Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач у травні 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №бн від 20 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача [PERSON] станом на 10 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 16 414 грн. 81 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 414 грн. 81 коп., а також 243 грн. 60 коп. судового збору. Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надала заяву, у якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просила стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик його до суду у розмірі 150 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ЗАТ «Акцент-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с.7-11). Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно довідки АА № 243431 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, було змінено найменування юридичної особи із ЗАТ КБ «Акцент-Банк» на «ПАТ КБ Акцент-Банк» (а.с.13,14). Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч. 1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, які банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти, однак відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочив виконання взятих на себе зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 10 березня 2014 року складає 16 414 грн. 81 коп., з яких 1881 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом; 6 660 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 615 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 757 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.3-6). Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду.

Outcome: approved