Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої підприємству працівником в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що відповідач з 2017 року працює у товаристві водієм автомобіля 3, 2, 1 класу в підрозділі автопарк. 08.07.2017 виконуючи рейс згідно подорожнього листа № 2073, [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] , залишив територію автопарку підприємства. Повертаючись назад до автопарку, відповідач не впорався з керуванням автомобіля, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок чого, автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень. Працівниками підприємства було здійснено виїзд до місця пригоди, та відповідно було встановлено, що [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. 10 липня 2017 року за наслідками вказаного ДТП, комісією підприємства за участі відповідача складено Акт огляду транспортного засобу, відповідно до якого було встановлено наступні пошкодження автомобіля «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] : кабіна; крило праве; повторювач поворотів правий; праве дзеркало заднього виду; ящик акумуляторних батарей; лобове скло; кузов в цілому; картер заднього моста; капот; бампер; вилив палива у кількості 30 літрів; зовнішнє праве бокове оперення. З вказаним актом [PERSON] погодився, окрім витрат на відновлення картера заднього моста і капота, про що власноручно зазначив у акті. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.04.2018 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП за вчинення вищевказаного правопорушення, закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Таким чином, позивач в порядку ст. ст. 130, 132, 134 КЗпП України просить стягнути з відповідача на свою користь завдану ним шкоду, яка згідно рахунку-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975 від 10.07.2017, становить 137 476,33 грн., а також судові витрати понесених при подачі позову. Представник позивача ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» Кривінчук О. В. в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи у судовому засіданні, заперечив проти задоволення позову, вказав, що він 08.07.2017 під час кермування вказаним автомобілем алкоголь не вживав. Також вказав, що автомобіль був технічно несправним, та під час руху ним заклинув гідропідсилювач, внаслідок чого авто перекинулося. Не заперечив того, що ним підписувався Акт огляду транспортного засобу від 10.07.2017, однак будь-яких сум у ньому вказано не було. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив та вказав, що позивачем не доведено вини [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 124, 130 КУпАП, а також сума нарахованої шкоди, яка проведена не належним чином, а саме без залучення незалежних експертів. Крім того, заявив клопотання про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, який згідно ч. 3 ст.233 КЗпП встановлюється в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» № 57 від 14.04.2017, [PERSON] прийнято на роботу з 15.04.2017 водієм автомобіля 3, 2, 1 класу в підрозділ автопарку з терміном випробування один місяць. Згідно інформації ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» від 04.12.2018, [PERSON] станом на 04.12.2018 з роботи не звільнений, трудова книжка останнього перебуває на підприємстві, заяви про звільнення від нього не надходила. Відповідно до подорожнього листа вантажного автомобіля ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» №2073 від 08.07.2017, [PERSON] здійснював рейс на автомобілі «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] . Транспортний засіб «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] зареєстровано за ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» від 18.11.2008, про що свідчить інформація Територіального сервісного центру 6845 від 19.12.2018. За постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.04.2018, було встановлено, що [PERSON] 08.07.2017 о 13 год. 30 хв. на автодорозі Т1804 поблизу с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області, керував автомобілем «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив перекидання автомобіля, від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. За наслідками розгляду даного адміністративного правопорушення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Після дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), позивачем було проведено службове розслідування, про що свідчить витяг з наказу № 54/1 від 10.07.2017 про службове розслідування у зв`язку з ДТП, що сталася 08.07.2017 з водієм [PERSON] . Наказом ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» № 56 від 10.07.2017, створено комісію із службового розслідування обставин та причин ДТП, до складу якої увійшли: голова комісії [PERSON] - головний інженер; [PERSON] - інженер-механік; [PERSON] - начальник внутрішнього аудиту. Згідно Акту огляду транспортного засобу від 10.07.2017, комісією виявлені пошкодження автомобіля «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] , а саме: кабіна; крило праве; повторювач поворотів правий; праве дзеркало заднього виду; ящик акумуляторних батарей; лобове скло; кузов в цілому; картер заднього моста; капот; бампер; вилив палива у кількості 30 літрів; зовнішнє праве бокове оперення, що згідно рахунку-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975 від 10.07.2017, збитки нанесені підприємству в загальній сумі становлять 137 476,33 грн. Вказаний Акт огляду транспортного засобу підписаний [PERSON] 14.07.2017 із власноручними застереженнями, а саме те що останній із вказаним у акті погоджується крім заднього моста, та капота. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , суду показали, що вони виїжджали на місце ДТП та [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Через декілька днів був складений акт огляду транспортного засобу, який [PERSON] підписав у їх присутності та зобов`язався відшкодувати завдану ним шкоду, однак через дві неділі не з`явився на роботу. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що після ДТП вони були особисто присутні при проведені працівниками поліції для [PERSON] тесту на вміст алкоголю в організмі, результат якого був позитивний. Як вбачається з договору поставки № ПАД-00004/16 від 04.01.2016 укладеного з ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» та ТОВ «Поділля Авто Драйв», останні здійснювали поставку запчастин для позивача. Згідно рахунку-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975 від 10.07.2017, вартість запчастин до ГАЗ-3309 становить: 1)Крило ГАЗ-3307 переднє праве - 3430 грн.; 2)Дзеркало заднього виду ГАЗ-3307 - 160 грн.; 3)Дзеркало заднього виду КАМАЗ верхнє об`ємне - 310 грн.; 4)Скло лобове ГАЗ-3307 - 1156,50 грн.; 5)Дверка ГАЗ-3307 права - 2420 грн.; 6)Бризговик крила ГАЗ-3307 правий - 760,66 грн.; 7)Покажчик повороту ГАЗ-3307 боковий - 86,45 грн.; 8)Завіс дверки ГАЗ-3307 правої - 546 грн.; 9)Скло дверки ГАЗ-3307 опускне - 679 грн.; 10)Скло дверки ГАЗ-3307 кватирка - 553 грн.; 11)Капот ГАЗ-3307 - 3953 грн.; 12)Бампер ГАЗ-3307 передній - 2200 грн.; 13)Кришка АКБ ГАЗ-3309 - 232 грн.; 14)Картер заднього моста ГАЗ-53 - 4440 грн.; 15)Кабіна ГАЗ-3307 без оперення - 93000 грн. Відповідно до доповідної записки від 08.07.2017, складеної медпрацівником ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» [PERSON] о 13 год. 48 хв., при перевірці водія [PERSON] після рейсового медичного огляду щодо виявлення тимчасової непрацездатності, було встановлено пробу на алкоголь, що видихається - 3.3. Даний результат [PERSON] ствердила у судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка. Крім того вказала, що виїжджала на місце ДТП та особисто проводила огляд [PERSON] , який по зовнішнім ознакам перебував в стані алкогольного сп`яніння. За підсумками службового розслідування, [PERSON] було оголошено догану, та вирішено відраховувати з його заробітної плати щомісячно по 20 % заробітку, починаючи з серпня 2017 року до повного покриття завданої шкоди (Наказ ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» № 62/3 від 14.07.2017). Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. За змістом ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 № 14 зазначено, що суди при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п. 4 ст. 134 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Встановлюючи вину [PERSON] у пошкодженні автомобіля у нетверезому стані, суд виходить із наступного. Як вбачається з постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.04.2018 у справі № 675/1330/18 (провадження № 3/675/1/18) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 927/623/18. Крім того, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення тощо. Так, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення Серії АП2 № 478797, Серії АП2 № 478798 від 08.07.2017, було встановлено, що [PERSON] 08.07.2017 о 13 год. 30 хв. на автодорозі Т1804 поблизу с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області, керував автомобілем «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив перекидання автомобіля, від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями, [PERSON] було порушено вимоги п. 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху. У даних протоколах [PERSON] власноручно вказував, що на передодні вживав алкоголь та 08.07.2017 вчинив ДТП. Разом з тим, стан алкогольного сп`яніння відповідача, встановлено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також доповідною запискою від 08.07.2017. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд приходить до висновку про наявність протиправних дій відповідача, внаслідок яких було заподіяно для позивача майнової шкоди, яку було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, та відповідно [PERSON] повинен нести повну матеріальну відповідальність за п. 4 ч.1 ст. 134 КЗпП України. Що стосується нарахованої позивачем шкоди, суд виходить із наступного. Як вбачається із акту огляду транспортного засобу від 10.07.2017, комісією було встановлено пошкодження автомобіля «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] : кабіна; крило праве; повторювач поворотів правий; праве дзеркало заднього виду; ящик акумуляторних батарей; лобове скло; кузов в цілому; картер заднього моста; капот; бампер; вилив палива у кількості 30 літрів; зовнішнє праве бокове оперення. З вказаним актом [PERSON] погодився, окрім витрат на відновлення картера заднього моста і капота, про що власноручно зазначив у акті. Загальну вартість завданої шкоди, позивач визначає з рахунку-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975 від 10.07.2017, яка становить 137 476,33 грн. Однак, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина 3 статті 12 ЦПК України). Оцінюючи акт огляду транспортного засобу від 10.07.2017 та рахунок-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975 від 10.07.2017, судом виявлено наступні розбіжності. Як зазначалося вище, [PERSON] керував автомобілем «ГАЗ 3309», д.н. [NUMBER] . У рахунку-фактури ТОВ «Поділля Авто Драйв» № 0-0000975, вказані запчастини, які не мають відношення до вказаного автомобіля, зокрема: дзеркало заднього виду КАМАЗ верхнє об`ємне - 310 грн. Також, запчастини: бризговик крила ГАЗ-3307 правий - 760,66 грн.; завіс дверки ГАЗ-3307 правої - 546 грн.; скло дверки ГАЗ-3307 опускне - 679 грн.; скло дверки ГАЗ-3307 кватирка - 553 грн.; кришка АКБ ГАЗ-3309 - 232 грн., необумовлені в акті огляду транспортного засобу від 10.07.2017. Крім того, зважаючи на висвітлену позицію [PERSON] , яка відображена ним власноручно в акті огляду транспортного засобу від 10.07.2017, відповідно до якої останній не визнав пошкодження автомобіля у вигляді - заднього моста, та капота, судом також не може братися до уваги дані пошкодження, оскільки позивачем протилежного не доведено. Таким чином, суд у відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, з метою сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи роз`яснив як представнику позивача так і представнику відповідача, їх право та обов`язок, що стосується необхідності залучення у даній справі експертів для проведення почеркознавчої експертизи, автотоварознавчої експертизи та авто технічної експертизи, однак останні з відповідними клопотаннями до суду не зверталися. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності та достовірності, суд приходить до висновку, що [PERSON] було завдано шкоди ТОВ СГП «АГРОС-ВІСТА» на загальну суму 102 452,95 грн., яка складається із пошкоджених запчастин: крило ГАЗ-3307 переднє праве - 3430 грн.; дзеркало заднього виду ГАЗ-3307 - 160 грн.; скло лобове ГАЗ-3307 - 1156,50 грн.; дверка ГАЗ-3307 права - 2420 грн.; покажчик повороту ГАЗ-3307 боковий - 86,45 грн.; бампер ГАЗ-3307 передній - 2200 грн.; кабіна ГАЗ-3307 без оперення - 93000 грн. Разом з тим, розглядаючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності у розумінні ч. 3 ст. 233 КЗпП України, суд приходить до наступного висновку. За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП України). Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Отже, спірні правовідносини у справі, регулюються положеннями КЗпП України, статтею 233 якою встановлено строк позовної давності в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль, на якому працював відповідач, як водій, належить позивачу. ДТП, за участю відповідача трапилось 08 липня 2017 року, про що стало відомо позивачу в цей же день. Позов до суду про відшкодування шкоди позивач пред`явив 12.07.2018, тобто через 1 рік 4 дні після ДТП, тобто поза межами строку позовної давності, визначеної ст. 233 ЦПК України. Згідно ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. Разом з тим, представник позивача з відповідним клопотанням до суду не звертався, та у відповідності до вимог зазначеної норми не вважав, що підприємство взагалі пропустило строк позовної давності, оскільки вважає, що вказаний строк слід рахувати з дня закінчення службового розслідування, тобто з 14.07.2017 коли було винесено наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Однак з вказаними доводами представника позивача, суд погодитись не може, оскільки у ст. 233 КЗпП України чітко вказано, що річний строк для звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди рахується з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, тобто в даному випадку з 08.07.2017. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачем, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed