Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позов та його обґрунтування У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович,приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5530, вчинений 25.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» коштів в розмірі 28 155 грн. 52 коп., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача 19793 грн. 43 коп. в рахунок повернення коштів стягнутих за виконавчим написом та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що виконавчий напис вчинено на підставі вимоги, яка не підпадає під вид заборгованості, про який йдеться в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, заборгованість по кредитному договору не була безспірною, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Процесуальні дії у справі Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05.01.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні). Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Процесуальні заяви у справі 08.02.2021 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява третьої особи у справі - приватного нотаріуса Хара Н.С., в якій третя особа повідомляє про неможливість надати витребувані ухвалою від 05.01.2021 письмові докази. 01.03.2021засобами поштового зв`язку третя особа у справі - приватний нотаріус Хара Н.С. надала витребувані судом документи - належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №5530 від 25.06.2018. Від відповідача відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань по суті спору до суду не надійшло. Від третіх осіб пояснень щодо позову до суду не надійшло. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис № 5530 від 25.06.2018 року про стягнення про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» коштів в розмірі 28 155 грн. 52 коп. (складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 17 450,92 грн; простроченої заборгованістю за комісією - 8 167,14 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 2 537,46 грн.) (а.с. 44). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. від 02.08.2018 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника за виконавчим написом № 5530 (а.с. 8). В рамках виконавчого провадження №56872735 із заробітної плати [PERSON] за період з серпня 2018 по листопад 2020 здійснювалось відрахування із заробітної платі на загальну суму 19 793,43 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - ЗУ «Про нотаріат») для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За змістом ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.п. 1.1., 1.2. п. 1, п.п. 3.1., 3.5. п. 3 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С.25.06.2018, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем нотаріусу було надано лише виписку з рахунку та копію пропозиції укласти договори, проте вказані документи не є документами, які посвідчують безспірність визначеної суми боргу. За викладених обставин, у приватного нотаріуса Хара Н.С. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Можливість реалізації права на звернення з позовом про оскарження нотаріальної дії або відмову в її вчиненні обмежена загальним строком позовної давності, який визначається у ст. 257 ЦК України та становить 3 роки. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 04.03.2015 р. у справі № 6-27цс15 та Постанові Верховного суду України від 11.03.2015 р. у справі 6-141 цс14. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при видачі виконавчого напису також не враховував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до ст.256ЦКУкраїни позовна давність це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовноїдавності,прозастосуванняякої заявленостороноюуспорі,єпідставоюдля відмовиупозові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Зокрема,частинадруга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної, і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно донорм ст.ст.11,525,629ЦКУкраїни підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки у приватного нотаріуса Хара Н.С. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, тому виконавчий напис, вчинений 25.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 5530 про стягнення [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» коштів в розмірі 28 155 грн. 52 коп. є таким, що не підлягає виконанню, а кошти які було стягнуто з позивача в ході виконавчого провадження за виконавчим написом в сумі 19 793 грн. 43 коп. підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 261,20 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у справі.

Outcome: approved