Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 19.12.2018 звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2018 року по 19.12.2018 у загальному розмірі 14 472 грн. 00 коп., вихідну допомогу в розмірі 3 736 грн. 50 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.12.2018 по 20.01.2019, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 54 грн. 15 коп. у сумі 1 083 грн. 00 коп.. Ухвалою суду від 20.12.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 14.01.2020 представник відповідача до канцелярії суду надіслав відзив на позовну заяву та довідку про середньоденну заробітну плату позивача. Так зокрема зазначили, що станом на 01.01.2020 заборгованість по заробітній платі позивача за період з вересня по грудень 2018 року становить 14 471 грн. 54 коп., заборгованість по заробітній платі за серпень 2018 року виплачена відповідно до рішення суду по справі № 592/10333/18 від 31.10.2018, платіжного доручення № 5631 від 13.08.2019. Також не заперечували проти вказаної позивачем середньоденної заробітної плати у розмірі 54 грн. 15 коп.. Надано довідку АТ «Сумське НВО» про заробітну плату колишнього працівника [PERSON] № 16-07/26 від 13.01.2020. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов обгрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 19.12.2018 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 54 грн. 15 коп., згідно розрахунку вказаного у позові. /а.с. 1-3/ В день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Так станом на 01.01.2020 позивачу не виплачено заробітну плату у розмірі 14 471 грн. 54 коп., що підтверджується довідкою АТ «Сумське НВО» про заробітну плату колишнього працівника [PERSON] № 16-07/26 від 13.01.2020. /а.с. 17/ Також з наданого позивачем розрахункового листа за грудень 2018 року вбачається, що в заробітну плату їй вже було зараховано вихідну допомогу у розмірі 10 410 грн. 93 коп. (код 185). /а.с.9/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість по заробітній платі у сумі 14 471 грн. 54 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні позову у частині стягнення вихідної допомоги у розмірі 3 736 грн. 50 коп. слід відмовити. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по 20.01.2019 як вказано в розрахунку позивача, тобто за період з 19.12.2018 по 20.01.2019, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 54 грн. 15 коп.. У зазначений період на підприємстві було - 9 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 487 грн. 35 коп. без відрахувань податків і зборів ( 9х54,15). У задоволенні позову у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні понад 487 грн. 35 коп. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved