Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» звернувся у Кам`янський районний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» та [PERSON] укладено договір №3631010037-002101 від 27 квітня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Також зазначає, що договір №3631010037-002101 від 27 квітня 2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Згідно з п. 2.1. договору, позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах в національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику і сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. До того ж, повідомленням від 27 квітня 2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 1500 грн. 00 коп. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору, позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору (п.5.1 договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 21 день (п. 5.2. договору). Дата надання позики 27 квітня 2018 року (п.5.3 договору). Дата повернення позики- не пізніше 23:00 17 травня 2018 року включно (п.5.4 договору). Відповідно до умов договору, сума процентів за користування позикою становить 245,55 грн. за 21 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних). Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (30 грн. 00 коп. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період складає 1745 грн. 55 коп. Також вказує, що у строк, зазначений даним договором, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою, проте позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. До того ж, на даний час відповідач заборгованість за договором №3631010037-002101 від 27 квітня 2018 року не погасив. Відповідно п. 7.1. договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Крім того, вказує, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися. Відповідач на зв`язок не виходив та не відповідав на дзвінки представника позивача. Таким чином, станом на 11 жовтня 2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 1500 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 4655 грн. 55 коп., заборгованості за пенею 6565 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості за договором складає 12720 грн. 55 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №3631010037-002101 від 27 квітня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 12720 грн. 55 коп., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» не з`явився. До початку судового засідання директором ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» подано заяву від 09 січня 2019 року з проханням проводити розгляд справи без участі позивача, підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подано. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є Гроші» та [PERSON] був укладений договір №3631010037-002101 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Умовами укладеного договору передбачено наступне: позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає позичальнику (клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Тип позики (кредиту) - споживчий. Позика надається позичальнику без забезпечення виконання його зобов`язань та за умови надання позикодавцю всіх необхідних документів, згідно переліку, визначеного позикодавцем (п. 2.1-2.4). Позика складає 1500,00 грн. (п. 3.1.). Сума процентів за користування позикою становить 245,55 грн. за 21 день (п. 3.2.). Проценти за користування позикою становлять 2% за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (тридцять гривень 00 копійок, процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (п. 3.2.1). Позика вважається наданою в момент отримання позичальником коштів в касі позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером та/або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника (п. 4.1.). Позичальник підтверджує, що перед укладенням договору він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язаний дотримуватись Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту позикодавця (п. 4.2.). Повернення позики та сплата суми процентів за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіку платежів (п. 4.4.). Строк, на який надається позика за цим договором становить 21 день (п.5.2.). Дата надання позики 27 квітня 2018 року (п. 5.3.) Дата повернення позики - не пізніше 23:00 17 травня 2018 року включно (п. 5.4.). Позикодавець нараховує проценти за користування позикою наданою за цим договором, за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язується сплатити суму процентів за користування позикою не пізніше дати повернення позики. Проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно. Сума процентів за користування позикою сплачується позичальником одноразовим платежем або частково, але не пізніше строку встановленим цим договором. Проценти, що нараховуються у випадку прострочення повернення позики за цим договором нараховуються на суму позики та мають бути сплачені позичальником шляхом внесення готівкових коштів у касу або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця протягом трьох календарних днів з моменту прострочення. В разі повного або часткового дострокового повернення позики, сума процентів за користування позикою, що підлягає сплаті згідно умов цього договору, залишається незмінною (п. 6.1.-6.5.). У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3.00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті, шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця (вказаний в розділі «Терміни» цього договору). Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. За порушення умов цього договору в інших випадках, прямо не передбачених самим договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Сплата неустойки, визначеної в п. 7.1 цього договору не звільняє від виконання основного зобов`язання (п. 7.1. -7.3.). Позичальник зобовязаний вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою (п. 10.1.3.). Позичальник підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений із Умовами надання позики в тому числі у формі фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші», розміщеними на сайті позикодавця и приймає їх положення як публічну оферту на укладення цього договору (п. 12.8.). Згідно повідомлення від 27 квітня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] позику у розмірі 1500грн. 00 коп. Дана сума перерахована на підставі Договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року. З моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення договірних своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його користування. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень, станом на 11 жовтня 2018 року внаслідок порушення відповідачем [PERSON] грошових зобов`язань за договором від 27 квітня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 12720 грн. 55 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 1500 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 4 655 грн. 55 коп. та пені 6565 грн. 00 коп. Разом з тим, в порушення договірних умов, відповідач, станом на 17 травня 2018 року не виконав свої зобов`язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1 500 грн. 00 коп., а також щодо сплати процентів за користування кредитом. Доказів повернення несплаченої суми грошових коштів, або повідомлення про підстави неможливості погашення боргу відповідачем суду не надано. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На час розгляду справи договір № №3631010037-002101 від 27 квітня 2018 року недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З моменту отримання кредиту відповідач допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та процентів за його користування. Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 500 грн. 00 коп. та процентами в сумі 4655 грн. 55 коп. підтверджується розрахунком, наданим позивачем, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Таким чином, стягненню з відповідача в повному обсязі підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 1 500 грн. 00 коп. та процентами в сумі 4655 грн. 55 коп., заборгованість за пенею в сумі 6565 грн. 00 коп. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн. (платіжне доручення № 1404 від 04 жовтня 2018 року), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» на підтвердження витрат за юридичні послуги надано Договір про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01 серпня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, Акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 01 жовтня 2018 року та платіжне доручення № 1351 від 03 жовтня 2018 року про сплату ФОП [PERSON] 1500 грн. 00 коп. за юридичні послуги щодо боржника за Договором № 3631010037-002101. Між тим, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат за надані товариству фізичною особою-підприємцем юридичних послуг в сумі 1500 грн. 00 коп., не підлягають до задоволення, оскільки, як зазначалось, за нормами статті 133 ЦПК, до судових витрат віднесено судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно доч.1ст.137 ЦПК України сторони несуть такі витрати, якщо вони пов`язані з правничою допомогою адвоката, а не фізичної особи-підприємця. Отже, вимоги позивача в цій частині є безпідставними. На підставі викладеного та,

Outcome: partial