Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач\~ свої вимоги мотивує тим, що 26 червня 2017 року він був звільнений з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з тим, що власник або уповноважений орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Однак відповідачем ні в день звільнення, ні в подальшому не проведено остаточний розрахунок та не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі. Тому просить стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 31376,00 грн та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати на дату прийняття судового рішення з урахуванням пятиденного робочого тижня. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача в письмових поясненнях просив слухати справу у його відсутність та пояснив, що заробітна плата належна до виплати позивачу у день звільнення складає 31376 грн. 61 коп. в тому числі 19897 грн. 17 коп. без відрахування податків вихідної допомоги. Середньоденна заробітна плата на день звільнення становить 341 грн. 22 коп. Тому станом на 20 грудня 2017 року з товариства на користь позивача підлягає стягненню 2551 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з копії трудової книжки, 26 червня 2017 року [PERSON] звільнений з роботи на підставі наказу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №5916/вк від 23 червня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з тим, що власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (а. с. 4-5). Згідно довідки №16-07/1545 від 04 грудня 2017 року та табелів обліку робочого часу за квітень 2017 року робочий час позивача становить 149 годин, за травень 2017 року 127 годин. Згідно довідки №16-07/1144 від 3 жовтня 2017 року, позивачу належить до виплати заробітна плата з відрахуванням НДС і військового збору в розмірі 31376 грн. 61 коп. в тому числі сума вихідної допомоги без відрахування НДС та військового збору в розмірі 19897 грн. 17 коп. (а.с.28 ). Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Згідно ст. 47 КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства. Середньоденна заробітна плата позивача становить 341 грн. 22 коп., що підтверджується копією довідки ПАТ «Сумське НВО» №16-07/1545 від 04 грудня 2017 року (а.с. 28). Згідно наказу №75 від 21 березня 2014 року на підприємстві встановлений триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с.29). З вказаним наказом позивач був ознайомлений під підпис, що підтверджується списком працівників цеху №1 про ознайомлення з наказом (а.с.72-76). Докази на підтвердження того, що на позивача не поширювався вищенаведений наказ в матеріалах справи відсутні. Згідно довідки ПАТ «СМНВО» про роботу цеху №1 №18-7 від 18 грудня 2017 року, копій наказів та копій листів погодження, позивач залучався до виконання роботи у додаткові дні, не передбачені наказом №75 за його згодою в разі оперативної виробничої необхідності на підставі відповідних наказів (а.с.77-94). Вищевказані документи спростовують позицію позивача про те, що він працював повний пятиденний робочий тиждень, оскільки залучення його до роботи у дні, не визначені наказом №75 мали нерегулярний характер, були викликані виробничою необхідністю та оформлялися окремими наказами. Таким чином, відповідно до положень п. 8 вказаного Порядку загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку повинна бути обчислена, виходячи із сумарного числа робочих днів за період затримки саме за графіком роботи підприємства, встановленим наказом № 75 від 21 березня 2014 року. Виходячи із сумарного числа робочих днів, період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення даного рішення, тобто з 27 червня 2017 року по 20 грудня 2017 року становить 75 робочих днів (червень 1 робочий день, липень 13 робочих днів, серпень 14 робочих днів, вересень 12 робочих днів, жовтень 13 робочих днів, листопад 13 робочих днів, грудень 9 робочих дні). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 червня 2017 року по 20 грудня 2017 року включно у сумі 25591 грн. 50 коп. (341,22 х 75 = 25591 грн. 50 коп.). Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене,\~ в звязку з чим на його користь необхідно стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 31376 грн. 00 коп. та середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні в сумі 25591 грн. 50 коп. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial