Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Представник Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Кіріченко В.М.., який діє на підставі довіреності від 01.04.2019 року (а.с. 27), звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12 613, 40 грн. Предметом спірних правовідносин між сторонами є стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 24 вересня 2019 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 42-43). Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк», де підписала заяву б/н від 10.09.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 12 613, 40 грн. У судове засідання представник позивача - Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Кіріченко В.М.., який діє на підставі довіреності від 01.04.2019 року (а.с. 27), не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с 35). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала , просить відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов та запереченні (а.с. 57-61, 110-112, 113). Також пояснила, що своє боргове зобов`язання виконувала, тобто вносила періодичні поповнення картки, але не щомісячно. Кошти вносила єдиним платежем, тому їй взагалі не відомо як банк розподіляв цей платіж, чи лише тільки на погашення тіла кредиту, чи то і на пеню, чи на відсотки. Представник відповідача - адвокат Безпалько С.В., який діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.10.2019 року, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав , також просить відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов та запереченні (а.с. 57-61, 110-112, 113). У наданому суду відзиві на позовну заяву зазначає що відповідач на той час була неповнолітня, не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Позивачем не доведено той факт, що сторони перебували у договірних відносинах. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року . При цьому, в відзиві на позов , датованому 09.10.2019 року , зазначено що в розрахунку заборгованості чітко зазначено що позивачкою сплачено заборгованість по тілу кредиту в сумі 2770, 71 грн. , погашена заборгованість за простроченим тілом кредиту 452, 32 грн, по пені і штрафам погашено 1421, 83 грн. Також представник відповідача підтвердив що [PERSON] своє боргове зобов`язання виконувала, тобто вносила періодичні поповнення картки, але не щомісячно, вважає що заборгованість відсутня та є погашеною. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив , що на той час була неповнолітня, щодо отримання нею кредиту йому нічого не було відомо, оскільки згоди на отримання кредиту він не надавав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, що не з`явився в судове засідання. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1-156), заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача та свідка приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернулася до АТ КБ «Приват Банк», де підписала заяву б/н від 10.09.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку (а.с.18). Позивачем перераховані кошти обумовлені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 01 вересня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 12 613 грн 40 коп, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 1653 грн. 09 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 3 057 грн. 42 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання 5 997 грн. 87 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 828, 17 грн, крім того нарахований штраф (фіксована складова) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 576 грн. 83 коп. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК Українивизначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 10.09.2014 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 2000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами вище зазначених умов кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, ні довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису [PERSON] . Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, алене містить даних про умови кредитування. Пр вирішенні даної справи суд керувався постановою від 03 липня 2019 року Великої Палати Верховного Суду, якою було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовомПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних картта Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника,не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонамишляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки.Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» маєправо вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи із змісту вимог ч.ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту, суд враховує наступне. Відповідачем за період з 10.09.2014 року по 01.09.2019 року, згідно наданого розрахунку позивача, сплачено кошти в рахунок погашення : 2 770, 71 грн. заборгованості за тілом кредиту; 452, 32 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1421, 83 грн. заборгованості по пені (штрафам), комісії , а всього 4 644 грн 86 коп. (а.с. 5-7). Сума заборгованості за тілом кредиту не перевищує суму внесених відповідачем коштів в рахунок повернення кредитних коштів (тіло кредиту 1653, 09 грн., а сплачено - 2 770, 71 грн.) , а тому заборгованість по тілу кредиту не підлягає стягненню, оскільки відповідачем повернута сума фактично отриманих коштів. В частині стягнення з [PERSON] нарахованої заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені за прострочене зобов`язання, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафу (фіксована складова) 500 грн., штрафу (процентна складова) , то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed