Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані тим, що 28.07.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград» (далі ТОВ «Транспортна компанія «Автоград») їм відмовлено у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А» на зупинці «Держбуд», чим порушено вимоги ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів», п.7 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункт 15 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач [PERSON] посилається на те, що він прирівняний до інвалідів війни ІІ групи, є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом ІІ групи. 28.07.2015 року о 08 год 28 хв. відповідачем відмовлено йому у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», на автобусі № [NUMBER], що підтверджується актом від 28.07.2015 року. Позивач [PERSON] посилається на те, що він є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії. 28.07.2015 року о 08 год 45 хв. відповідачем відмовлено йому у безкоштовному проїзді на маршруті «Кільцевий А», зупинка «Держбуд» на автобусі № [NUMBER], що підтверджується актом від 28.07.2015 року. Просять суд визнати неправомірними дії ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» щодо відмови їм у пільговому перевезенні, стягнути з ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, стягнути з ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» на користь держави судовий збір. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступними доказами: - Актом від 28.07.2015 року про відмову автоперевізника «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА в 8-28 годині в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); - копією квитка Серії ДНЯИ № 201358, вартістю 2 грн. 50 коп.(а.с.8); - Актом від 28.07.2015 року про відмову автоперевізника «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 9822 АА в 8-45 годині в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: [PERSON] та [PERSON]; - копією квитка Серії ДНЯИ № 201359, вартістю 2 грн. 50 коп.(а.с.15). Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав письмове заперечення на позови. В судовому засіданні пояснив, що дійсно, ТОВ «Травспортна компанія «Автоград» не здійснює пільгове перевезення пасажирів у звязку з тим, що не отримує компенсації за пільгове перевезення окремих категорій громадян, що фінансується за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Марганецької міської ради. Але, 28.07.2015 року перевізник ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не відмовляв саме [PERSON] та [PERSON] у пільговому перевезенні. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті «Кільцевий А» в м.Марганець здійснюється не лише ТОВ «Транспортна компанія «Автоград». 28.07.2015 року на маршруті № 3 «Кільцевий А» перебував автобус, державний реєстраційний номер [NUMBER] (графік руху № 6), водій [PERSON], з яким позивач [PERSON] добре знайомий. Але водій [PERSON] заперечує той факт, що 28.07.2015 року відмовив [PERSON] у пільговому перевезенні. Крім того, автобус № [NUMBER], у якому позивачу [PERSON] відмовлено у пільговому перевезенні, не належить ТОВ «Транспортна компанія «Автоград», а тому факт відмови [PERSON] у пільговому перевезенні саме відповідачем нічим не доведений. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує наступними доказами: - копією відповіді на адвокатський запит, наданої головним інженером ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» [PERSON] (а.с.70), відповідно до якого відповідач не здійснює перевезення пасажирів автобусом з державним номером АЕ 9822 АА; - копією квитково-касового листа від 28.07.2015 року на автобус АЕ 1221 АА; - копіями рішень виконкому від 14.01.2015 року № 3, від 28.01.2015 року № 73, від 22.04.2015 року № 264, відповідно до яких ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не є перевізником, якому повинна здійснюватися компенсації за пільгове перевезення окремих категорій громадян, що фінансується за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Марганецької міської ради (а.с.79, 80, 81-82); - копією наказу № 009-к від 28.03.2014 року про прийняття на роботу [PERSON] з 28.03.2014 року; - копією відомості обліку робочого часу водія [PERSON] на липень 2015 року (а.с.88); - розкладами руху увтобусів, графіки №№ 4, 5, 6 (а.с.66, 67, 68, 69) Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно\~ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В ході судового розгляду встановлено, що 28.07.2015 року о 08 год.28 хв. на маршруті № 3 «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», позивачу [PERSON] відмовлено у пільговому перевезенні. Згідно пояснень останнього, він не знає водія, який відмовив йому у пільговому перевезенні. Того ж дня в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення в присутності завідувача відділу управління праці та соціального захисту населення [PERSON] складено акт про те, що 28.07.2015 року автоперевізником «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА в 8-28 годині відмовлено в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: [PERSON] та [PERSON]. Також, судом встановлено, що 28.07.2015 року о 08 год.45 хв. на маршруті № 3 «Кільцевий А», зупинка «Держбуд», позивачу [PERSON] відмовлено у пільговому перевезенні. Згідно пояснень останнього, він не знає водія, який відмовив йому у пільговому перевезенні. Того ж дня в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення працівником управління складено акт про те, що 28.07.2015 року автоперевізником «Авто-град» на автобусі на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 9822 АА в 8-45 годині відмовлено в безоплатному перевезенні громадянам пільгових категорій: [PERSON] та [PERSON]. Як зазначив позивач [PERSON], акт ним підписаний приблизно через 3 дні після інциденту. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що він є водієм автобусу, р.н.АЕ 1221 АА. 28.07.2015 року він на автобусі ТОВ «Транспортна компанія», р.н. [NUMBER], здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 3 «Кільцевий А», графік № 6. В той день він [PERSON], якого добре знає, не бачив і не відмовляв йому у пільговому перевезенні. 28.07.2015 року він відмовив у пільговому перевезенні лише одній людині, яка сплатила за проїзд. Позивача [PERSON] зовсім не знає. Суд зазначає наступне. Відповідно до ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» інваліди мають право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а також всіма видами приміського транспорту. Відповідно до пункту 7\~ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~передбачено безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також; залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Це право поширюється і на особу, яка супроводжує інваліда. Згідно до пункту 15 ст.20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено безоплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць для пасажирі не більше 9) на території України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія ААБ № 007886, виданою 12.11.2012 року, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням Серії Є № 018102, виданим 16.11.2012 року (а.с.5), є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням Серії А № 053746, виданим 12.02.1997 року (а.с.5). 28 липня 2015 року, приблизно о 08-28 год. відмовлено позивачу у безкоштовному проїзді по маршруту «Кільцевий А», на зупинці «Держбуд», чим порушено його право на безоплатний проїзд. Але суд вважає недоведеним, що саме перевізник ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград» відмовив позивачу [PERSON] в пільговому перевезенні. Так, позивач зазначає, що водієм автобусу, якого він не знає, на маршруті «Кільцевий А» з номером АЕ 1221 АА йому відмовлено у безоплатному проїзді. Свідок [PERSON] надав показання про те, що саме він, [PERSON], здійснював перевезення пасажирів автобусом, р.н. [NUMBER], на вказаному маршруті 28.07.2015 року, що підтверджується також подорожнім листом [PERSON] (а.с.89), й він добре знає [PERSON] Втім, останній в своїх поясненнях визнав той факт, що [PERSON] він знає добре, але не [PERSON] відмовив йому у пільговому перевезенні 28.07.2015 року. Отже, показання позивача [PERSON] про те, що саме на автобусі автоперевізника ТОВ «Транспортна компанія «Автоград», д.н.АЕ 1221 АА, який керувався невідомим йому водієм, 28.07.2015 року о 08-28 годині йому відмовили у пільговому перевезенні, протирічать показанням свідка [PERSON], який стверджує, що саме він на вказаному автобусі 28.07.2015 на маршруті «Кільцевий А» здійснював перевезення пасажирів, знайомого йому [PERSON] не бачив і не відмовляв йому у безоплатному проїзді. Крім того, як на доказ порушення перевізником його права на безоплатний проїзд в астобусі ТОВ «Транспортної компанії «Автоград», д.н.АЕ 1221 АА, посилається на квиток Серії ДНЯИ № 201358, який йому надав водій вказаного автобусу. Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що оригінал квитка Серії ДНЯИ №201358, копія якого долучена позивачем [PERSON] до позовної заяви у якості доказу по справі, долучений іншим позивачем у іншій цивільній справі за позовом до ТОВ «Транспортна компанія «Автоград». Позивачем [PERSON] вказаний факт не спростовано, надати оригінал квитка в судовому засіданні він відмовився. Враховуючи викладене, суд ставиться критично до доказів, наданих позивачем [PERSON], як на підставу своїх позовних вимог. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є громадянином, який постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, що підтверджується посвідченням Серії А № 226862, виданим 09.02.2011 року (а.с.14). 28 липня 2015 року, приблизно о 08-45 год. відмовлено позивачу у безкоштовному перевезенні автобусом, д.н. [NUMBER], по маршруту «Кільцевий А», на зупинці «Держбуд», чим порушено його право на безоплатний проїзд. Але суд вважає недоведеним, що саме перевізник ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград» відмовив позивачу [PERSON] в пільговому перевезенні. Так, позивач зазначає, що йому відмовлено у безоплатному проїзді в автобусі, д.н. [NUMBER], який належить ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград». Але, згідно відповіді на адвокатський запит, наданої головним інженером ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» [PERSON] (а.с.70), 28.07.2015 року відповідно до графіку режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті № 3 «Кільцевий А», сукупність графіків руху автобусів за вказаним маршрутом № 3/2, графік № 4, графік № 5, графік № 6, виконання рейсів здійснювалося автобусами автобусної колони № 2 з державними реєстраційними номерами № [NUMBER] (графік руху № 4), № [NUMBER] (графік руху № 5), № [NUMBER] (графік руху № 6). Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, ТОВ «Транспортна компанія «Автоград» не здійснює перевезення пасажирів автобусом з державним реєстраційним номером АЕ 9822 АА, і хто є власником цього транспортному засобу не знає. Отже, позивачем [PERSON] не доведено порушення його право на безоплатний проїзд по маршруту «Кільцевий А» 28.07.2015 року саме ТОВ «Автотранспортна компанія «Автоград». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до п.4 ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі\~або залишення без розгляду позову\~позивача, звільненого від оплати\~судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed