Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи також не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, що на думку суду не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 23.05.2012 року на 17 км автодороги Севастополь-Інкерман сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та який на праві власності належить [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахованого у СК «Княжя ВІГ» (страховий поліс серія АВ №1900374). Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2012 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст. 214 КПК України, було внесено старшим слідчим відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку СУ УМВС України в м. Севастополі підполковником міліції [PERSON] за №12012140000000230. 29.09.2013 року слідчим, розглянувши вищевказані матеріали досудового розслідування, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 286 КК України. Проте, відповідно до листа Прокуратури міста Севастополя (вих. №04/2-822-13 (4926) від 10.12.2013 року) зазначена постанова про закриття кримінального провадження скасована та матеріали провадження направлені до СУ УМВС України в м. Севастополі для організації досудового розслідування і згідно листа Управління МВС України в м.Севастополі (вих. №5/Б-2 від 30.01.2014 року), кримінальне провадження №12012140000000230 знаходиться у провадженні старшого слідчого відділу СУ УМВС України в м. Севастополі. Однак, після анексії півострова Крим, відомості щодо відкритого кримінального провадження повністю відсутні, вчинені дії щодо встановлення стадії, на якій знаходиться кримінальне провадження, яким органом здійснюється його розслідування та рішень, що прийняті уповноваженими особами не призвели до жодного результату. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підслідність кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованій території, визначається Генеральною прокуратурою України. Матеріали досудового розслідування щодо злочинів, кримінальні провадження щодо яких знаходяться на стадії досудового слідства, повинні бути передані органам досудового слідства, визначеним Генеральною прокуратурою України. Всупереч даній вказівці Закону, кримінальне провадження за №12012140000000230 від 26.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, до іншого органу досудового розслідування не було направлено. Так, відповідно до листа Генеральної прокуратури України, від 13.10.2014 року №26-р-14, позивачу рекомендовано повторно звернутися до органів досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, Листом від 24.02.2015 року №26/1-33530-15 Генеральна прокуратура України повідомила [PERSON] про визначення підслідності, зазначивши, що підслідність даного кримінального правопорушення визначена за Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, на підставі чого, 14.04.2015 року останній звернувся з відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Дніпропетровського РВ УМВС України у Дніпропетровській області, вказавши, що є потерпілим, оскільки кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 286 КК України, йому завдана матеріальна шкода у розмірі 70\~855,73 грн., що підтверджується «Висновком експертного дослідження автотоварознавця №56/12А про визначення матеріальної шкоди завданої власнику КТС від 07.07.2012 року». Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Також, стаття 36 Закону визначає порядок прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та його виплати, а саме страховик,

Outcome: partial