Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10.06.2006 р. уклала з відповідачем договір позики на суму 30000 доларів США. У звязку з неналежним виконанням зобовязань відповідачем за її позовом рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.12.2011 р. стягнуто з [PERSON] 115412,80 грн. боргу 1278,08 грн. судових витрат, а всього 116690,88 грн. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, яке виконано частково на суму 7785,42 грн. З відповідача стягнуто 11513,23 грн., але ця сума не розподілена, а тому залишок заборгованості становить 105177,65 грн. У звязку з зміною курсу гривні по відношенню до долару, стягнута рішенням суду знецінилась у 4 рази. На підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% із непогашеної суми боргу за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2018 р., що складає 105177,65х3%х6=18931,98 грн. та інфляційні збитки за 2012 -2017 роки у сумі 138555,43 грн.; судовий збір у розмірі 1574,88 грн., а всього 159062,29 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представники не прибули. Представник позивача [PERSON] подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] відзив не надала, у судове засідання повторно не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце засідання відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою представника позивача суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 07.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.12.2011 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 115 412,80 грн. боргу та 1278,08 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат, а всього 116690,88 грн. (а.с. 6). 30.06.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47979713, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду виконавчого листа № 2-3439/2011. Згідно листа Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15.01.2018 р. №419/1132 станом на 12.01.2018 стягнуто з [PERSON] та перераховано на рахунки стягувача 11513,23 грн., залишок заборгованості 105177,65 грн. (а.с. 6). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, та відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Наслідки порушення договору позичальником визначено ст. 1050 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки зобов'язання в повному обсязі не було виконано, кошти позивачу не повернуті, відповідач несе відповідальність відповідно умов договору позики, у зв'язку з несвоєчасним поверненням отриманих коштів (ст. 549 ЦК України). Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також проценти, розмір яких встановлений договором за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України. Позивачем надано розрахунок сум, які просить стягнути з відповідача за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2018 р.: 3% річних із непогашеної суми боргу 105177,65х3%х6=18931,98 грн.; інфляційні збитки відповідно до індексів інфляції за 2012-2017 роки, виходячи з боргу 105177,65 грн. та офіційних індексів інфляції, що за його підрахунком становить 138555,43 грн. Суд часткового погоджується з наведеними розрахунками виходячи з наступного. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.12.2011 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у розмірі 115 412,80 грн., тобто зазначена сума є невиконаним грошовим зобовязанням без урахування судового збору (а.с. 6). Під час виконавчого провадження рішення суду виконано на 11513,23 грн., тому залишок невиконаного грошового зобовязання становить 103899,57 грн. Розрахунок 3 % річних за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р. судом здійснюється за формулою 103899,57 грн. х 3% х 2192 (кількість днів прострочення):100= 18719,00 грн., а не 18931,98 грн. як навів позивач. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції здійснюється судом шляхом множення заборгованості у розмірі 103899,57 грн. на сукупний індекс інфляції за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р. 2,292 та мінус 103899,57 грн., що становить 134 238,25 грн., а не 138 555,43 грн. як просить позивач. Оскільки, відповідач своєчасно не виконала грошове зобовязання, а саме не повернула суму боргу у розмірі 103899,57 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, 3 % річних від простроченої суми за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р. у розмірі 18719 грн. 00 коп., сума інфляційних збитків за період прострочки з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р. у розмірі 134238,25 грн., а всього -152957 грн. 25 коп. З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню. Однією з\~основних засад\~(принцип)\~цивільного судочинства\~є:\~відшкодування судових\~витрат сторони,\~на користь\~якої ухвалене\~судове рішення\~(п.\~12\~ч.\~3\~ст.\~2\~ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1529,58 грн. (152957 грн. 25 коп.х1574,88 грн.:157487,41 грн.).

Outcome: partial