Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 21.04.2015 № 79/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 29 квітня 2009 року чоловіка [PERSON], до зняття арештів з усього майна спадкодавця. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року по справі № 322/452/15-ц, яке набрало законної сили 27.05.2015, було знято арешт із земельної ділянки, площею 6,00 гектарів, розташованої на території Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЗП № 056928, виданого головою Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області 31 березня 2000 року, який зареєстровано в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 19073. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої установлені ці обставини. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року по справі № 322/452/15-ц, яке набрало законної сили 27.05.2015, встановлено такі обставини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,00 гектарів, розташовану на території Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ЗП № 056928, виданим головою Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області 31 березня 2000 року. Як вбачається із повідомлення відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області від 12 травня 2015 року № 1707 на виконанні у відділі перебували два виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на користь Асоціації пайовиків «Самійлівка» збитків, у сумі 850 грн. та 1170 грн. На даний час вказані провадження не збереглися, так як були знищені за терміном зберігання. Станом на 12 травня 2015 року виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON], на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області не знаходяться. Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Асоціація пайовиків «Самійлівка» 31 березня 2006 року припинена, номер запису про припинення 10901110002000070. Таким чином, вищенаведені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Інформація щодо відсутності виконавчих проваджень відносно [PERSON] станом на 07.07.2015 також підтверджена листом відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області від 07.07.2015 № 2673. Отже, на момент розгляду даної справи відсутні докази обґрунтованості накладення арешту на майно [PERSON] Частиною пятою статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині вимог про зняття арешту з майна [PERSON] Позовні вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 28.05.2004 за № 19073 про арешт майна [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки дане питання не відноситься до компетенції суду. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial