Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач у жовтні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 03.01.2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 300,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачкою договірні зобов'язання не виконані в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 31.08.2017 р. становить 55 287,72 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 1 980,63 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 45 904,36 грн., заборгованості по пені - 4 293,79 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2 608,94 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою суду від 28.11.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 30.05.2018 р. розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05 червня 2018 р. до суду надійшла заява відповідачки [PERSON], в якій просила застосувати до позовних вимог положення ст.ст. 257, 258 ЦК України, а саме: строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 300,00 грн. з терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % на рік (ас. 5). Як вказає позивач, Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за відповідачкоюм утворилась заборгованість яка станом на 31.08.2017 р. становить 55 287,72 грн. та складається з заборгованості по кредиту - 1 980,63 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 45 904,36 грн., заборгованості по пені - 4 293,79 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2 608,94 грн. (ас. 3-4). Згідно пункту 2.1.1.2.11 Умов і правил надання банківських послуг, карта діє до останнього місяця, зазначеного на лицевій стороні карти. включно. Крім того, відповідно до пункту 2.1.1.2.12 Умов і правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії строк дії карти пролонгується Банком на новий строк, за відповідним звернення клієнта до Банку, відповідно до діючих тарифів . Суд вважає, що Банк звернувся до суду з пропущенням строку позовної давності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки боржником була отримана нова картка. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (ас. 3-4) факт прострочення погашення відповідачкою чергового платежу, в тому числі, відсотків, має місце у липні 2012 р., у зв'язку з чим, відлік позовної давності щодо права банку на звернення до суду почався саме з вказаного вище періоду. Крім того, відповідно до вказаного вище Розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідачкою [PERSON] здійснений 02.11.2013 р. в сумі 2 000 грн., при цьому, позов поданий до суду у жовтні 2017 р. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав за порушенням строку позовної давності, встановленого положенням ст.ст. 257, 258 ЦК України, що є підставою для відмови у позові. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 257-266, 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: dismissed