Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 695 009,36 грн. та понесені ними судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так зясовано, що 23 вересня 2008 року був укладений кредитний договір №030/09.08/71-552К між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк та [PERSON], згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 31 500,00 доларів США, на строк з 23 вересня 2008 року по 22 вересня 2033 року, включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ Дельта Банк було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Крім того, 15.06.2012 року між ПАТ Дельта банк та ПАТ Альфа Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищевказаних угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №030/09.08/71-552К від 23.09.2008 року, укладеного між ВАТ Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Сведбанк та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~ В порушення зазначених норм та умов Договору відповідач зобовязання свої належним чином не виконує, тому станом на 01.01.2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 695 009,36 грн., з них : за кредитом-421473, 96 грн., по відсотках- 158269, 94 грн., пеня- 115 265, 46 грн. розрахунок якої додається (а.с. 24). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 654 грн. судового збору.

Outcome: approved