Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Покликаючись на ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.ст.993, 1166, ч.2 ст.1187, ст.1191 ЦК України, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі по тексту - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, пов`язаної зі сплатою страхового відшкодування в сумі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. В обґрунтування цих вимог ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» зазначило такі обставини. 05 вересня 2012 року по автодорозі Київ - Ковель 313 км.+430 м. автомобілем, марки «Mersedes C 200», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований їхньою страховою компанією автомобіль, марки «MAN TGX», д/н [NUMBER] (договір страхування №250551300.12), що належить ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс», під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Позивач вказав, що відповідно до довідок ДАІ про ДТП та постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року ДТП мала місце з вини відповідача. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля було складено звіт №25С/09/12 від 11 вересня 2012 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «MAN TGX» д/н [NUMBER] складає 37383 (тридцять сім тисяч триста вісімдесят три) грн. 33 коп. На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тому на підставі рахунку-фактури №ВЗ-2287 від 07 вересня 2012 року ТОВ «УКРРОСТЕХНО», відповідно до страхового акту №66798 від 20 вересня 2012 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10499 від 02 жовтня 2012 року. Дане страхове відшкодування було сплачено з вирахуванням витрат, які не відносяться до страхового випадку: знос на шину та диск у розмірі 3994 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири ) грн. 57 коп. ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» звернулося до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати шкоду, але спроби досудового врегулювання даної ситуації до позитивного результату не призвели (листи повернуті поштою за закінченням терміну зберігання). На час звернення позивача до суду кошти від відповідача не були одержані. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав у суд письмові заперечення проти позову ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зі змісту вказаних письмових заперечень слідує, що відповідач та його представник повністю не визнають позовних вимог, заявлених ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до [PERSON] та вважають їх необґрунтованими. Згідно з доводами представника відповідача - [PERSON] , викладеними у письмових запереченнях, 05 вересня 2012 року дійсно мала місце ДТП за участю транспортного засобу, марки «Mersedes С200», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу, марки «MAN TGX», д/н [NUMBER] , що належить ТОВ «АТЗТ «ТрансСервіс». Винуватцем даної ДТП визнано [PERSON] згідно з постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року. Підставою виплати позивачем для ТОВ «АТЗТ «ТрансСервіс» страхового відшкодування став укладений між ними договір страхування №250551300 від 04 вересня 2012 року. Проте згідно з п.п.5, 6 цього договору він набирає чинності з 00 годин 00 хвилин дня наступного за днем надходження першого платежу в повному обсязі на рахунок страховика, але не раніше дати початку строку дії, зазначеної в ньому. Натомість матеріали справи не містять і позивачем не представлено доказів щодо сплати страхової премії по даному договору страхування. При цьому надані позивачем копії виписок з банку не підтверджують факт сплати такої премії. З виписок слідує, що ТОВ «АТЗТ «ТрансСервіс» у періоди з 27 серпня 2012 року по 28 серпня 2012 року та з 19 вересня 2012 року по 20 вересня 2012 року здійснило декілька платежів на користь позивача, а саме: 28 серпня 2012 року - у сумі 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн.; 20 вересня 2012 року - у сумі 7525 (сім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн.; 20 вересня 2012 року - у сумі 12636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. Однак жодний із цих платежів не містить відомостей, що він сплачений саме як страхова премія по договору страхування №250551300 від 04 вересня 2012 року або ж за страхування транспортного засобу, марки «MAN TGX», д/н [NUMBER] . Крім того, здійснення цих платежів було або задовго до укладення договору або ж вже після настання ДТП. Посилаючись на дані обставини по справі, представник відповідача вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що договір страхування на момент здійснення ДТП 05 вересня 2012 року діяв. А тому, оскільки на момент ДТП договір не діяв у позивача відсутнє право вимоги за ним. Окрім цього, в запереченнях проти позову представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просить суд звернути увагу суду, що перехід права вимоги відповідно ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, на які покликається ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна», називається суброгацією, а не регресом, як вказано у позовній заяві. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права - ст.1191 ЦК України, а також ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування. Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» до [PERSON] про стягнення 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. та застосувати наслідки спливу позовної давності, зазначивши, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» пропущено загальний трирічний строк звернення до суду з позовом, так як страховий випадок настав 05 вересня 2012 року. У судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» повністю підтримує позов, заявлений до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, просить задовольнити його в повному обсязі та слухати справу у відсутності представника позивача, про що зазначило в поданих у суд листах. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні повністю не визнав позовних вимог ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що за даними позивача платіж по договору страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року в сумі 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. відбувся 28 серпня 2012 року згідно платіжного доручення від 28 серпня 2012 року, тобто задовго до укладення цього договору страхування. За таких обставин, як вказав представник відповідача, не можна стверджувати, що цей платіж здійснений саме згідно з договором страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року і стосується саме його. Крім цього, платіжне доручення від 28 серпня 2012 року не містить призначення платежу як страхова премія та будь-якої його прив`язки саме до вказаного договору страхування. З цих причин, на переконання представника [PERSON] , цей доказ є сумнівним і його не можна брати до уваги при вирішенні даного спору для визначення початку строку дії договору страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року. Наступний платіж відповідача в розмірі 12636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн., вчинений 20 вересня 2012 року, проте наданий позивачем доказ також не містить даних, які б свідчили якого договору він стосується та оплата за страхування якого саме транспортного засобу була здійснена таким платежем. За таких обставин на момент здійснення [PERSON] ДТП, станом на 05 вересня 2012 року договір страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року не діяв. Окрім цього, представник відповідача - [PERSON] вказав, що в даному випадку позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» заявлені як відшкодування шкоди в порядку регресу, а при регресі одне зобов`язання замінює собою інше і переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Натомість при суброгації, яка регулюється ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування», відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. З наведених підстав, представник [PERSON] - [PERSON] вважає безпідставними вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» про стягнення з відповідача шкоди у порядку регресу в сумі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. Разом з цим представник відповідача - [PERSON] зазначив про сплив строку позовної давності, перебіг якого починається з дати події ДТП, тобто з 05 вересня 2012 року. З`ясувавши доводи позивача та заслухавши пояснення представника відповідача, суд дослідив і оцінив у сукупності всі докази даної справи та прийшов до висновку, що позов ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу є необґрунтованим і безпідставним, тому задоволенню не підлягає. Вказаний висновок суду ґрунтується на таких фактичних обставинах справи та нормах права. З довідки ВДАІ УМВС України в Рівненській області №0369 від 20 вересня 2012 року слідує, що 05 вересня 2012 року о 06 годині 50 хвилин на автодорозі Київ - Ковель 313 км. + 430 м. сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення автомобіля, марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля, марки «Mersedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок порушення водієм [PERSON] п.12.1 Правил дорожнього руху України, на якого складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. Зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль, марки «MAN», номерний знак [NUMBER] , отримав такі технічні пошкодження: розбита ліва фара, ліва протитуманна фара, лівий передній показчик повороту, ліва частина переднього бампера, ліва підніжка, деформована ліва дверка, ліве переднє колесо, ліве переднє крило, лівий спойлер кабіни. Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року під час розгляду справи №1711/1717/12 встановлено, що 05 вересня 2012 року о 06 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем, марки «Mersedes C200», д.н.з. [NUMBER] , по а/д Київ - Ковель 313 км. + 430 м. при здійсненні обгону виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись у безпечності такого руху транспортного засобу, та здійснив зіткнення з автомобілем, марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою суду провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна», заявлені до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, обґрунтовуються здійсненням позивачем виплати страхового відшкодування ТОВ «УКРРОСТЕХНО» у розмірі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. платіжним дорученням №10499 від 02 жовтня 2012 року на підставі рахунку-фактори ТОВ «УКРРОСТЕХНО» №ВЗ-2287 від 07 вересня 2012 року та страхового акту №66798 від 20 вересня 2012 року відповідно до договору страхування №250551300.12, укладеного між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» (страховиком) і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» (страхувальником) 04 вересня 2012 року. Проте, зі змісту договору страхування №250551300.12, укладеного між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» (страховиком) і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» (страхувальником) 04 вересня 2012 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, марки «MAN TGX 18.440», кузов (шасі) № [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , а страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, угону, судом встановлено такі обставини, які мають істотне значення для вирішення даного цивільного спору сторін. Пунктом 5 вказаного договору страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року передбачено, що строк дії даного договору з 00 годин 00 хвилин 04 вересня 2012 року до 24 години 00 хвилин 03 вересня 2013 року. Договір страхування набирає чинності з 00 годин 00 хвилин дня наступного за днем надходження першого платежу в повному обсязі на рахунок страховика, але не раніше дати початку строку дії, зазначеної в ньому. У випадку, якщо одна із частин страхової премії, яка зазначена у графіку платежів не сплачена в зазначений термін, договір припиняє свою дію з 00 годин 00 хвилин дня наступного за днем планового платежу. Згідно з даними виписки з рахунку № [NUMBER] , відкритого у ПАТ «Альфа-Банк», 28 серпня 2012 року ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» здійснив платіж на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» за страхування автотранспорту (КАСКО) згідно рахунку №5/1300 від 15 серпня 2012 року в сумі 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. Однак, даний платіж не містить відомостей, що він здійснений на підставі договору страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року і стосується саме страхування транспортного засобу, марки «MAN TGX 18.440», кузов (шасі) № [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, цей платіж у сумі 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. був здійснений ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» у користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» 28 серпня 2012 року, тобто раніше дати укладення договору страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року - 04 вересня 2012 року та дати початку строку його дії - не раніше 00 годин 00 хвилин 04 вересня 2012 року. Підставою для вчинення вказаного платежу є рахунок №5/1300 від 15 серпня 2012 року, а не договір страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року, укладений між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» (страховиком) і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» (страхувальником) 04 вересня 2012 року. Отже, цей доказ є неналежним. Видача рахунку як і здійснення його оплати раніше укладення договору є недопустимим. Таким чином, на момент події ДТП між автомобілем, марки «Mersedes C200», д.н. [NUMBER] і автомобілем, марки «MAN» д.н.з. [NUMBER] на автодорозі Київ - Ковель 313 км. + 430 м. 05 вересня 2012 року договір страхування №250551300.12, укладений між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» (страховиком) і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» (страхувальником) 04 вересня 2012 року, не набрав чинності, оскільки по ньому станом на 05 вересня 2012 року не була сплачена страхова премія. Доказів протилежного позивачем не надано. Як вбачається з виписки з рахунку № [NUMBER] , відкритого у ПАТ «Альфа-Банк», 20 вересня 2012 року ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» здійснив платіж на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» за страхування автотранспорту (КАСКО) згідно рахунку №5/51300-1 від 20 вересня 2012 року в сумі 12636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. Однак даний платіж не містить відомостей, що він здійснений на підставі договору страхування №250551300.12, укладеного між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» 04 вересня 2012 року, і стосується саме страхування транспортного засобу, марки «MAN TGX 18.440», кузов (шасі) № [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначені обставини вказують про неналежність цього доказу. Цього ж дня - 20 вересня 2012 року ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» звернулося до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» із заявою №79 від 20 вересня 2012 року на виплату страхового відшкодування в сумі 67919 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 60 коп. Проте станом на 20 вересня 2012 року договір був нечинним. Вказана сума в розмірі 67919 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 60 коп. зазначена в рахунку-фактурі ТОВ «УКРРОСТЕХНО» №В3-2287 від 7 вересня 2012 року до сплати замовнику ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс», яка складається із вартості робіт у сумі 14994 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. і вартості запчастин (матеріалів) у сумі 52925 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 60 коп. щодо ремонту транспортного засобу, марки «MAN», модель «18.480», кузов (шасі) № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Цей рахунок-фактура ТОВ «УКРРОСТЕХНО» №В3-2287 від 7 вересня 2012 року є дійсним до сплати до 10 вересня 2012 року. Однак вказаний рахунок-фактура ТОВ «УКРРОСТЕХНО» №В3-2287 від 7 вересня 2012 року був оплачений ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» платіжним дорученням №10499 від 02 жовтня 2012 року в сумі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп., визначеній у страховому акті №66798 від 20 вересня 2012 року, тобто поза межами строку дії рахунку-фактури ТОВ «УКРРОСТЕХНО» №В3-2287 від 7 вересня 2012 року. Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №25С/09/12, складений 11 вересня 2012 року спеціалістом Вілько О.Г., який має вищу технічну освіту, стаж експертної роботи з 2001 року (свідоцтво №3633 від 11 червня 2005 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №112 - ПК від 25 червня 2011 року) та спеціалістом Прокіпчуком Р.А. (свідоцтво №6330 від 04 жовтня 2008 року, сертифікат Фонду державного майна України №12095/11 від 17 червня 2011 року) в результаті проведеного огляду та дослідження автомобіля, марки «MAN TGX», державний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, заподіяний власнику вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 37383 (тридцять сім тисяч триста вісімдесят три) грн. 33 коп. Вказаний звіт спеціалістів (оцінювачів) [PERSON] і [PERSON] про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №25С/09/12 від 11 вересня 2012 року є підставою для обґрунтованого сумніву щодо відповідності дійсності розміру майнової шкоди, завданої [PERSON] внаслідок спричинення при ДТП механічних пошкоджень автомобіля, марки «MAN TGX», державний номер [NUMBER] , зазначеного позивачем у сумі 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. Статтею 27 Закону України «Про страхування» врегульовано перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки. Зокрема, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проте всупереч цим вимогам чинного законодавства України позивачем не доведено ні розміру фактичних витрат, зумовлених механічним пошкодженням при ДТП 05 вересня 2012 року автомобіля, марки «MAN TGX», державний номер [NUMBER] , належного АТЗТ «ТрансСервіс», ні факту одержання АТЗТ «ТрансСервіс» від ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» 63925 (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 03 коп. саме як страхового відшкодування механічного пошкодження цього транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з огляду на нечинність договору страхування №250551300.12, укладеного між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» (страховиком) і ТОВ «АТЗТ ТрансСервіс» (страхувальником) 04 вересня 2012 року. До того ж позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» заявлені до [PERSON] про відшкодування шкоди пред`явлені з підстав регресу. У п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування. Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктами 1.1. і 1.2. ч.1 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування». Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, визначеної у п.13.1 ст.13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. Проте в даному випадку ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» не є страховиком, а ТОВ «АТЗТ «ТрансСервіс» не є страхувальником у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] не є водієм забезпеченого транспортного засобу. Отже, у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» не виникло права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, що передбачене ст.1191 ЦК України і ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки укладений між позивачем - ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» як страховиком і ТОВ «АТЗТ «ТрансСервіс» договір страхування №250551300.12 від 04 вересня 2012 року є договором добровільного страхування засобу наземного транспорту (автокаско) - автомобіля, марки «MAN TGX 18.440», кузов (шасі) № [NUMBER] , 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. При регресі одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Відповідно до ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з наведених підстав суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у порядку регресу є безпідставними та необгрунтованими, тому в їх задоволенні необхідно відмовити з цих мотивів. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed