Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач у березні місяці 2017 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 04.10.2013 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 жовтня 2013 року помер її брат [PERSON], який за життя, на випадок своєї смерті, склав заповіт, за яким вона є спадкоємцем. Після смерті брата відкрилася спадщина. Внаслідок того, що вона перебувала на лікуванні в КЗ «АЦРЛ» ДОР» з призначенням денного стаціонару, перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні 16-ї міської лікарні м. Кривого Рогу, де було проведено дві операції. Після одужання вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено з підстав пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позов в повному обсязі. Представник відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить слухати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 28 жовтня 2010 року і зареєстрований в реєстрі за № 78, за яким все належне йому майно, а також все те, що я за законом буду мати право, що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON], [INFO]. Позивачем до Приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 16.03.2017 року подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Листом нотаріуса від 16 березня 2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55893081 вбачається, що нотаріальна справа після смерті [PERSON] заведена 25 березня 2014 року. Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч. 1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). У відповідності до ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, а саме перебуванні на стаціонарному лікуванні та перебування під постійним наглядом лікаря з 20.12.2013 року по 17.11.2014 року. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті її брата з поважних причин і є підстави для застосування ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved