Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позовній заяві зазначив, що 3 січня 2013 року в смт. Буштино [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти на загальну суму 4500 Євро, про що в присутності свідків було складено розписку. За умовами позики вона є безвідсотковою. Відповідач повернув 600 Євро і останній платіж було здійснено 1 грудня 2018 року. Станом на дату звернення з позовом у суд заборгованість позичальника по кредиту становить 4007,70 Євро, з яких 3900 Євро - заборгованість по позиці, 107,70 Євро - 3% за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 01.12.2018 року по 01.11.2019 року Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 4007,70 Євро. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що факту передачі грошей позивачу по розписці не було, так як була крадіжка в позивача. Розрахунки були проведені до 2015 року в загальному розмірі 49500 гривень. Те, що розписка була дійсно укладено між [PERSON] та [PERSON] не заперечує. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а тому просить застосувати строк позовної давності. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки від 3 січня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 4500 Євро строком до 3 січня 2015 року. Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 8 серпня 2020 року, посвідчених та зареєстрованих приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. в реєстрі за №1782 та №1783 останні підтвердили той факт, що 14 червня 2016 року та 8 грудня 2018 року вони бачили розрахунки [PERSON] перед [PERSON] , які проводилися у гривнях по 10000 гривень. Всього в їх присутності [PERSON] передав [PERSON] 20000 гривень. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення суми позики є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми позики та сплати процентів. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору позики від 03.01.2014 року відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання по договору позики і його заборгованість перед [PERSON] за вказаним договором позики становить 4007,70 Євро. з яких 3900 Євро - заборгованість по позиці, 107,70 Євро - 3% за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 01.12.2018 року по 01.11.2019 року. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 8 серпня 2020 року були проведені розрахунки позивачу [PERSON] по позиці 14 червня 2016 року та 8 грудня 2018 року, суд вражає, що в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний, а тому позивачем не було пропущено строку позовної давності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в межах заявлених позовних вимог слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 4007,70 Євро заборгованості за договором позикивід 3 січня 2014 року. Судові витрати в частині сплаченого судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved