Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

позивач уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути із [PERSON] на її користь кошти в розмірі 117090 грн. за договором позики від 12.12.2014 року, кошти в розмірі 52040 грн. за договором позики від 29.04.2014 року, кошти в розмірі 50699,97 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення та кошти в розмірі 9027 грн. три проценти річних від простроченої суми, а всього 228856, 97 грн., а також просить стягнути понесені нею судові витрати, посилаючись на те, що 12.12.2014 року [PERSON] позичила у неї кошти в сумі 4500 доларів США на свої власні потреби. Даний факт підтверджується письмовою розпискою відповідача, написаною нею власноручно 12.12.2014 року. [PERSON] запевнила її, що кошти поверне до 01.02.2015 року. Крім того 29.04.2014 року [PERSON] позичила у неї кошти в сумі 4000 доларів США на свої потреби. Даний факт також підтверджується письмовою розпискою відповідача, написаною нею власноручно 29.04.2014 року. Відповідач також запевнила її, що кошти поверне при першій вимозі. Однак повернула тільки 2000 доларів США. Згідно довідки Національного Банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти долара США становить: 100 доларів США 2602 грн.. А тому вона вважає, що відповідачка [PERSON] заборгувала їй за договором позики від 12.12.2014 року з розрахунку (4500 доларів США х2602 грн.) = 117090 грн., за договором позики від 29.04.2014 року з розрахунку (4000 доларів США 2000 доларів США х 2602 грн.) = 52040 грн. Вона звернулася до відповідача [PERSON] з проханням повернути борг, а також надіслала через відділення пошти звернення-вимогу про повернення боргу. Проте на сьогоднішній день відповідач позичені кошти не повертає, уникає зустрічі. Дані обставини і змушують її звернутися до суду з даним позовом. Та з врахуванням норм діючого законодавства просить суд стягнути з відповідача крім всієї суми боргу за договорами позики суму з урахуванням встановленого індексу інфляціі за весь час прострочення, що відповідно до розрахунку становить 50699,97 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми, що відповідно до розрахунку становить 9027 грн.. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявилася, заяви про розгляд даної справи у її відсутності до суду не надіслала. Про день, час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошенням в газеті «Черкаський край» від 01.11.2017 року, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявилася без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши позивача, яка не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення, а також вивчивши письмові докази, вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Відповідно до ст. 3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 4500 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою від 12.12.2014 року (а.с.7). Згідно даної розписки відповідач [PERSON] мала повернути позичені кошти до 01.02.2015 року. Однак, у зазначений в розписці строк, [PERSON] кошти не повернула. Крім того [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою від 29.04.2014 року (а.с.7). Згідно даної розписки відповідач [PERSON] мала повернути позичені кошти при першій вимозі. Однак із позиченої суми коштів повернула позивачу [PERSON] 2000 доларів США. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідно на день платежу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Згідно відомостей НБУ станом на 22.06.2017 року (а.с.8) офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США складає: 100 доларів США = 2602 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязана повернути позивачу [PERSON] за договором позики від 12.12.2014 року з розрахунку (4500 доларів США х 2602 грн.) = 117090 грн., за договором позики від 29.04.2014 року з розрахунку (4000 доларів США 2000 доларів США х 2602 грн.) = 52040 грн. Судом встановлено, що позивач намагалася вирішити даний спір в позасудовому порядку. Направивши через поштове відділення звернення- вимогу до відповідача про повернення боргу 26.09.2017 року (а.с.10). Однак дана вимога залишилась по за увагою відповідача. Відповідно до вимог ст.625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 50699,97 грн. та три проценти річних від простроченої суми 9027 грн. за період часу з грудня 2015 року по серпень 2017 року відповідно до розрахунків (а.с.3-4) та індексів інфляції (а.с.9) підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 117090 грн. за договором позики від 12.12.2014 року, кошти в розмірі 52040 грн. за договором позики від 29.04.2014 року, кошти в розмірі 50699,97 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення та кошти в розмірі 9027 грн. три проценти річних від простроченої суми , а всього 228856, 97 грн. А також суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати 450 грн. по оплаті правової допомоги (а.с.11-12), 112 грн. по оплаті повідомлення про виклик відповідача до суду (а.с.35) та 2288,57 грн. по оплаті судового збору (а.с.1, 22-23). На підставі ст.525, 526, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року та

Outcome: approved