Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 29.04.2016р.. В позові позивач просив розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 15 листопада 2003р. відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 571. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, але вважає, що причиною розпаду сімї є поведінка позивача. Також просила не змінювати її прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.11.2003р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: син [PERSON], 26.06.2005р.н.; донька Злата, 11.08.2008р.н.; донька [PERSON], 11.04.2010р.н., що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4,5,6). На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки сторони мають різні погляди на життя. Непорозуміння між сторонами має наслідком виникнення частих конфліктів та напруженої обстановки, що негативно впливає як на самих сторін так і на інших членів сімї. На момент розгляду справи судом перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України, відсутні. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. Спору з приводу місця проживання дітей та порядку участі батьків у вихованні та їх матеріальному забезпеченні між сторонами немає. Зазначені обставини справи визнаються сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК, не підлягають доказуванню. В добровільному порядку відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник зі шлюбних відносини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.110 СК один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом був наданий сторонам строк для примирення тривалістю у чотири місяці, проте сторони не примирилися. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заяву відповідачки, суд вважає за необхідне її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved