Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом в порядку ст. 31 ЦПК України, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 05/КЛ-2006 від 25 квітня 2006 року у розмірі 28 487 983,87 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 квітня 2006 року між ПАТ «КБ «Експобанк» (надалі по тексту позивач) та [PERSON] (надалі по тексту відповідач) було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 05/КЛ-2006, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі - 100 000,00 доларів США із процентною ставкою - 14 % річних, яка в подальшому Угодою від 11.11.2009 року була встановлена в розмірі 26, 00 % річних. ПАТ КБ «Експобанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився надав суду заяву про розгляд справу за його відсутності проти заочного розгляду не заперечує Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року між ВАТ «КБ «Експобанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Експобанк») та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 05/КЛ-2006, за умовами якого відповідач отримав в банку кредит на суму - 100 000,00 доларів США на строк до 24 жовтня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому між сторонами були укладені Угоди до Договору відновлюваної кредитної лінії № 05/КЛ-2006 від 25.04.2006 від 25.04.2006 р.: від 27.04.2006 р.; 12.05.2006 р.; 18.05.2006 р.; 31.05.2006 р.; 02.06.2006 р.; 14.06.2006 р.; 26.06.2006 р.; 11.10.2006 р.; 27.10.2006 р.; 27.11.2006 р.; 25.01.2007 р.; 19.02.2007 р.; 28.02.2007 р.; 02.03.2007 р.; 06.03.2007 р.; 14.03.2007 р.; 27.04.2007 р.; 04.06.2007 р.; 20.06.2007 р.; 25.06.2007 р.; 27.06.2007 р.; 10.07.2007 р.; 31.07.2007 р.; 24.10.2007 р.; 24.04.2008 р.; 14.02.2008 р.; 28.02.2009 р.; 31.03.2009 р.; 07.05.2009 р.; 22.05.2009 р.; 11.11.2009 р.; 11.11.2009 р.; 11.12.2009 р. Угодою від 25.04.2006 р. відсоткову ставку було встановлено на рівні 14 % річних. Відповідно до п. 1.3 Угоди від 11.11.2009 р. відсоткова ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 26,00 % річних від суми кредиту. П. 1.2 даної Угоди було змінено кінцевий термін повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, встановивши його станом до 10.11.2010 р. Позивач відповідно свої зобов'язання по договору виконав та надав відповідачу кредит шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку банку на картковий рахунок відповідача. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п.1,3, 3.5, 4.5.1 позичальник щомісяця сплачує проценти за користування кредитом та комісію за розрахункове обслуговування кредитної лінії в розмірі 1515 грн. в день підписання договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, але останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором,а відтак нараховані суми заборгованості по кредиту, відсотків за його користування та сума комісії підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Згідно з п.5.2, 5.3 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту або несвоєчасну сплату процентів позивальник сплачує пеню у розмірі - 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного повернення кредиту та процентів по ньому. За несвоєчасну сплату комісії за розрахункове обслуговування по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі - 1% від суми боргу за кожний день прострочення. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За умовами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно умов ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За таких обставин, судом було встановлено необхідність стягнення нарахованих банком сум пені з позичальника. Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем та перевіреному в судовому засіданні судом, заборгованість за кредитним договором станом на 05.05.2015 р. відповідача [PERSON] перед позивачем становить: прострочена заборгованість за кредитом в сумі - 1285456,26 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 324618,60 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості за процентами з 12.01.2010 р. по 05.05.2015 р. - 5847844,60 грн., пеня за несвоєчасну сплату простроченої заборгованості за кредитом з 11.11.2010 р. по 05.05.2015 р. - 21030064,41 грн.; всього 28 487 983,87 грн. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по Договору відновлювальної кредитної лінії № 05/КЛ-2006 від 25 квітня 2006 року і станом на 05.05.2015 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 28 487 983,87 грн. З врахуванням наведеного позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved