а саме в наступні два місяці чергові платежі по 5992,00 грн. Пунктом 3.2 Договору визначено, що передача товару і його прийняття здійснюється шляхом підписання Бланку-замовлення, а при необхідності по домовленості сторін, згідно акту приймання-передачі, який підписується сторонами. В підтвердження виконання позивачем умов договору, нею було надано копію договору, які містять підпис відповідача, та вказують на виникнення правовідносин сторін за договором купівлі-продажу. Також матеріали справи містить бланк-замовлення до договору № 12 від 19.08.2020 року, згідно з яким 26.08.2020 року на адресу Сонячний Квартал, 3/26 було доставлено два вироби. Вказаний бланк ніким не підписаний. Зазначений документ суд не може вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки в ньому не міститься посилання на те, що дійсно номер замовлення відповідає саме замовленню відповідача. Також за відсутністю підпису відповідача в Бланку-Замовленні, суд не може вважати цей документ, як належний доказ на підтвердження виконання позивачем робіт щодо продажу вікон, як одну із умов договору. Отже, з огляду на наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано документів, які передбачені, підпунктом 3.2 Договору, а саме підписаного бланку-замовлення, підписаного акту прийому-передачі, які б свідчили про виконання нею своїх зобов`язань за Договором, а саме передачі вікон відповідачу, з відповідним підписом відповідача по справі. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч вказаним положенням закону, позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дійсно нею були виконані всі умови договору щодо продажу вікон, згідно специфікації до договору. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу не підлягають задоволенню за недоведеністю. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed