Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», який відступив право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і [PERSON] 15.08.2008 р. було укладено Кредитний договір №MLС01/062/2008. Виконання зобовязання за кредитним договором [PERSON] забезпечено договором поруки № SR-С01/062/2008, укладеним 15.08.2008 р. з [PERSON] Вважає, що порука припинилася, оскільки вимога до поручителя не була заявлена у межах шести місяців від дня настання строку погашення чергового платежу за кредитним договором, строк сплати яких встановлюється у кредитному договорі. Черговий платіж за основним зобовязанням був здійснений 26.03.2013 р., позов про стягнення заборгованості поданий у 2016 році, тобто після спливу шестимісячного строку. Просив визнати такою, що припинена порука за договором поруки від 15.08.2008 р. № SR-С01/062/2008. У судове засідання позивач [PERSON], третя особа [PERSON] та їх представник [PERSON] не прибули, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судових засіданнях позов підтримував за викладених у ньому підстав і просив задовольнити. Зазначав, що в даному випадку просять визнати такою, що припинена порука за договором поруки від 15.08.2008 р. № SR-С01/062/2008, а не поруку щодо певних платежів. Останній платіж за кредитним договором сплачено у березні 2013 р. і з того часу протягом 6 місяців банк вимогу до поручителя [PERSON] за кредитним договором не предявив. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав і у його задоволенні просив відмовити. Суду пояснив, що за кредитним договором, забезпеченим порукою позивача останній платіж був погашений у березні 2016 році. Кредит надавався до 2023 р., тому порука з урахуванням правової позиції Верховного Суду України від 29.03.2017 р. може бути припинена до чергового платежу, а не порука за договором. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 15.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № MLС01/062/2008 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 40000 доларів США на споживчі цілі строком до 15.08.2023 р. з щомісячним погашенням кредиту рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту згідно графіку (а.с. 44 - 51). 15.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки № № SR-С01/062/2008 (далі договір поруки), за умовами якого позивач зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань, а саме боржник зобовязаний повернути кредитору повну суму отриманих кредитних коштів 40000 доларів США у строк не пізніше 15.08.2023 р. Відповідно до ст. 4 Договору відповідальність поручителя припиняється після виконання боржником боргових зобовязань у повному обсязі (а.с. 52 - 53). З матеріалів цивільної справи № 592/6111/16-ц, провадження № 2/592/92/17 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 24.06.2016 р. предявило позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 30.06.2016 р. За цим позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором № MLС01/062/2008 від. 15.08.2008 р., яка утворилася станом на 29.04.2016 р. у розмірі 1114172 грн. 66 коп. (а.с. 77). З наданого до позову розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що заборгованість по відсоткам сплачена у розмірі 125,11 дол. США 26.03.2016 р. Доказів, що вказана сума сплачена не 26.03.2016 р., а 26.03.2013 р. позивач, третя особа та їх представник [PERSON] суду не надали. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Боржник [PERSON] (а відтак і поручитель [PERSON]І.) узяла на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 15.08.2023 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом. Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) предявити вимоги до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином кредитним договором передбачено виконання грошових зобовязань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Якщо банк предявить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, можна зробити висновок, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобовязання. Зазначені правові позиції Верховного Суду України викладені у постановах від 29.03.2017 р. по справі № 6-3087цс17 та від 14.06.2017 р. по справі № 6-1009цс17, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом установлено, що позичальник [PERSON] 26.03.2016 р. здійснила останній платіж за кредитним договором забезпеченим порукою [PERSON], банк звернувся з позовом до суду, предявивши вимогу до поручителя у червні 2016 року, тобто з дотриманням шестимісячного строку, встановленого у ч. 4 ст.559 ЦК України. Підстав для визнання такою, що припинена порука за договором поруки від 15.08.2008 р. № SR-С01/062/2008, в межах заявлених вимог судом не встановлено. Зважаючи на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed