Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] року в м. Донецьк помер [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. [PERSON], [INFO], є донькою померлого. Маючи намір прийняти спадщину, 03 вересня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса О.В. Личини із заявою про прийняття спадщини. Проте, у прийнятті заяви Позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). Позивач вважає за необхідне зазначити, що пропустила строк для подачі заяви згідно ст. 1270 ЦК України з поважних причин з огляду на наступне. Оскільки батько проживав на тимчасово окупованій території України, визначеній Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а Позивач проживає в м. Києві, спілкування з батьком було утруднене. Через нестабільний телефонний зв'язок спілкування з батьком відбувалося нерегулярно. Крім того, через розбіжність у політичних поглядах спілкування Позивача з іншими родичами Позивача було фактично відсутнім. Тому про смерть батька Позивачу стало відомо лише у травні 2018 року. Одразу після цього Позивач почала вживати всіх необхідних заходів для того, щоб отримати документи, які підтверджують факт смерті її батька. Через бойові дії в зоні АТО Позивач жодного разу не була в м. Донецьк. А тому виникли труднощі в отриманні документів на підтвердження факту смерті батька. Більше того, оскільки документи, видані на непідконтрольній території, є недійсними на території України, Позивач змушена була звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті батька. Факт смерті батька встановлено рішенням Печерського районного суду від 25 липня 2018 року. Оскільки свідоцтво про смерть батька Позивачем отримано 29 серпня 2018 року (копія свідоцтва додається у Додатку № 6), то звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини Позивач змогла лише 03 вересня 2018 року. Викладене вище свідчить про поважність пропуску Позивачем строку для прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд визначити [PERSON] ([INFO]; індивідуальний податковий номер [NUMBER]; зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька - [PERSON], [INFO] (індивідуальний податковий номер [NUMBER]; адреса місця проживання: [ADDRESS]), дата смерті - [INFO] року, місце смерті - м. Донецьк. Від представника відповідача надійшов відзив на позов. Представником Киїської міської ради зазначено наступне. [PERSON] обгрунтовє поважність причин пропуску строку для подачі заяви про відкриття спадщини тим, що батько проживав на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження. Тому суд ває прйняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Личина Олена Володимирівна не скористалась правом надати пояснення щодо предмета спорута відзиву на позов, проте направила в адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. В судовому засіданні представники позивача підтрмали позовні вимоги, просили задовольнити позов в повному обсязі. Не заперечували щодо покладення судових витрат та [PERSON] Вислухавши пояснення представників позивача [PERSON], дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з настпного. Встановлено, [INFO] року в м. Донецьк помер [PERSON], [INFO]. Дана обставина (факт) встановлена рішенням Печерського районного суд м. Києва від 25 липня 2018 року. Свідоцтво про смерть [PERSON] видано 29.08.2018 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2018 р. Як встановлено в судовому засідані [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи , належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження та копією свідоцта про шлюб, яка свідчить проо те, що [PERSON] після укладання 15.09.1999 р. шлюбу з [PERSON] отримала прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом за померлим бактьком. . За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Не заперечувалась учасниками справи та обставина, що [PERSON] маючи намір прийняти спадщину, яка відкрилась за померлим, 03 вересня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса О.В. Личини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В. винесено постнову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право н спадщину за законом у зв»язку із пропуском спадкоємцем встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Представники [PERSON] зазначають, що причини пропуску 6 місячного встроку для подачі заяви проприйняття спадщини позивачем є поважними з огляду на обставини, які передували отриманню інформації про смерть батька та вчинення дій для реєстрації факту смерті у встановленому чинним законодавством України порядку, з огляду на місце смерті [PERSON]. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Як зазначили представники позивача, [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території України, визначеній Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а Позивач проживає в м. Києві, спілкування з батьком було утруднене. Через нестабільний телефонний зв'язок спілкування з батьком відбувалося нерегулярно. Крім того, через розбіжність у політичних поглядах спілкування Позивача з іншими родичами Позивача було фактично відсутнім. Тому про смерть батька Позивачу стало відомо лише у травні 2018 року. Одразу після встановлення факту смерті та його реєстрації у встановленому законом порядку, [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини. Доказів, які в б свідчили про те, що вказані обставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За обставин встановлених в судовому засіданні, враховуючи, що позивач об»єктивно не мав можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк для подання відповідної заяви терміном у 3 місяці. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представників позивача покласти останні на [PERSON]. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved