overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 21.10.1995 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб, від якого мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає окремо у цивільному шлюбі. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, оскільки не зайшли спільної мови, і вже протягом року вони проживають окремо. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 1995 року у виконавчому комітеті Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка, зі слів позивача, проживає окремо своєю сім'єю з чоловіком без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки з листопада 2011 року і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а відповідач не надіслав суду своїх заперечень проти позову, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 06.09.2003 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. З квітня 2011 року вони з чоловіком не проживають разом, дитина мешкає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння щодо сімейних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб розриває вперше, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2011 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 вересня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 469. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з квітня 2011 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 20.06.2007 року в Бердянському РАЦС вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актовий запис №287, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, дитина мешкає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що зникло взаєморозуміння, проживають окремо вже чотири роки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб розриває вперше, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують вже 4 роки. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 червня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 287. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони чотири роки тому припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 22.12.1990 року Нововасилівською сільською радою Бердянського району Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис №22. На даний час неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх років шлюбного життя їх відносини стали холодними, виявилося, що вони є зовсім чужими людьми, а погляди на сімейне життя зовсім протилежні. Відповідач постійно зраджує її, у зв'язку з чим між ними виникають сварки та непорозуміння. Фактично шлюбні відносини припинилися у вересні 2013 року. Вважає, що їх шлюб розпався назавжди і поновленню не підлягає. Спору про поділ майна вона не має. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб у відділі РАЦС, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2013 року. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'вився, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Нововасилівською сільською радою Бердянського району Запорізької області, актовий запис № 22. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що з вересня 2013 року подружжя припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не направив своїх заперечень проти позову, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 23.06.1999 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №253. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, зради. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, додатково пояснивши, що до теперішнього часу проживають з відповідачем в одному будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя та намагаються продати його та роз'їхатися, але поки це не вдається. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач повідомлявся про день, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації та фактичного проживання, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 червня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 253. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надіслав суду заперечень проти позову, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 28.11.2001 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актовий запис №667. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, син мешкає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити. Додатково пояснила, що з січня 2013 року вони не підтримують шлюбні стосунки. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 листопада 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 667. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та поясненнями сторін. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з січня 2013 року і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, бо шлюб існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.10.2013 року і прожила разом із ним до липня 2014р. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] На протязі суміжного проживання сімейне життя між ними стало не можливим, оскільки в їх різні погляди на життя та виховання дітей. Сім'я із відповідачем розпалась так як він весь час говорив неправду, не приносив додому заробітну плату, ночував невідомо де і без відома позивачки брав гроші у кредит. З липня 2014р. вони із відповідачем проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час не підтримують жодних відносин тому подружнє сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2013 року, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. В позовній заяві відсутні будь-які посилання на протиправну поведінку відповідача, яка містить ознаки злочину, щодо позивачки або дитини. Оскільки дитина народилась 30.04.2014р., то в даний момент позивач не має права на звернення до суду з зазначеним позовом, тому у позові належить відмовити. Крім того, позивачці слід роз'яснити, що дане заочне рішення не є перешкодою для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у ст.110 СК України. На підставі ст.ст. 104-105, 110-112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.07.2006 року. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сім'ю та шлюб. Строк на примирення позитивного результату не надав. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2006 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 77 (а.с.5). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] (а.с.6). Також судом встановлено, що сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2003 року. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що він з відповідачкою тривалий період часу спільного госпдарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо та звагалі не спілкуються, оскільки між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, а тому подальше збереження шлюбу позивач вважає недоцільним, в зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, при цьому, зазначив, що не підтримує свої вимоги щодо стягнення з відповідачки судового збору, а тому підтримав позов лише в частині розірвання їх з відповідачкою шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, проте, зазначила, що їх з відповідачем сім'я розпалась у зв'язку з фактом подружньої зради саме зі сторони позивача, а тому подружжя дійсно з грудня 2014 р. не підтримує шлюбно-сімейні стосунки та проживає окремо. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2003 р. (а.с. 38). Встановлено та підтверлджено позивачем та відповідачкою, що від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачкою , сторони з грудня 2014 р. не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, який наполягає на розірванні цього шлюбу. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що подружжя тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, при цьому, позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved