Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2013 р. між ПАТ [PERSON] «Морський» та ТОВ «Еко Суми» було укладено кредитний договір № 640423-ОВ, відповідно до умов якого та додаткових угод кредитного договору останньому було надано кредит у сумі 1000000 грн. із строком повернення до 03.04.2014 р. зі сплатою 23 % річних. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору ТОВ «Еко - Суми» брало на себе зобовязання повернути грошові кошти, що були видані останнім у формі овердрафту та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави від 03.04.2013 р. з відповідачем, відповідно до умов якого в заставу було передано рухоме майно, а саме: блок осушки газу УАГ 202.6000000 (1 шт.), компресорний блок УАГ 104.4000000 (1 шт.). Заставне майно знаходиться у заставодавця ТОВ «Еко - Суми» за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22, Сумського району, Сумської області. В подальшому між ПАТ [PERSON] «Морський» та нею укладено Договір відступлення права вимоги № 640413/1 від 30.07.2014 р., за умовами якого ПАТ [PERSON] «Морський» відступив на її користь право вимоги грошового зобовязання, що виникло на підставі Кредитного договору № 640423-ОВ від 03.04.2013 р., укладеного між ТОВ «Еко - Суми» та ПАТ [PERSON] «Морський». У звязку з укладенням даного договору також було здійснено відступлення права вимоги за договорами, що забезпечують виконання зобовязань з кредитним договором, а саме укладено 30.07.2014 р. між ПАТ [PERSON] «Морський» та нею договір про відступлення права вимоги за договором застави № 640413/з від 03.04.2013 р. ПАТ [PERSON] «Морський» свої зобовязання щодо надання кредиту виконав, а в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 640413-ОВ від 03.04.2013 р. складає 503116 грн. 43 коп. з яких: 475332 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом; 27784 грн. 05 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом. 22.08.2014 р. на адресу відповідача була надіслана вимога розрахуватись по кредитному договору, яка була залишена без задоволення. Просить суд звернути стягнення на заставлене майно, а саме блок осушки газу УАГ 202.6000000 (1 шт.), компресорний блок УАГ 104.4000000 (1 шт.), яке знаходиться за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22, Сумського району, Сумської області в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 640413-ОВ від 03.04.2013 р. на її користь у сумі 503116 грн. 43 коп. з яких: 475332 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом; 27784 грн. 05 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, шляхом проведення публічних торгів, за початковою вартістю, яка буде визначена в межах виконавчого провадження; на період реалізації майна передати в управління предмет забезпечення заставодержателю [PERSON], а саме блок осушки газу УАГ 202.6000000 (1 шт.), компресорний блок УАГ 104.4000000 (1 шт.); стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Еко Суми» - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що заставлене майно в іпотеку та в заставу за кредитним договором № 710910-КЮ від 20.09.2010 р. за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22 утворює самостійний цілісний майновий комплекс автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію (далі АГНКС), які є особливим видом речей у розумінні ЦК України цілісними майновими комплексами, що складаються сукупно із земельних ділянок, які знаходяться на праві оренди у відповідача, нерухомого майна (будівель і споруд), що розташовані на даній земельній ділянці та рухомого майна (блоків осушки газу, блоків вхідних кранів, ємностей та баків), які належать відповідачу. Однією з позовних вимог позивача по справі є реалізація з публічних торгів майна, заставленого за договором застави № 640413/з від 03.04.2013 р. При цьому, таке заставлене майно є частиною цілісного майнового комплексу АГНКС, що знаходиться за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22, Сумського району, Сумської області. Для реалізації такого майна на публічних торгах його слід виділити із АГНКС за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22, Сумського району, Сумської області. Таким чином, необхідно зясувати чи можливе виділення заставленого майна за вказаним вище договором із цілісного майнового комплексу взагалі, яким способом, чи можлива експлуатація АГНКС за своїм функціональним призначенням, при включенні (виділі) з її складу окремих складових частин, окремого обладнання. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2013 р. між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Морський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Суми» було укладено кредитний договір № 640413-ОВ, за умовами якого ТОВ «Еко - Суми» отримало кредит у сумі 1000000 грн. зі сплатою 23 % річних від фактичної суми заборгованості за овердрафтом, строком до 03.04.2014 р. /а.с.9-11/. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору ТОВ «Еко Суми» брало на себе зобовязання повернути грошові кошти, що були видані останнім у формі овердрафту та сплатити відсотки за користування Кредитом у порядку та на умовах визначених Договором /а.с.9-11/. В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором № 640413-ОВ від 03.04.2013 р. між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Морський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Суми» було укладено договір застави № 640413/з від 03.04.2013 р. за умовами якого в заставу було передано рухоме майно, а саме блок осушки газу УАГ 202.6000000 (1 шт.), компресорний блок УАГ 104.4000000 (1 шт.), що знаходиться за адресою: с. Токарі, вул. Шевченка, 22, Сумського району, Сумської області /а.с.18-22/. 30.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Морський» та позивачем [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги № 640413/1, згідно умов якого первісний кредитор (ПАТ [PERSON] «Морський») відступив на користь позивача [PERSON] право вимоги грошового зобовязання, що виникло на підставі кредитного договору № 640413-ОВ від 03.04.2013 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Морський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Суми» /а.с.23-25/. Таким чином відбулась заміна заставодержателя та кредитора у зобовязанні. ПАТ [PERSON] «Морський» свої зобовязання щодо надання кредиту виконав, а в порушення умов кредитного договору № 640413-ОВ від 03.04.2013 р. відповідач ТОВ «Еко Суми» свої зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 503116 грн. 43 коп. з яких: 475332 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом; 27784 грн. 05 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом /а.с.41-177/. Відповідно до п. 2.2.4 кредитного договору передбачене право кредитора вимагати дострокового погашення Кредиту протягом 30 днів, сплати нарахованих процентів у разі невиконання Позичальником (ТОВ «Еко Суми») вимог даного Договору. 22.08.2014 р. на адресу відповідача ТОВ «Еко Суми» була направлена вимога про виконання порушеного зобовязання за кредитним договором № 640413-ОВ від 03.04.2013 р., яка відповідачем була залишена без уваги /а.с.14-17/. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач ТОВ «Еко Суми» не виконав належним чином покладені на нього зобовязання за кредитним договором № 640413-ОВ від 03.02.2013 р., а саме не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти і пеню за користування кредитом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу», пункту 1.3 договору застави № 640413/з від 03.04.2013 р. заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна у повному обсязі цих зобовязань.

Outcome: approved