Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № ML-019/004/2008 (далі - Кредитний договір). Виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено заставою нерухомого майна. Так, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № РМL-019/004/2008 від 14 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим номером 10041 (далі - Договір іпотеки). За Договором іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Проте в подальшому її адресу було змінено на наступну: [ADDRESS]. Згідно із даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.09.2016 № 67212663 21.04.2008 здійснено державну реєстрацію іпотеки - земельної ділянки (реєстраційний номер іпотеки: 7062112). ЗАТ «ОТП Банк» виконав свій обов'язок перед Відповідачем щодо надання кредиту в повному обсязі, проте Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за Кредитним договором щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Станом на 26 жовтня 2016 р. його заборгованість складає 4 915 284,61 грн.: 179 193,37 доларів США - 4 586 508,06 гривень - залишок заборгованості за Кредитним договором (100 доларів США - 2559,5314 грн.); 328 776,55 грн.-пеня. ЗАТ «ОТП Банк» змінив назву на ПАТ «ОТП БАНК». Зміна назви відбулась у зв'язку із приведенням установчих документів банку у відповідність із вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VІ. ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП БАНК». Згідно із договором купівлі-продажу кредитного портфеля від 18.03.2011, укладеним ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», права за Кредитним договором перейшли до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», зокрема права вимоги за Кредитним договором, включаючи, але не обмежуючись правом вимоги до боржника щодо сплати суми основного боргу, а також правом вимоги до боржника щодо сплати штрафних санкцій, правом нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за Кредитним договором з дати набрання чинності. Договір про відступлення права вимоги від 18.03.2011, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1677, підтверджує перехід прав іпотекодержателя за договором іпотеки від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до договору факторингу № 15/12/15-1 від 15 грудня 2015 р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16 грудня 2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1398, укладеними між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фактор Стандарт» (далі - Позивач), останній став новим кредитором за Кредитним договором та новим іпотекодержателем за Договором іпотеки. У зв'язку із невиконанням боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання Позивач прийняв рішення одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]). Так, в застереженні, що міститься у п.6.4 ст. 6 Договору іпотеки, Сторони передбачили два шляхи позасудового врегулювання (передача права власності на предмет іпотеки та право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу) та надали право вибору конкретного із них Іпотекодержателю. Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-ІУ та п.п. 6.4.2 п. 6.4 ст. 6 Договору іпотеки 03 березня 2016 р. ТОВ «Фактор Стандарт» направив Відповідачу вимогу про усунення порушень-іпотечне повідомлення № 25-2/2 від 25.02.2016. У строк, зазначений у вимозі про усунення порушень-іпотечному повідомленні, заборгованість [PERSON] по Кредитному договору погашена не була, у зв'язку з чим Позивачем було прийнято рішення про оформлення права власності на земельну ділянку на підставі застереження, що міститься у Договорі іпотеки, у позасудовому порядку. Проте Позивач не зміг реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання у зв'язку із накладеними на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) арештами. Так, відповідно до постанови про накладення арешту ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 15.09.2011 № 28770489/1, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 19.09.2013 № 39894483 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21.10.2013 № 39866768 накладено арешти на зазначену вище земельну ділянку. Позивач не є учасником виконавчих проваджень №№28770489/1, 39894483, 39866768, тому і не міг знати про накладені державними виконавцями в рамках зазначених виконавчих проваджень арешти на земельну ділянку. Іпотекодержатель не отримував ніяких повідомлень про накладені арешти ні від органів ДВС, ні від іпотекодавця. Позивач дізнався про накладені на земельну ділянку арешти лише в червні 2016 р., коли намагався оформити право власності на земельну ділянку. Проте арешти на предмет іпотеки у виконавчих провадженнях №№28770489/1, 39894483, 39866768 накладені не на користь іпотекодержателя ТОВ «Фактор Стандарт». Таким чином законом була передбачена можливість реалізації заставленого майна для задоволення вимог стягувана, який не є заставодержателем, при дотриманні двох підстав, зазначених вище. Інших підстав для можливості примусової реалізації заставленого майна органами ДВС для задоволення вимог стягувана, який не є заставодержателем, не існувало. Отже, накладені органами ДВС арешти на земельну ділянку перешкоджають ТОВ «Фактор Стандарт» отримати погашення заборгованості за рахунок заставленого майна, незважаючи на те, що такий порядок узгоджений сторонами Договору іпотеки. У зв'язку з вищевикладеним, просили суд зняти арешти з іпотечного нерухомого майна - земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), що належить на праві власності [PERSON], та знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладені постановами про накладення арешту ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 15.09.2011 № 28770489/1, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 19.09.2013 № 39894483 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21.10.2013 № 39866768. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В матеріалах справи міститься заперечення на позовну заяву, згідно якого проти позову заперечує у повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні. В судове засідання третя особа Бучанський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника не направили, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заперечення на позовну заяву, згідно якого проти позову заперечують у повному обсязі та просять відмовити у його задоволенні. В судове засідання третя особа Дніпровський районний відділ ДВС м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві свого представника не направили, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір № ML-019/004/2008. Виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено заставою нерухомого майна. Так, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки № РМL-019/004/2008 від 14 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим номером 10041. За Договором іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Проте в подальшому її адресу було змінено на наступну: [ADDRESS]. Згідно із даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.09.2016 № 67212663 21.04.2008 здійснено державну реєстрацію іпотеки - земельної ділянки (реєстраційний номер іпотеки: 7062112). ЗАТ «ОТП Банк» виконав свій обов'язок перед Відповідачем щодо надання кредиту в повному обсязі, проте Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за Кредитним договором щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Станом на 26 жовтня 2016 р. його заборгованість складає 4 915 284,61 грн.: 179 193,37 доларів США - 4 586 508,06 гривень - залишок заборгованості за Кредитним договором (100 доларів США - 2559,5314 грн.); 328 776,55 грн.-пеня. ЗАТ «ОТП Банк» змінив назву на ПАТ «ОТП БАНК». Зміна назви відбулась у зв'язку із приведенням установчих документів банку у відповідність із вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VІ. ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП БАНК». Згідно із договором купівлі-продажу кредитного портфеля від 18.03.2011, укладеним ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», права за Кредитним договором перейшли до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», зокрема права вимоги за Кредитним договором, включаючи, але не обмежуючись правом вимоги до боржника щодо сплати суми основного боргу, а також правом вимоги до боржника щодо сплати штрафних санкцій, правом нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за Кредитним договором з дати набрання чинності. Договір про відступлення права вимоги від 18.03.2011, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1677, підтверджує перехід прав іпотекодержателя за договором іпотеки від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до договору факторингу № 15/12/15-1 від 15 грудня 2015 р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16 грудня 2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1398, укладеними між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фактор Стандарт», останній став новим кредитором за Кредитним договором та новим іпотекодержателем за Договором іпотеки. У зв'язку із невиконанням боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання Позивач прийняв рішення одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]). Так, в застереженні, що міститься у п.6.4 ст. 6 Договору іпотеки, Сторони передбачили два шляхи позасудового врегулювання (передача права власності на предмет іпотеки та право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу) та надали право вибору конкретного із них Іпотекодержателю. Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-ІУ та п.п. 6.4.2 п. 6.4 ст. 6 Договору іпотеки 03 березня 2016 р. ТОВ «Фактор Стандарт» направив Відповідачу вимогу про усунення порушень-іпотечне повідомлення № 25-2/2 від 25.02.2016. У строк, зазначений у вимозі про усунення порушень-іпотечному повідомленні, заборгованість [PERSON] по Кредитному договору погашена не була, у зв'язку з чим Позивачем було прийнято рішення про оформлення права власності на земельну ділянку на підставі застереження, що міститься у Договорі іпотеки, у позасудовому порядку. Проте Позивач не зміг реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання у зв'язку із накладеними на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) арештами. Так, відповідно до постанови про накладення арешту ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 15.09.2011 № 28770489/1, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 19.09.2013 № 39894483 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21.10.2013 № 39866768 накладено арешти на зазначену вище земельну ділянку. Позивач не є учасником виконавчих проваджень №№28770489/1, 39894483, 39866768, тому і не міг знати про накладені державними виконавцями в рамках зазначених виконавчих проваджень арешти на земельну ділянку. Іпотекодержатель не отримував ніяких повідомлень про накладені арешти ні від органів ДВС, ні від іпотекодавця. Позивач дізнався про накладені на земельну ділянку арешти лише в червні 2016 р., коли намагався оформити право власності на земельну ділянку. Проте арешти на предмет іпотеки у виконавчих провадженнях №№28770489/1, 39894483, 39866768 накладені не на користь іпотекодержателя ТОВ «Фактор Стандарт». Таким чином законом була передбачена можливість реалізації заставленого майна для задоволення вимог стягувана, який не є заставодержателем, при дотриманні двох підстав, зазначених вище. Інших підстав для можливості примусової реалізації заставленого майна органами ДВС для задоволення вимог стягувана, який не є заставодержателем, не існувало. Отже, накладені органами ДВС арешти на земельну ділянку перешкоджають ТОВ «Фактор Стандарт» отримати погашення заборгованості за рахунок заставленого майна, незважаючи на те, що такий порядок узгоджений сторонами Договору іпотеки. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом вимог ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи вищевикладене, оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що арешт, накладений державними виконавцями на іпотечне майно: земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), що належить на праві власності [PERSON], та знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладені постановами про накладення арешту ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 15.09.2011 № 28770489/1, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Бучанського МУЮ у Київській області від 19.09.2013 № 39894483 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21.10.2013 № 39866768, порушує права іпотекодержателя ТОВ «Фактор Стандарт», а тому його необхідно зняти.

Outcome: approved