Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що за договором купівлі продажу укладеним 12.12.2012 р. між Управлінням майна Комунальної власності [PERSON] міської ради та відповідачем [PERSON] міським обєднанням громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17/ «Подія-2011», за умовами якого останній купив гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 17/1. За договором купівлі продажу житлового приміщення, укладеним 16.07.2013 р. вона купила у відповідача [PERSON] міського обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія 2011» житлове приміщення під номером 5, що знаходиться в м. Суми, вул. Супруна, 17/1, яке складається з двох житлових кімнат площею 18,8 кв.м. та 16,5 кв.м. загальною площею 35,3 кв.м. В подальшому вона отримала дозвіл на проведення реконструкції кімнат у однокімнатну квартиру. На даний час вона є власником однокімнатної квартири загальною площею 35,1 кв.м. житловою площею 16,7 кв.м., розташованої на першому поверсі в будинку за адресою: [ADDRESS]. З плану поверхів будинку № 17/1 по вул. Супруна в м. Суми, прохід до її квартири здійснюється по коридору загального користування 1 площею 10,9 кв.м. 02.10.2015 р. між відповідачами [PERSON] міським обєднанням громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» в особі голови [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], за умовами якого відповідач [PERSON] купила квартиру № 4, розташовану на першому поверсі будинку по вул. Супруна, 17/1 в м. Суми, загальною площею 63,1 кв.м. житловою площею 30,8 кв.м. Вказана квартира розташована поруч з її квартирою. З вказаного договору купівлі продажу вбачається, що до складу квартири відповідача [PERSON] входить коридор загальний 2,4 кв.м., який був утворений за рахунок коридору загального користування 1-10,9 кв.м. шляхом відділення його частини встановлення цегляної перегородки дверима на відстані 1,19 м. від кінця коридору та приєднання до складу квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу. Цегляна перегородка з дверима призводить до зменшення довжини та площі коридору загального користування. Перегородка встановлена таким чином, що вона примикає до вхідних дверей належної їй квартири, які відчиняються в бік коридору, що перешкоджає їй при відкритті своїх дверей. Згоди на зведення спірної перегородки вона не давала. Вважає, що спірний договір купівлі продажу між відповідачами [PERSON] міським обєднанням громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» в особі голови [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати недійсним в частині купівлі відповідачкою коридору загального 8 площею 2,4 кв.м., оскільки згідно протоколу загальних зборів [PERSON] міського обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17/1 «Подія-2011» було надано дозвіл на право купівлі продажу приміщень № 41, 42, 43 на першому поверсі загальною площею 63,1 кв.м. [PERSON] по балансовій вартості, тобто право на купівлю продажу частини коридору загального користування 1-10,9 кв.м. загальні збори не давали. Тобто загальні збори надали дозвіл на право купівлі продажу приміщень № 41, 42, 43 [PERSON], договір купівлі продажу був укладений з її свекрухою відповідачем [PERSON] на квартиру № 4, яка була створена за рахунок проведення реконструкції приміщень № 41, 42, 43 та приєднання до неї частини коридору загального користування 1 площею 2,4 кв.м. Вважає, що договір купівлі продажу повинен бути визнаний недійсним в частині продажу відповідачу [PERSON] коридору 8-2,4 кв.м., що становив частину коридору 1-10,9 кв.м., оскільки при його укладенні представник відповідача СМОГ «Подія-2011» [PERSON] не мав повноважень на продаж цього коридору, бо не мав відповідної згоди загальних зборів на його відчуження. Просить суд: визнати недійсним договір купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладений 02.10.2015 р. між [PERSON] міським обєднанням громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17/1 «Подія-2011» в особі голови [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] в частині продажу коридору загального користування, площею 2,4 кв.м.; зобовязати [PERSON] міське обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] коридором загального користування 1-10,9 кв.м. на першому поверсі житлового будинку № 17/1 по вул. Супруна в м. Суми, шляхом знесення (демонтажу) цегляної перегородки з дверима, встановленої в кінці коридору поруч з вхідними дверима до квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача СМОГ «Подія-2011» - [PERSON] проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позову заперечував. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу гуртожитку від 20.12.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Управління майна комунальної власності [PERSON] міської ради в особі начальника управління [PERSON] передало у власність [PERSON] міському обєднанню громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» в особі голови обєднання [PERSON] гуртожиток площею 3405,2 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 17/1 на земельній ділянці [PERSON] міської ради /а.с.5-7/. За договором купівлі продажу житлового приміщення від 16.07.2013 р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] позивач [PERSON] купила у відповідача [PERSON] міського обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» в особі голови обєднання [PERSON] житлове приміщення під номером 5, що знаходиться в м. Суми, вул. Супруна, 17/1, яке складається з двох житлових кімнат площею 18,8 кв.м. та 16,5 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м. /а.с.8-9/. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер 13381235 виданого 25.11.2013 р. реєстраційною службою [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] міської ради позивач [PERSON] є власником однокімнатної квартири загальною площею 35,1 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., розташованої на 1-му поверсі в будинку за адресою: [ADDRESS] та в подальшому отримала дозвіл на проведення реконструкції кімнат у однокімнатну квартиру /а.с.10-16/. З плану поверхів будинку № 17/1 по вул. Супруна м. Суми, прохід до квартири позивача [PERSON] здійснюється по коридору загального користування 1 площею 10,9 кв.м. /а.с.12/. Згідно договору купівлі продажу квартири від 02.10.2015 р. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відповідач [PERSON] купила у відповідача [PERSON] міського обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17 «Подія-2011» в особі голови обєднання [PERSON] квартиру на першому поверсі під номером 4 в гуртожитку під номером 17/1 по вул. Супруна в м. Суми, Сумської області /а.с.126-127/. Як вбачається з вказаного договору купівлі продажу від 02.10.2015 р. до складу квартири відповідача [PERSON] входить у тому числі і коридор, загальною площею 2,4 кв.м. Вказаний коридор був утворений за рахунок коридору загального користування 1-10,9 кв.м. шляхом відділення його частини встановлення цегляної перегородки з дверима на відстані 1,19 м. від кінця коридору та приєднання до складу квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~ \~\~статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку представляє. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Представник відповідача надав протокол загальних зборів [PERSON] міського обєднання громадян мешканців гуртожитку по вул. Супруна, 17/1 «Подія-2011» 18.12.2012 р., з якого вбачається, що надається дозвіл на право купівлі продажу приміщень № 41, 42, 43 на 1- му поверсі загальною площею 63,1 кв.м. [PERSON] по балансовій вартості. Під час проведення реконструкції вище зазначених приміщень у двокімнатну квартиру № 4 до її складу за рахунок частини коридору 1-10,9 кв.м. був приєднаний коридор площею 8-2,4 кв.м. Загальні збори давали дозвіл на право купівлі продажу приміщень № 41, 42, 43 [PERSON], договір купівлі продажу був укладений з її свекрухою відповідачем [PERSON] на квартиру № 4, яка була створена за рахунок проведення реконструкції приміщень № 41, 42, 43 та приєднання до неї частини коридору загального користування 1 площею 2,4 кв.м. У відповідності до п. 5,6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 09.11.2009 року, та статтею 217 ЦК України передбачено, що правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною другою статті 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до Висновку судової будівельно технічної експертизи № 895 від 04.08.2016 р. при облаштуванні за рахунок коридору загального користування, що позначений на плані поверхів (поверх 1 літер «А») під № 1, площею 10,9 кв.м. в житловому будинку № 17/1 по вул. Супруна, м. Суми, коридору, що на даний час входить до складу квартири [ADDRESS] (зображений в технічному паспорті на квартиру під № 8, площею 2,06 кв.м. та має лінійні розміри 1,02 х 2,02 м.) не відповідає п. 2.13 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». п. 5.9, 5.11, 5.12, 5.16, 5.28 ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека обєктів будівництва». При встановленні цегляної перегородки з дверима на відстані 1,19 м. від кінця коридору загального користування, що позначений на плані поверхів (поверх 1 літер «А») під № 1, площею 10,9 кв.м. в житловому будинку № 17/1 по вул. Супруна, м. Суми порушені п. 2.13, 5.30, 5.31 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», п. 5.9, 5.11, 5.12, 5.16, 5.28 ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека обєктів будівництва» /а.с.216-234/. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Таким чином відповідач [PERSON] незаконно здійснив будівництво перегородки в коридорі загального користування, бо порушив права позивача позбавив її можливості нормально відчиняти вхідні двері квартири та перекрив доступ до електричного лічильника її квартири. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів позивача в суді становить 05 год. 00 хв., з яких: 10 хв. у судовому засіданні від 02.02.2016 р.; 20 хв. у судовому засіданні від 04.03.2016 р.; 46 хв. у судовому засіданні від 22.04.2016 р.; 06 хв. у судовому засіданні від 21.06.2016 р.; 02 год. 11 хв. у судовому засіданні від 17.10.2016 р.; 50 хв. у судовому засіданні від 07.11.2016 р. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата становить 1378 грн. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брала участь у справі граничний розмір на правову допомогу становить 2756 грн. (1378х40:100 = 551,20 х 5 = 2756). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved