Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «АХА страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу 70260 грн. 40 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що 31.08.2010р. в м. Харкові по вул. Якіра-Білецького, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування», згідно з умовами договору страхування №2261-а/09х(А) від 28.09.2009р. транспортний засіб «Mazda», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] Згідно з умовами договору, на підставі рахунків-фактур, інших зібраних по справі документів, було розраховано та виплачено страхове відшкодування у розмірі 95250,40 грн. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2011р., вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «ВАЗ 21103», д/н [NUMBER], [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «МСК» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ВС/9230320 в межах ліміту 25500 грн. Відповідно до умов полісу відповідача, розмір франшизи становить 510 грн. На підставі ст. 993 та ст. 1191 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Рішенням суду від 23.05.2013р. позов було задоволено за винятком франшизи, тобто в розмірі 24990 грн. Вважали, що відповідач повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 70260,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позову наполягає, просить справу розглядати за його відсутності та, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що 31.08.2010р. о 7год. 50хв. в м. Харкові по вул. Якіра-Білецького, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2012р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яке мало місце 31.08.2010р. о 7год. 50хв. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування», згідно з умовами договору страхування №2261-а/09х(А) від 28.09.2009р. транспортний засіб «Mazda», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] Згідно з умовами договору, на підставі рахунків-фактур, інших зібраних по справі документів, було розраховано та виплачено страхове відшкодування у розмірі 95250,40 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «МСК» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ВС/9230320 в межах ліміту 25500 грн. Відповідно до умов полісу відповідача, розмір франшизи становить 510 грн. Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.05.2013р. було задоволено позов ПАТ «СК «АХА Страхування» та стягнуто з ТДВ «МСК» відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 24990 грн. В свою чергу, відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічне визначено положеннями ст. 18 закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. за № 85/96-ВР Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне закріплено у ст. 27 закону України «Про страхування». При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача [PERSON], у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 70260,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені та документально підтвердженні витрати по справі у розмірі 702,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved