Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року у розмірі 3 288 016, 02 гривень 02 копійок; витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник всіх прав та обов'язків - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та фізичною особою за законодавством України - [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі, відповідно до якого кредитор надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 90 000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,00% річних та з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 12 червня 2017 року на умовах, визначених кредитним договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах та у строки, визначених кредитним договором та додатковими угодами (Договорами про внесення змін) до нього, а також сплачувати комісії у розмірі та у встановленому порядку. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору Кредит надається на наступні цілі: на поточні потреби. Свої зобов'язання кредитор виконав повністю та належним чином, у відповідності до умов Кредитного договору, що підтверджується наданим розрахунком вимог банку у зв'язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року. В рамках кредитного договору боржнику було видано сімнадцять траншів. З метою забезпечення виконання кредитного договору між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 04/П-431 від 13 червня 2007 року. Згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 04/П-432 від 13 червня 2007 року. Згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених кредитним договором. 14 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору. Відповідно до цієї додаткової угоди, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених кредитним договором, зокрема, було узгоджено порядок та умови зниження відсоткової ставки до рівня 9,90 % річних та встановлено дату початку застосування - 15 березня 2008 року. 30 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору. Згідно цієї додаткової угоди було визначено умови підвищення відсоткової ставки до рівня 10,9% річних та передбачено дату її встановлення - 17 листопада 2008 року. Викладено п.1.1.1. статті 1 кредитного договору у новій редакції. Інші умови залишено без змін. 03 березня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №1 про внесення змін до кредитного договору. Відповідно до цього Договору про внесення змін, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених кредитним договором, а саме: змінено режим кредитної лінії з відновлювальної на не відновлювальну; встановлено ліміт кредитування на рівні досягнутого розміру заборгованості - 109 593,76 доларів США 76 центів; змінено графік погашення заборгованості за кредитом, починаючи з липня 2009 року; встановлено кінцевий термін погашення всієї заборгованості за Кредитом до 12 червня 2017 року; інші умови залишено без змін. 08 липня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору. Відповідно до цієї додаткової угоди, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених кредитним договором, зокрема, було узгоджено збільшення ліміту кредитування до рівня 109 583,00 доларів США 00 центів. 20 січня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору. Відповідно до цього договору про внесення змін, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених кредитним договором щодо зміни графіку погашення заборгованості. 24 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін №3 до кредитного договору. Відповідно до цього договору про внесення змін, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених Кредитним договором щодо зміни графіку погашення заборгованості, встановили порядок сплати процентів за користування кредитом, п. 6 зазначеного договору про внесення змін передбачалося право кредитора про дострокове стягнення заборгованості з розписом способу застосування цього права. Крім того, 08 липня 2009 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 до договору поруки. Даним договором про внесення змін були внесені зміни до договору поруки у зв'язку зі змінами до кредитного договору. 08 липня 2009 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 до договору поруки 2. Даним договором про внесення змін були внесені зміни до договору поруки 2 у зв'язку зі змінами до кредитного договору. Однак, відповідач всупереч умовам кредитного договору та діючому законодавству, взяті на себе зобов'язання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати, чим порушив умови кредитного договору, ст.ст. 525, 526, 536, 599, 1048, 1050 Цивільного кодексу України та права кредитора на вчасне отримання частини наданих кредитних коштів та процентів за надання кредитних коштів. Станом на 02 березня 2016 року заборгованість за кредитним договором складає: 121 395,17 доларів США (еквівалент 3 288 016,02 гривні), яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 93 157,53 доларів США (еквівалент - 2 523 193,03 гривні); сума заборгованості за відсотками - 16 186,21 долар США (еквівалент 438 407,15 гривень); розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8 386,60 доларів США (еквівалент - 227 153,00 гривень); розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 664,83 доларів США (еквівалент 99 262,83 гривні). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, підтримує позов у повному обсязі, просить задовольнити вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі, за умовами якого кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. статті 1 договору, надання кредиту здійснюється окремими частинами в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього договору встановлюється в розмірі 90 000,00 доларів США та який буде змінюватись на умовах, передбачених п. 1.1.2. цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,00 проценті річних, а також комісій, в розмірі та в порядку, визначених цим договором. 14 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, за умовами якого сторонами було погоджено змінити розмір процентів за користування кредитом з 15 березня 2008 року на 9,90 % процентів річних. 30 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, відповідно до якої у зв'язку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, сторони домовились з 17 листопада 2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 10,9 процентів річних. 03 березня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, за умовами якого встановлено ліміт кредитування за договором кредиту на рівні досягнутого розміру заборгованості за договором кредиту на день укладення цього договору, а саме: 109 593,76 долари США 76 центів та встановлено графік погашення заборгованості за кредитом, починаючи з липня 2009 року. 08 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу та збільшити термін кредитування, який станом на 08 липня 2009 року становить 109 583,00 долари США 00 центів та в зв'язку із цим внести відповідні зміни до тексту кредиту. 20 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, та в зв'язку із цим внести відповідні зміни до тексту договору кредиту, а саме: погашення залишку кредитної заборгованості здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, згідно з графіком. 24 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 3 до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, за умовами якого було встановлено, що погашення залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати укладання цього договору про внесення змін, здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, згідно з Графіком погашення кредиту, який є Додатком № 1 до цього договору про внесення змін. Сплата чергових щомісячних процентів, що нараховуватимуться в період з 24 жовтня 2012 року по 10 січня 2013 року, здійснюється наступним чином: сплата нарахованих процентів здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором, в сумі не менше, ніж 100% від суми нарахованих процентів; сплата чергових щомісячних процентів за користування кредитом здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором кредиту. У разі, якщо день сплати процентів припадає на неробочий (святковий або вихідний) день кредитора, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих, але не сплачених процентів в перший за ним робочий день кредитора. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Так, в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі з боку позичальника [PERSON], 13 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 04/П-431. Крім того, 13 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 04/П-432. В подальшому, у зв'язку із внесенням змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, 08 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 2 до договору поруки № 04/П-431 від 13 червня 2007 року, за умовами якого сторони домовилися викласти п. 1.2.1 договору в наступній редакції: «1.2.1. повернення позичальником кредиту, отриманого за договором кредиту, в розмірі 123149 доларів США 00 центів, з порядком погашення згідно з умовами, визначеними договором кредиту та кінцевим терміном погашення кредиту до 12 червня 2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту». Аналогічного змісту договір про внесення змін № 2 до договору поруки № 04/П/432 від 13 червня 2007 року було укладено 08 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] 08 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON]було укладено договір про внесення змін № 2 до договору поруки № 04/П-432 від 13 червня 2007 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 3.3.4., 3.3.5. п. 3.3. статті 3 договору про надання відновлювальної кредитної лінії, позичальник зобов'язаний: сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та комісії в порядку, визначеному п.п. 2.5., 2.6. цього договору; своєчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеному в п. 1.1. цього договору. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 4.2. статті 4 договору про надання відновлювальної кредитної лінії, у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів за користування кредитом, визначених п. 2.5. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.11.3., 3.2.5., 4.4., 5.4., позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі одного процента від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитором були виконані умови кредитного договору в частині надання позичальнику кредитних коштів, в той час, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальником були порушені умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 02 березня 2016 року заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року складає: 121 395,17 доларів США (еквівалент 3 288 016,02 гривні), яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 93 157,53 доларів США (еквівалент - 2 523 193,03 гривні); сума заборгованості за відсотками - 16 186,21 долар США (еквівалент 438 407,15 гривень); розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8 386,60 доларів США (еквівалент - 227 153,00 гривень); розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3 664,83 доларів США (еквівалент 99 262,83 гривні). Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до п. 6 договору про внесення змін № 3 до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 380/701/07-Пі від 13 червня 2007 року, сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, щонайменше на три календарні місяці, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник, в свою чергу, зобов'язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 60 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Як вбачається з матеріалів справи, 09 червня 2016 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги кредитора про дострокове повернення заборгованості за договором кредиту. В той же час, вказані вимоги були залишені поза увагою відповідачів та заборгованість за договором погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору кредиту в частині сплати кредитів та відсотків за користування кредитними коштами, солідарну відповідальність позичальника та поручителяів а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 16 440,08 гривень з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved