Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач у квітні 2018 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з [PERSON] 05.10.2007 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №1110, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №073061, видане Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05.10.2007 року. За час проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який залишився проживати з відповідачем. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майновий спір між сторонами відсутній. Ведення спільного господарства та сумісне проживання неможливе. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Як встановлено матеріалами справи, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05.10.2007 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №1110, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №073061, видане Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05.10.2007 року (а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджує копія свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №101561, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 22.01.2008 року (а. с. 5). Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сімєю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved