Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

ПрАТ «Волиньобленерго» звернулося у суд з позовом, що підписаний директором Камінь-Каширської філії ПрАТ «Волиньобленерго» [PERSON], повноваження якого підтверджено доданою до позовної заяви довіреністю від 20.10.2018 № 13/18-566 за підписом генерального директора ПрАТ «Волиньобленерго», в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11603 грн., та 1921 грн. судових витрат. В обґрунтування вимог зазначає, що 29 вересня 2018 року о 02 год. 30 хв. на диспетчерський пункт Камінь-Каширської філії ПрАТ «Волиньобленерго» поступило повідомлення від чергового Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області про збиту по вул. Перемоги, 45 в с. Сошичне Камінь-Каширського району залізобетонну опору транспортним засобом. На місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди для уточнення місця та характеру пошкодження повітряної лінії була направлена оперативно-виїзна бригада філії. По приїзду бригада виявила збиту залізобетонну електроопору № 24 Л-5 від КТП-211, механічні пошкодження якої унеможливлювали її подальше використання. На місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди знаходився автомобіль, яким пошкоджено залізобетонну опору, та були присутні працівники Камінь-Каширського відділу поліції ГУ НП у Волинській області. В ході проведеної перевірки працівниками поліції було встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини жителя с. Сошичне Камінь-Каширського району [PERSON] . Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 8 листопада 2018 року останнього визнано винуватим у тому, що він 29 вересня 2018 року о 01 год. 20 хв. на вул. Перемоги в с. Сошичне Камінь-Каширського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого остання і транспортний засіб отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Пошкоджена внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди повітряна лінія перебуває на балансі ПрАТ «Волиньобленерго», що підтверджується довідкою № 15/44- 5603 від 4 жовтня 2019 року. В результаті пошкодження залізобетонна опора стала непридатною для подальшої експлуатації. З метою забезпечення безаварійного та безперервного постачання електричної енергії споживачам ПрАТ «Волиньобленерго» були проведені ремонтно-відновлювальні роботи по заміні пошкодженої опори ПЛ-0,4 кВ, повна вартість яких, відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 4-1-1, складає 11603 грн., що включає вартість заміненої електроопори, супутніх матеріалів та робіт по її заміні. Відповідачу була направлена заява про необхідність відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди, проте в добровільному порядку відповідач зазначеної суми не сплатив, хоча згідно з його заявою від 19 грудня 2018 року зобов`язався компенсувати вартість пошкодженої ним залізобетонної опори. Крім того, у зв`язку з неможливістю відшкодувати відразу всю суму майнової шкоди, 19 грудня 2018 року між Камінь-Каширською філією ПрАТ «Волиньобленерго» та [PERSON] був укладений договір про відшкодування майнової шкоди. Згідно з п. 1.1. договору відповідач визнав та зобов`язався відшкодувати завдану шкоду у розмірі 11603 грн., яка була заподіяна з його вини позивачу пошкодженням електроопори. У відповідності до п. 2.1. відповідач зобов`язався відшкодувати шкоду в зазначеному розмірі протягом трьох місяців рівними частинами до 25 числа щомісячно, а саме: у грудні 2018 року - 3868 грн., січні 2019 року - 3868 грн. та в лютому 2019 року - 3867 грн., оплату домовлено здійснювати у безготівковій формі в українській національній валюті - гривні на банківський рахунок позивача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті позов визнав повністю і не заперечив проти стягнення з нього 11603 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про що подав письмову заяву. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази з метою перевірки відповідності визнання позову вимогам закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 8 листопада 2018 року, яка набрала законної сили 20 листопада 2018 року, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме в тому, що він 29 вересня 2018 року о 01 год. 20 хв., керуючи по вул. Перемоги в с. Сошичне Камінь-Каширського району автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого остання і транспортний засіб отримали механічні пошкодження (а.с. 11). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи № 4-1-1 на заміну збитої у с. Сошично Камінь-Каширського району Волинської області залізобетонної опори на ПЛ-0.4 кВ від КТП-211, зведеним кошторисом розрахунків вартості об`єкта будівництва № б/н станом на 1 жовтня 2018 року, підсумковою відомістю ресурсів станом на 1 жовтня 2018 року (а.с. 8 -10), повна вартість збитків, завданих пошкодженням та заміною зазначеної опори склала 11603 грн. Відповідно до довідки ПрАТ «Волиньобленерго» № 15/44-5603 від 4 жовтня 2019 року об`єкт електричних мереж, повне найменування «ПЛ-04 кВ від КТП-211 Д=0,959 км» Камінь-Каширського району, інвентарний номер [NUMBER] , обліковується у складі необоротних активів з 1 січня 1983 року та перебуває на балансі товариства станом на 4 жовтня 2019 року (а.с. 12). 19 грудня 2018 року [PERSON] уклав з ПрАТ «Волиньобленерго» договір про відшкодування майнової шкоди, згідно з умовами якого зобов`язався відшкодувати завдану пошкодженням опори шкоду в розмірі 11603 грн. рівними частинами у грудні 2018 року, у січні 2019 року, у лютому 2019 року по 3868 грн. щомісячно (а.с. 15) У визначений договором період відповідач [PERSON] завдану майнову шкоду не відшкодував. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беручи до уваги, що відповідач позов визнав повністю і таке визнання ним позову, з огляду на вищенаведене, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, тобто 960 грн. 50 коп., а інші 50 відсотків судового збору в розмірі 960 грн. 50 коп., що сплачені позивачем, належить, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача.

Outcome: approved