Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.06.2013 року ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 31800 грн. зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифам и банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 06.06.2017 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 68883,89 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати. У даній справі 25.09.2017 року було відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 20.11.2017 року. У зв'язку з неявкою відповідача 20.11.2017 року розгляд справи було відкладено на 09.02.2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, судовий виклик якому направлявся за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не з'явився. Відповідачем відзив на позов не подано. З огляду на згоду позивача, на підставі ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено про проведення заочного розгляду. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 27.06.2013 року між сторонами, шляхом оформлення й підписання Заяви №005-18403-270613 про приєднання до Умов банківського обслуговування, укладено договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 31800 грн. Вказані обставини підтверджуються копією заяви. З наведеного вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст.ст. 207, 526, 527, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно зазначених положень закону кредитний договір укладається лише у письмовій формі і підписується сторонами. Відповідач, боржник за договором, зобов'язаний добросовісно виконувати свої обов'язки та повернути заборгованість по тілу кредиту, сплатити відсотки за користування. Відповідно до розділу 2.4-2.5. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, договір укладається в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобов'язаний надати клієнту під підпис. Емітент зобов'язаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку. Емітент зобов'язаний забезпечити наявність у договорі таких умов: тип спеціального платіжного засобу; види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використанням спеціального платіжного засобу, правила та максимальний строк їх виконання; порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або не знижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування клієнта, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо); тарифи банку на обслуговування операцій з використанням спеціального платіжного засобу на момент укладення договору та порядок повідомлення клієнта про їх зміну; ліміти та/або обмеження за операціями з використанням спеціального платіжного засобу або платіжних додатків, реалізованих у спеціальному платіжному засобі (за наявності); право клієнта на одержання виписок про рух коштів за його рахунком та порядок їх отримання; порядок забезпечення емітентом та клієнтом безпеки під час користування спеціальним платіжним засобом; порядок розгляду спорів; відповідальність емітента та клієнта тощо. З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 06.06.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 68883,89 грн. З яких: 37844,07 грн.- прострочене тіло кредиту, 31039,82 грн. - проценти за користування кредитними коштами. Будь-яких доказі на спростування заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 37844,07 грн., суду не надано. Розрахунки щодо нарахування процентів в сумі 31039,82 грн. за користування кредитом позивачем проведені відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (а.с. 7 зв бік), що підписані відповідачем та є складовою частиною договору між сторонами. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У зв'язку з викладеним відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит та сплатити відсотки у розмірах визначених договором. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач неодноразово викликався до суду шляхом направлення судових викликів за зареєстрованим місцем проживання, але з незалежних від суду причин копії позову не отримав, до суду не з'явився та відзив на позов не подав. З наведеного вбачається, що доведений позивачем розмір заборгованості відповідача станом на 06.06.2017 року становить 68883,89 грн., яка складається з боргу з повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитним лімітом. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача наведену заборгованість в розмірі 68883,89 грн. У зв'язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved