Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач у березні 2014 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповдіач [PERSON] працівник цеху № 15 Філії ДП «АНТОНОВ» подав для оплати листки непрацездатності: АВО № 688893 з 24.07.2013 р. по 02.08.213 р., № 964515 з 12.08.2013 р., № 689139 з 09.09.2013 р. по 13.09.2013 р. та АГА № 842923 з 07.10.2013 р. по 31.10.2013 р., які були передані на розгляд до комісії із соціального страхування позивача. Оскільки, в процесі нарахування оплати листків непрацездатності виникли сумніви в обгрунтованості їх видачі, було прийнято рішення про додаткову перевірку вказаних листків. Позивач зазначає, що відповідно до листа Святошинської міжрайонної виконавчої дирекції ФСС та ТВП від 27.12.2013 р., видача вказаних вище листків непрацездатності є необгрунтована та з порушенням Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатністть громадян, у зв'язку з чим, сплачені за рахунок ФСС та ТВП кошти в розмірі 5 323 грн. 56 коп. по листкам непрацездатності на ім'я відповідача повинні бути повернуті на рахунок Святошинської міжрайонної виконавчої дирекції, які позивачем 22.01.2014 р. були перераховані. Також, позивачем були сплачені відповідачу по листкам непрацездатності кошти на загальну суму 1 816 грн. 97 коп., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти з урахванням суми 1 816 грн. 97 коп. на загальну суму 7 140 грн. 53 коп. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити. Відповідач пояснив, що він не є працівником медичної установи, а тому не знає порядок оформлення та видачі лікарняних листків, які були йому видані медичними установами, внаслідок тимчасової непрацездатності. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Наказу по Державному союзному заводу № 3/К від 09.01.1957 р. відповідач [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду заточника (а.с. 22). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на лікарняному у період з 13.12.2012 р. по 2.12.2012 р., з 02.01.2013 р. по 23.01.2013 р., з 25.02.2013 р. по 22.03.2013 р., з 23.03.2013 р. по 29.03.2013 р., з 08.04.2013 р. по 30.04.2013 р., з 23.05.2013 р. по 21.06.2013 р., з 24.07.2013 р. по 02.08.213 р., з 12.08.2013 р. по 06.09.2013 р., з 09.09.2013 р. по 13.09.2013 р. та з 07.10.2013 р. по 31.10.2013 р. Встановлено, що відповідно до Наказу № 4031/ВК від 11.02.2014 р. про припинення трудового договору відповідач [PERSON] був звільнений з займаної посади, у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як 4-х місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності згідно п. 5 ст. 40 КЗпП України (а.с. 23). Відповідно до листа Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.12.2013 р. № 5187-04, видача відповідачу [PERSON] листків непрацездатності: АВО № 688893 з 24.07.2013 р. по 02.08.213 р., № 964515 з 12.08.2013 р. по 06.09.2013 р., № 689139 з 09.09.2013 р. по 13.09.2013 р. та АГА № 842923 з 07.10.2013 р. по 31.10.2013 р. записами в медичній документації необгрунтована - порушення пп. 4.1., 5.5. Наказу МОЗ України № 455 від 13.11.2001 р. «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» (а.с. 7). Встановлено, що відповідачу [PERSON] по вказаним вище листкам непрацездатності було сплачено за рахунок коштів Фонду соціального страухвання суму в розмірі 5 323,56 грн., а також позивачем було сплачено кошти в розмірі 1 816 нпе. 97 коп. Судом встановлено, що оскільки Фондом соціального страхування видача листків непрацездатності АВО № 688893 з 24.07.2013 р. по 02.08.213 р., № 964515 з 12.08.2013 р. по 06.09.2013 р., № 689139 з 09.09.2013 р. по 13.09.2013 р. та АГА № 842923 з 07.10.2013 р. по 31.10.2013 р. визнана необгрунтованою, позивачем 22.01.2014 р. на рахунок Фонду соціального страхування повернуто кошти на загальну суму 5 323,56 грн. (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Тобто, відповідно до положень Кодексу законів про працю України, відшкодування працівником шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації провадиться лише у випадках виконання працівником трудових обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 137 КЗпП України, суд при визначені розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. В судовому засіданні встановлено, що листки непрацездатності: АВО № 688893 виданий Поліклінікою № 2 Голосіївського р-ну м. Києва, № 964515 виданий Київською міською клінічною лікарнею № 10, № 689139 виданий Поліклінікою № 2 Голосіївського р-ну м. Києва та АГА № 842923 виданий Поліклінікою № 5 Святошинського р-ну м. Києва. Судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ч. 1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проте, в судовому засіданні позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України, не зазначено та не доведено, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача позивачу заподіяно матеріальну шкоду, враховуючи те, що повноваження та обов'язок щодо оформлення та видачі лікарняних листків покладено на заклади охорони здоров'я. При цьому, в судовому засіданні представником позивача жодних клопотань в порядку ст. 33 ЦПК України, щодо заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлено, у зв'язку з чим суд постановляє рішення на підставі наявних в справ доказів та залучених учасників процесу. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та не доведено представником позивача, заподіяння відповідачем [PERSON] неправомірними діями чи бездіяльністю будь-якої шкоди позивачу, а тому з урахуванням вищевикладеного та досліджених матеріалів справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому вони задоволенню не підлягають. На підставі викладено,

Outcome: dismissed