Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 54 947,42 грн. Представник заявника свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 березня 2017 року між приватним акціонерним\~товариством «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3251699. Вказує, що у відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Зазначає, що 20.05.2017 року близько 21 год. 09 хв. на 810 км автодороги Київ-Чоп, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху України. Також зазначає, що з огляду на вищевказане, представник власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» - звернулася до страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АК/3251699. Так, на підставі наказу страхового акту № 158-17, власнику автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] », позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 54947 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) три. 42 коп. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 54947 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 42 коп. Вказує, що відповідно до п. 38.1.1. (а), ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу або страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; (ґ) якщо він не повідомив страховика невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Зазначає, що як встановлено постановою про закриття кримінального провадження від 23 червня 2017 року Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, висновком судово-медичного експерта-токсиколога № 748 від 25.05.2017 року, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/6579/17 від 27.07.2017 року, відповідач на момент скоєння ДТП знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. Відтак, стверджує, що відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/3251699 та ЗУ «Про обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо корування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищезазначене, вважає, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № АК/3251699. Виходячи з вищенаведеного вважає, що право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 30 листопада 2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Також вказує, що з метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, 04.12.2017 року, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 54 947 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 42 коп. Однак, ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь ПрАТ «УТСК» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 947,42 грн., та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102,00 гри . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак 12.01.2021 року предстаник заявника [PERSON] подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. За правилами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, 20.05.2017 року близько 21 год. 09 хв. на 810 км автодороги Київ-Чоп, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху України. В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак,\~судом встановлено,\~що в\~результаті зазначеної\~ДТП з\~вини відповідача\~ [PERSON] \~був пошкоджений\~автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . З доданих позивачем доказів, судом встановлено, що 07 березня 2017 року між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3251699. Вказує, що у відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Також судом встановлено, що представник потерпілого [PERSON] [PERSON] з метою отримання відшкодування, звернувся до ПрАТ «УТСК» з відповідною заявою від 22.08.2017 за вих. № 2538 року, про виплату страхового відшкодування у розмірі 57 758,00 грн. Відповідно до звіту № 89 про оцінку автомобіля «Volkswagen Bora», номерний знак [NUMBER] від 05.08.2017 року, складеного оцінювачем [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті пошкодження автомобіля «Volkswagen Bora», номерний знак [NUMBER] при ДТП, станом на дату оцінки складає 69 143,00 грн. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що ПрАТ «УТСК» здійснило потерпілій особі страхову виплату в розмірі 54 947,42 грн., що підтверджується копією узгодження розміру страхового відшкодування від 15.09.2017 року та доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень, а саме платіжного доручення № 13501 від 30.11.2017 року на суму 24 947,42 грн., платіжного доручення № 13485 від 29.11.2017 року на суму 10 000,00 грн., платіжного доручення № 13439 від 24.11.2017 року на суму 10 000,00 грн., платіжного доручення № 3962 від 22.11.2017 року на суму 10 000,00 грн., де отримувачем є [PERSON] . Нормами ст.\~11\~ЦК України регламентовано виникнення цивільних прав та обов`язків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами у справі, останні регулюються спеціальними нормами, а саме, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 38.1.1. (а), ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу або страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; (ґ) якщо він не повідомив страховика невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з доданої до матеріалів справи копії постанови про закриття кримінального провадження від 23 червня 2017 року Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, згідно з висновком судово медичного експерта-токсиколога № 748 від 25.05.2017 року, встановлено, що в крові [PERSON] , виявлено етиловий спирт в концентрації 2,58%, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Відтак, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/3251699 та ЗУ «Про обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо корування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АК/3251699. Судом також встановлено, що з метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, 04.12.2017 року, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу сума яких становить 54 947 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 42 коп. Однак, відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашено. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому ст. 1188 ЦК Країни регулюється відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими у розумінні ч. 1 ст. 1187 ЦК України є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів. Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілому позивач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» набув право регресу до винної у ДТП особи відповідача [PERSON] , який вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до змісту ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та на користь позивача з відповідача слід стягнути відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 54 947,42 грн. Також у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 2102,00 грн. по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене\~та

Outcome: approved