Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

позов мотивований тим, що 25.10.2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис, реєстровий № 9931, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 21.06.2007 року в сумі, еквівалентній 2 178 622,19 грн. за період з 21.06.2007 року по 13.06.2017 року. На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, в межах якого на майно позивача накладено арешт. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки вимоги стягувача є неправомірними, існує спір з приводу заборгованості, крім того, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису, вимоги Закону України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Позивач [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. від 25.10.2017 року за реєстр. № 9931 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 21.06.2007 року в розмірі 2 178 622,19 грн. Судом вчинені наступні процесуальні дії. 26.07.2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у даній справі (а.с. 16). Ухвалою суду від 30.07.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення ним 25.10.2017 року виконавчого напису (а.с. 19). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лещенко С.В. позов підтримала. Суду пояснила, що нотаріус не дотримався вимог закону при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, оскільки стягувач не надав доказів, що сума боргу - 2 178 622,19 грн. є безспірною, не надав доказів отримання [PERSON] повідомлення про заборгованість, про намір стягнути борг в позасудовому порядку. Зауважила, що за цим самим кредитним договором борг стягнутий на підставі судового рішення від 02.04.2014 року. Рішення суду вона виконала добровільно і боргу за кредитним договором від 21.06.2007 року вона взагалі не має. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріусом, чим порушив вимоги Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. та представник Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання повторно не з`явились з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно, письмових пояснень не подавали, із заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертались. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.06.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір №SAMDN3000014455622 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, за яким наданий кредит в сумі 3 000 доларів США. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. 25.10.2017 року до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Балашов О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] боргу за договором від 21.06.2007 року за період з 21.06.2007 року по 13.06.2017 року (3 645 днів) в загальній сумі 83 568, 17 доларів США, що еквівалентно станом на 13.06.2017 року 2 178 622, 19 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2014 року у справі № 127/3016/14-ц було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN3000014455622 від 21.06.2007 року в розмірі 41 882,88 грн., з яких: 21 114,78 грн. - заборгованість за кредитом, 18 297,49 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 1970,61 грн. - процентна складова, а також судовий збір в розмірі 418,82 грн. (а.с. 42). Відомостей про відкриття виконавчого провадження за цим рішенням в матеріалах справи немає. 25.10.2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис за реєстр. № 9931, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №SAMDN3000014455622 від 21.06.2007 року за період з 21.06.2007 року по 13.06.2017 року в загальній сумі 83 568,17 доларів США, що еквівалентно станом на 13.06.2017 року 2 178 622, 19 грн. Вказана сума боргу складається з: заборгованості за тілом кредиту - 22 112,65 доларів США, заборгованості за відсотками - 57 457,82 доларів США, заборгованості по штрафам (фіксована частина) в розмірі 19,18 доларів США, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 978,52 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису - 1 800 грн. Згідно матеріалів, що надані суду приватним нотаріусом Завалієвим А.А., підставою для вчинення виконавчого напису стала заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.10.2017 року. До заяви додано копію кредитного договору, засвідчену виписку з особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення, довіреність представника, копію паспорта представника. Виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання. Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 15.01.2018 року № 55481894 при виконанні оскаржуваного позивачем виконавчого напису було накладено арешт на майно, що належить боржнику. Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м.Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 21.09.2019 року у виконавчому провадженні № 55481894 з виконання оскаржуваного виконавчого напису, вказаний напис був повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно оглянутої в судовому засіданні нотаріальної справи, заведеної приватним нотаріусом Завалієвим А.А. при вчиненні виконавчого напису, на підтвердження розміру боргового зобов`язання позивача перед банком надана виписка з рахунку боржника. Разом з тим, сума заборгованості, що стягнута на підставі оскаржуваного виконавчого напису є спірною і не визнається боржником [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 02.04.2014 року вже стягнута заборгованість за кредитним договором №SAMDN3000014455622 від 21.06.2007 року станом на 11.12.2013 року в сумі 41 882,88 грн. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, вказане рішення позивач виконала добровільно, до примусового виконання воно не пред`являлось. Боргу за кредитним договором від 21.06.2007 року вона не має. Нотаріус не врахував дану обставину, а стягнув заборгованість за період з 21.06.2007 року до 13.06.2017 року, що перевищує трирічний строк позовної давності і суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, з моменту пред`явлення дострокової вимоги про стягнення боргу по кредитному договору АТ КБ «ПриватБанк» втратило можливість нараховувати проценти за договором. Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги банку. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, про наявність судового рішення. Крім того, представник банку надав нотаріусу копію договору від 21.06.2007 року, проте відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди. Угода від 21.06.2007 року не була нотаріально посвідченою, тому у ПАТ КБ «ПриватБанк» були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2 та враховує Ухвалу ВП ВС від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 щодо застосування редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, при вирішенні спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи наведені обставини і те, що в матеріалах нотаріальної справи відсутні докази про отримання боржником повідомлення про наявність боргу, докази щодо безспірності вказаної суми, а також враховуючи те, що виконавчий напис вчинений на підставі угоди, яка не була посвідчена нотаріусом, борг стягнути й за період, що перевищує трирічний строк позовної давності, враховуючи наявність судового рішення від 02.04.2014 року в справі № 127/3016/14-ц про стягнення боргу з [PERSON] за тим самим кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 25.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстр.№ 9931. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: сплачений згідно квитанції від 14.07.2021 року судовий збір в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви (а.с. 8).

Outcome: approved