Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «ПРОМЕКОНОМБАНК», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. Представник позивач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій підтримав предявлені вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх у часті та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач постановою правління Національного банку України №552 від 05.09.2014 року «про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРОМЕКОНОМБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.09.2014 року №86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» і призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення процедури ліквідації заступника начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], строком на 1 рік з 08.09.2014 по 08.09.2015 включно. Після чого, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №137 від 04.12.2014 року повноваження уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» передано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування Ґулею [PERSON], якому, під час здійснення процедури ліквідації товариства стало відомо про факт відчуження майна (без дотримання процедур, визначених законодавчими актами, яким врегульовано відносини в сфері гарантування вкладів фізичних осіб), що належить ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» та підлягає включенню до складу ліквідаційної маси банку, а саме - виробничий комплекс ЗБВ з будівлями та спорудами, що знаходяться за адресо: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Партизанське, вул. Леніна, №25-е. Як встановлено судом, зазначений виробничий комплекс ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» набуло у власність наступним чином: -1/100 (одну соту) частину від виробничого комплексу ЗБВ: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Партизанське, вул. Леніна, №25-е на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя №1 від 04.02.2014 року, укладеного з TOB «УНІВЕРСАЛ-2011», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №733; - 99/100 (дев'яності дев'ять сотих) частин від виробничого комплексу ЗБВ: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Партизанське, вул. Леніна, №25-е на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя №2 від 04.02.2014 року, укладеного з TOB «УНІВЕРСАЛ-2011», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №736. У свою чергу, уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» стало відомо про факт укладення між ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» та [PERSON] наступних документів: - Договору купівлі-продажу 1/100 частки виробничого комплексу ЗБВ: будівлі та споруди від 15.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4343; - Договору купівлі-продажу 99/100 частки виробничого комплексу ЗБВ: будівлі та споруди від 15.09.2014 року. Зокрема, Договір з боку ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» підписаний представником за довіреністю - [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]. Відповідно до Витягу з реєстру довіреностей № 28205885 від 19.01.2015 року Довіреність посвідчена 11.09.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №247. Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, вищевказана довіреність позивачем не підписувалася, а [PERSON], не є, та ніколи не був, уповноваженим представником ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» тому, відповідно, не був наділений повноваженням укладати від імені ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» жодних правочинів або ж вчиняти інші юридично значимі дії. У звязку з зазначеними обставинами та з метою належного і своєчасного реагування на вказані обставини 17.02.2015 року ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» звернулося до начальника ГУ МВС України в м. Києві з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Так, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачена особлива процедура реалізації майна банку, щодо якого введено процедуру ліквідації. Частинами 1 та 2 статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачається, що з дня свого призначення уповноважена особа Фонду приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включається будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. Частинами 3 та 4 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси уповноважена особа Фонду розпочинає реалізацію майна банку у порядку, встановленому цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, з метою отримання максимальної виручки у найкоротший строк. Виконавча дирекція Фонду за поданням уповноваженої особи Фонду затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, що включене до ліквідаційної маси. Майно банку (пули активів) може бути реалізоване такими способами: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) на закритих торгах (щодо об'єктів цивільних прав, обмежених в ссороті); 3) шляхом відступлення права вимоги за кредитами іншим установам; 4) шляхом відчуження на організованих місцях продажу (біржах, у торговельних посередників тощо); 5) продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу майна (активів) здійснюється уповноваженою особою Фонду з метою забезпечення його відчудження за найвищою ціною з урахуванням вимог законодавства. Вибраний спосіб затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Таким чином, відчуження майна банку до моменту проведення інвентаризації та оцінки майна банку, формування ліквідаційної маси, затвердження результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси банку, а також до визначення та затвердження способу реалізації майна банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб є неможливим в силу імперативних приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, суд приймає до уваги той факт, що процедура ліквідації позивача була розпочата 08.09.2014 року, а спірне майно відчужене 15.09.2014 року, тобто уповноважена особа Фонду гарантування вкладів а ні фізично, а ні юридично не мала можливості протягом п'яти робочих днів здійснити всі передбачені законом процедури, необхідні для початку реалізації майна ПАТ «КБ «Промекономбанк». Зокрема, результати інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси ПАТ «КБ «Промекономбанк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та способи реалізації майна банку взагалі ще не затверджені. Нормами ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів. Проте Позивач навіть не отримав грошові кошти від продажу виробничого комплексу ЗБВ, у визначених спірними договорами розмірах. Враховуючи вищевказані обставини справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що всупереч чинному законодавству та без відповідних правових підстав між ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу, наслідком яких є незаконне відчуження належного ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» нерухомого майна виробничий комплекс ЗБВ, який має бути включено до ліквідаційної маси та може бути реалізоване виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а за рахунок коштів отриманих внаслідок продажу повинні були бути задоволені вимоги кредиторів ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК». За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Зокрема, зміст спірних договорів купівлі-продажу виробничого комплексу ЗБВ суперечить актам цивільного законодавства, зокрема Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч.1 ст. 51 якого імперативно визначено, що майно банку не може бути відчужене до затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна (будь-які дозволи щодо відчуження спірного нерухомого майна Фондом не надавалися). Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати у необхідний обсяг цивільної дієздатності. Як встановлено судом, особа, якою від імені ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» вчинено спірні правочини купівлі-продажу ([PERSON]С.), не мала та не могла мати необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки фактично довіреність уповноваженою особою Фонду на представництво інтересів банку не надавалася та не підписувалася, а отже [PERSON], був уповноваженим представником ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» та, відповідно, не був наділений повноваженням укладати від імені ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» жодних правочинів або ж вчиняти інші юридично значимі дії. Крім того, на момент укладення спірних договорів купівлі-продажу виконавчою дирекцією Фонду не було здійснено дій, зокрема по затвердженню результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси банку, наслідком чого є пряма заборона уповноваженій особі Фонду або її уповноваженому на підставі довіреності представнику здійснювати дії по відчуженню будь-якого майна банку. Зокрема, довіреність на укладення Договорів купівлі-продажу 1/100 та 99/100 часток комплексу ЗБВ від 15.09.2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» не видавалася, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» щодо відчуження комплексу ЗБВ, а також щодо надання самої довіреності. Відповідно до ч. 5 ст. 203 Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договори купівлі-продажу виробничого комплексу ЗБВ не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки грошові кошти від продажу нерухомого майна на користь ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК» не надійшли, таким чином, Договори купівлі-продажу 1/100 та 99/100 часток комплексу ЗБВ: будівлі та споруди від 15.09.2014 року не відповідають вимогам ст. 203 (зокрема, ч. 1, 2, 3, 5) ЦК України, в зв'язку з чим такі правочини є недійсними. Згідно ч. 1. ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що вдержало, за цінами, які існують на момент відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved