Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач у березні місяці 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Гарант -Авто» (ПАТ «УСК «Грант-Авто») на його [PERSON] користь 50000 грн на відшкодування майнової шкоди, з [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 5636,19 грн, стверджуючи, що неправомірні дії відповідача [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху, спричинили йому [PERSON] матеріальну шкоду. Позивач також вимагав стягнути з відповідачів на його користь судовий збір. Позивач (його представник) до судового засідання не з»явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності і зазначив, що вимоги підтримує і не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі до суду не з»явились, про час і місце слухання справи сповіщались судом неодноразово за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 22 березня 2014 року на перехресті вулиць [PERSON] і Обільна в м.Одеса сталося ДТП автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Причиною ДТП є порушення водієм [PERSON] В.О.п.16.2 Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу зустрічному транспортному засобу. Постановою Малиновського райсуду м.Одеси від 14.04.2014 року водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУ пАП. Внаслідок зіткнення пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] Розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON] визначена експертним дослідженням №5167 від 22.06.2014 року і складає 55636,19 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент ДТП застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на підставі страхового полісу АС\\5341366 від 13.08.2013 року. 24.03.2014 року [PERSON] повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась з вини застрахованої особи [PERSON] Надалі [PERSON] неодноразово звертався до страхової компанії з письмовими вимогами щодо страхового відшкодування. Листом №796\\6 від 09.04.2015 року страховик повідомив представника позивача [PERSON] про відсутність матеріально-технічного забезпечення та джерела доходів для здійснення виплат страхового відшкодування, тому позивачева сторона звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з страхової компанії на користь [PERSON] 50000 грн ліміт страхового відшкодування, визначений у страховому полісі і з [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 5636,19 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі доводи і докази: постанова Малиновського райсуду м.Одеси від 14.04.2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, копія про реєстрацію транспортного засобу на ім.»я позивача, заяви [PERSON] (та його представника) на адресу страховика про повідомлення про ДТП і про виплату страхового відшкодування, лист ПАТ «УСК «Гарант-Авто» №796\\6, висновок судового експерта №5167 від 22.06.2014 року щодо вартості відновлюючого ремонту автомобіля і розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER] з кошторисом і актом огляду транспортного засобу, довідку інспектора УДАЇ про пошкодження автомобіля. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав: за загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. У даному випадку згідно з полісом АС\\5341366 від 13.08.2013 року цивільна відповідальність власника автомобіля ВАЗ -2107 [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПАТ «УСК «Гарант Авто». За умовами договору страхування ПАТ «УСК «Гарант-Авто» забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правові відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Надані суду письмові докази свідчать, що ні ПАТ «УСК «Гарант-Авто» ні [PERSON] свої зобов»язання щодо відшкодування потерпілому в ДТП [PERSON] не виконали. У зв»язку з неявками відповідачів до судових засідань, суд не отримав ні від страховика ні від особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, пояснень щодо причин невиконання зобов»язань за договором страхування. Відповідно до ст.3 Закону №1961- ІV обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та\\або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №4 від 1.03.2013 року (п.16) роз»яснив, що «питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961- ІV обов»язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Позивач вимагає стягнути на його користь з страховика на відшкодування завданої унаслідок ДТП майнової шкоди 50000 грн, що відповідає зобов»язанням, взятим на себе страховиком на виконання умов договору страхування. Ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] на його- Батова В.Л.- користь на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5636,19 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам: з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - 500 грн, з [PERSON] 56,36грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Outcome: approved