Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач у березні 2019 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року позовні вимоги було роз`єднано. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 19 квітня 2018 у справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.11.2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по актовому запису № 1712. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Відповідач надає на утримання сина кошти на власний розсуд та лише періодично. Позивач зазначає, що [PERSON] має відмінний стан здоров`я, відсутність у нього на утриманні інших дітей, його високий майновий стан, потреби дитини, наявність у особистій приватній власності нерухомого майна, двох автомобілів «Нісан Максіма» та «Нісан Патрол», у зв`язку з чим просить, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 3000,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 07.11.2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по актовому запису № 1712. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач зазначає, що відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин, участі у вихованні спільного сина не бере, фінансово допомагає на власний розсуд та не стабільно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Крім того, на утриманні позивача перебуває її батько [PERSON] , який важко хворіє, що потребує значних фінансових витрат. Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний вік. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не отримано інформації, що відповідач за станом свого здоров`я чи матеріальним становищем не може брати участі в утриманні спільного сина [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи наявна інформація про право власності на нерухоме майно відповідача, а саме, у спільній часткові власності [PERSON] перебуває:2/3 частки квартири розташованої в [ADDRESS] ; 1/2 частки квартири розташованої в [ADDRESS] . Слід зазначити, що відомостей про наявність у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатній осіб матеріали справи не місять. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов`язок утримувати дитину, оскільки малолітній син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, стягнення з відповідача аліментів на утримання сина має відбуватися з 12 січня 2018 06 березня 2019 до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved