Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.03.2011 року в загальному розмірі 14467 грн. 57 коп. станом на 09.07.2018 року, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 47,06 грн.; відсотками за користування кредитом в сумі 3607,61 грн., пенею в сумі 9647,78 грн. та штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 665,12 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного з відповідачем договору №б/н від 28.03.2011 року, останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за тарифним планом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підтверджується довідкою про умови кредитування та обслуговування вказаної кредитної карти. Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем по справі умов договору щодо повернення наданого банком кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, виникла зазначена вище сума заборгованості, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.36). В судове засідання відповідач по справі [PERSON] не з`явився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ст.128 та ч.10 ст.187 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.105, 109-110, 112). Про причини неявки суд не повідомив. Представника для участі у судовому засіданні не направив. Відзиву на позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі [PERSON] у встановлений судом строк на подав. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило. З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 17.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі від 28.03.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Умов та правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, наданими для ознайомлення в письмовому вигляді, і погодився з його умовами. Також відповідач зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву від 28.03.2011 року, він, як клієнт, приєднався і зобов`язувався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. (а.с.80). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 28.03.2011 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі (а.с.10). Відповідно до п.1.1.1.37 Умов та правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.72 зворот). Відповідно до п.1.1.1.43 Умов та правил надання банківських послуг картковий рахунок - банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.72 зворот). У відповідності до п.п.1.1.1.54, 1.1.1.55 Умов та правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.73). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно інформації, зазначеної в довідках про надані відповідачу кредитні картки та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі [PERSON] , останньому 28.03.2011 року був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , видана кредитна картка зі строком дії до 12/14 з подальшим переукладенням договору. Кредитний ліміт станом на 28.03.2011 року був встановлений у розмірі 300,00 грн., який в цей же день збільшений до суми 3500,00 грн., а з 25.05.2011 року - збільшений до суми 4100,00 грн., з 22.06.2011 року - до суми 4900,00 грн., з 15.11.2011 року - зменшений до суми 4510,00 грн., з 21.12.2011 року - 4270,00 грн., з 29.02.2012 року - до суми 3920,00 грн., з 21.04.2015 року - до суми 3670,00 грн., з 27.05.2016 року - до суми 2930,00 грн., а станом на 11.08.2018 року кредитний ліміт був знижений до 0,00 грн.(а.с.48, 49). Факт відкриття вказаного карткового рахунку та суми встановленого ліміту підтверджується також випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] за період з 03.05.2012 року по 09.07.2017 року (а.с.50-69). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.80). Судом по справі встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач по справі був ознайомлений особисто 26.03.2011 року, про що свідчить його підпис, передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: пільговий період: до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.71). Факт здійснення кредитування відповідача по справі за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підтверджується також і розрахунком заборгованості відповідача [PERSON] , в якому базова процентна ставка встановлена, починаючи з 28.03.2011 року в розмірі 30,00 % річних, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 2,5 %, з 01.09.2014 оку - 34,80% річних, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 2,9 %, а з 01.04.2015 року - 43,20%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,6 % (а.с.5-9). У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.81 зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов`язань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобов`язувався виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.81 зворот). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами банку. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.81 зворот). Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 28.03.2011 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача, наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 09.07.2018 року складає 14467,57 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 47,06 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 3607,61 грн.; - заборгованість за пенею - 9647,78 грн.; - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 665,12 грн.. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею, вказаної позивачем в позовній заяві, а саме: 13302,45 грн. (47,06 грн. (заборгованість за тілом кредиту) + 3607,61 грн. (відсотки) + 9647,78 грн. (пеня)). Щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] суми штрафів в розмірі: 500,00 грн. (фіксована частина) та 665,12 грн. (процентна складова), суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судом встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.71). Одночасно з цим, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач, передбачений обов`язок відповідача по справі, як клієнта, при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.81 зворот). Згідно умов вказаного вище Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.71). Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (строків виконання зобов`язань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобов`язань, одночасно з пенею, встановленою за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, які також є платежами за договором, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення. Такі ж висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі №347/1910/15-ц, від 21.10.2015 року в справі №6-2003цс15, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, а також в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №165/260/16-ц, від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №344/15777/14-ц. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Таким чином, фіксована частина штрафу в розмірі 500,00 грн. стягненню з відповідача не підлягає, оскільки суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості: за тілом кредиту в сумі 47,06 грн., відсотках за користування кредитом в сумі 3607,61 грн., а також пенею в сумі 9647,78 грн., а всього в розмірі 13302,45 грн. та відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача по справі штрафів в загальному розмірі 1165,12 грн., з яких 500,00 грн. - фіксована частина, а 665,12 грн. - процентна складова. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1620 грн. 10 коп. (1762 грн. 00 коп. (100%) - 141 грн. 90 коп. (8,053322%), при цьому 8,053322% = 1165 грн.12 коп. (загальна сума по штрафах, у стягненні яких судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: dismissed