Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач свої вимоги з у рахуванням поданих уточнень (а.с. 38-41) мотивує тим, що 16.07.2004 р. між ним та відповідачем укладено Договір довічного утримання, посвідчений Другою Сумською державною нотаріальною конторою. У серпні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовом про припинення договору довічного утримання (догляду) шляхом його розірвання, рішенням Апеляційного суду Сумської області у задоволенні позову було відмовлено. Відповідач продовжує перешкоджати належному виконанню умов договору довічного утримання. Він неодноразово приходив до будинку, в якому проживає відповідач, з метою запропонувати повернутись до квартири та залишити квартиру в її повному користуванні, однак її брат чинить перешкоди у спілкуванні у звязку з чим звертався до поліції. Згідно повідомлення відділу поліції [PERSON] з власних міркувань не бажає повертатись, та її ніхто не утримує, а [PERSON] не бажає, щоб він приходив до його будинку. 16.06.2016 р. ним було надіслано нотаріально посвідчені заяви про усунення перешкод, забезпечення вільного доступу до помешкання за адресою: м. Суми, вул. Островського, буд. 84, де проживає відповідач для виконання умов та обов'язків передбачених договором довічного утримання, повідомлення про перерахування коштів шляхом поштового переказу. Кошти на утримання надсилаються ним щомісячно. Вважає, що переїзд відповідача на постійне місце проживання до свого брата є істотною зміною обставин, оскільки при укладенні договору набувач не міг передбачити такої зміни і не може усунути її причини. Безперечно, виконання договору довічного утримання (догляду) у випадку, коли відчужувач переїжджає на нове місце проживання, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє набувача того, на що він розраховував при укладенні договору; крім цього ризик зміни обставин не несе набувач. У зв'язку з тим, що [PERSON] з необґрунтованих причин, що й встановлено рішеннями по цивільній справі № 592/7274/15 змінила місце проживання та мешкає за адресою: м. Суми вул. Островського, 84 у будинку свого брата, який перешкоджає йому у виконанні обов'язків по договору, просить внести зміни до договору: -викласти п. 2 у наступній редакції: «Вищезгадана однокімнатна квартира оцінюється 160 391,00 грн. (сто шістдесят тисяч триста девяносто одна гривня).»; -викласти п. 3 у наступній редакції: «Інвентаризаційна (страхова) оцінка квартири становить 160391,00 грн. (сто шістдесят тисяч триста девяносто одна гривня).»; -викласти п. 4 у наступній редакції: «Я, [PERSON], зобов'язуюсь зберегти в довічному безкоштовному користуванні [PERSON] з правом довічного безкоштовного проживання всю квартиру. [PERSON] визначила місце свого проживання: [INFO], б. 84»; -викласти п. 5 у наступній редакції: «Сума матеріального забезпечення встановлена, сторонами 800,00 (вісімсот) гривень, що мають бути перераховані щомісячно до 20 числа шляхом, банківського або поштового переказу на ім'я [PERSON]». У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги за наведених підстав підтримали і просили задовольнити. Позивач суду пояснив, що більше 10 років виконував умови договору довічного утримання, укладеного з відповідачем. Однак, у 2014 р. [PERSON] змінила місце проживання - спочатку поїхала погостити до брата, а потім залишилася там проживати і додому не повертається. Її брат [PERSON] перешкоджає у виконанні ним умов договору довічного утримання по здійсненню догляду за відповідачем, не приймає продукти харчування. Ці обставини встановлені рішеннями суду. У суді апеляційної інстанції, при розгляді позову [PERSON] про розірвання договору довічного утримання їм було вказано на необхідність звернення до суду з даним позовом про внесення змін до договору та зобовязано провести грошову оцінку квартири. Внесення змін до договору щодо оцінки квартири необхідно, оскільки [PERSON] у подальшому може знову предявити позов про розірвання договору довічного утримання. Істотною обставиною, яку він не міг передбачити на момент укладення договору, що відповідач змінить місце проживання і вони не зможуть виконувати умови договору. Нове місце проживання відповідача повинно бути зазначено у договорі, тому пункт 4 підлягає викладенню у новій редакції. Також у суді апеляційної інстанції їм вказали, що сума утримання 120 грн. замала, тому потрібно збільшити, про що вони хочуть внести зміни до п. 5 договору. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до наданих заперечень на позов (а.с. 79) [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що запропонована редакція п. 4 договору довічного утримання суперечить ст. 744 ЦК України, оскільки позбавить позивача будь-яких обовязків щодо довічного утримання відповідача. Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання, тому позивач не має права визначати місце проживання [PERSON] за адресою: м. Суми, вул. Островського, 84, оскільки це є втручанням у її особисте життя та порушить права особи, у якої вона на даний час проживає. Вимога щодо визначення місця проживання за вказаною адресою суперечитиме вимогам ст. 750 ЦК України. У позові вказано, що переїзд відчужувача на постійне місце проживання до свого брата є істотною зміною обставин, оскільки при укладенні договору набувач не міг передбачити такої зміни і не може усунути її причини. [PERSON] не порушувала істотних умов договору, оскільки у договорі не визначався обовязок [PERSON] мешкати у квартирі, а проживання тимчасово у брата не є істотною зміною обставин, позивач не позбавлений можливості забезпечувати її продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою. Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши надані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. 16.07.2004 р. між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] згідно довіреності, посвідченої Другою Сумською держнотконторою 15.07.2004 р. та [PERSON], укладено Договір довічного утримання (догляду) (далі Договір), посвідчений нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 2-1321. За умовами Договору [PERSON] від імені [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 54, що знаходиться по вул. Червоногвардійська, 38 в м. Суми, складається з однієї жилої кімнати, жилою площею 17,1 кв. м, загальною площею 29,95 кв.м. і належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сумською міською радою 05.03.1993 р., зареєстрованого в Сумському ООБТІ 11.03.1993 р. за № 28 (пункт 1 Договору). Згідно пункту 2 Договору квартира оцінена сторонами в 6244 гривні; у пункті 3 Договору визначено, що інвентаризаційна (страхова) оцінка квартири становить 6244 грн. За умовами пункту 4 Договору [PERSON] зобовязався довічно та повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою і зберегти в її довічному безкоштовному користуванні з правом довічного безкоштовного проживання всю квартиру. Сума матеріального забезпечення (продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою) встановлена сторонами в 120 гривень щомісячно (пункт 5 Договору). Пунктом 6 договору передбачено, що він може бути розірваний за згодою сторін, а в разі відмови від добровільного розірвання однією з сторін або невиконання умов договору через суд. Згідно пункту 9 Договору, право власності на квартиру у набувача виникає з моменту державної реєстрації договору (а.с. 6). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 11.01.2016 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про припинення договору довічного утримання шляхом його розірвання (справа № 592/7274/15-ц) рішення Ковпаківського районного суду від 28.10.2015 р. скасовано, у задоволенні позову відмовлено (а.с. 16 - 17). Вказаним рішенням суду встановлено і не спростовується у наданих запереченнях на позов представником відповідача, що [PERSON] з 2014 року проживає у брата [PERSON] за адресою: м. Суми, вул. Островського, 84. На звернення [PERSON] Сумський відділ поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області листом від 09.06.2016 р. № 4380 за наслідками перевірки повідомив, що [PERSON] з власних міркувань не бажає повертатися до позивача та її ніхто не утримує (а.с. 42). 16.06.2016 р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заяву [PERSON] до [PERSON], згідно якої позивач повідомив відповідача, що до моменту внесенні змін до Договору довічного утримання (догляду) та встановлення порядку його виконання він буде продовжувати надавати кошти на утримання у розмірі 400 грн. щомісячно, шляхом поштового переказу на адресу де вона перебуває: м. Суми, вул. Островського, 84 (а.с. 44). Цього ж дня вказаним нотаріусом було посвідчено заяву [PERSON] до [PERSON] у якій позивач вкотре просив усунути перешкоди та забезпечити вільний доступ до помешкання за адресою: м. Суми, вул. Островського, 84, де проживає [PERSON] для виконання ним умов та обовязків передбачених Договором довічного утримання (догляду) відносно [PERSON] (а.с. 45). Згідно наданих чеків СД УДППЗ «Укрпошта» та оглянутих оригіналів у судовому засіданні [PERSON] здійснював переказ коштів [PERSON] у розмірі 400 грн. з лютого 2016 р. по січень 2017 р. включно (а.с. 58 59). Суду [PERSON] пояснив, що кошти які він направляє на утримання [PERSON] йому повертаються без пояснень причин. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. За приписами ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Статтею 751 ЦК України визначено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК Україні договір може буди змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, звертаючись з позовом позивач просить внести зміни до п.п. 2 і 3 Договору вказавши, що однокімнатна квартира оцінюється 160 391,00 грн. і ця сума становить інвентаризаційну (страхову) оцінку квартири. У даному випадку, зміна вартості квартири у сторону збільшення не є тією істотною обставиною, якою зокрема керувався позивач при укладенні Договору довічного утримання (догляду) з відповідачем, яка у свою чергу є підставою для зміни пунктів 2 і 3 Договору за рішенням суду. Апеляційний суд у своєму рішенні, на яке посилається позивач, вказував, що дійсна вартість квартири необхідна за наявності відповідного позову про припинення договору довічного утримання заявленого з підстав, передбачених ст. 755 ЦК України. Позов з цих підстав не заявлявся. Окрім того, слід зазначити, що позивачем та його представниками суду не надано доказів на підтвердження того, що вартість квартири, яка є предметом договору довічного утримання № 54 по вул. Червоногвардійська, 38 в м. Суми - 160 391,00 грн. Позивач просить пункт 4 Договору викласти у новій редакції, відповідно до якої він зобов'язується зберегти в довічному безкоштовному користуванні [PERSON] з правом довічного безкоштовного проживання всю квартиру. [PERSON] визначила місце свого проживання: [INFO], б. 84. Запропонована редакція пункту 4 Договору, на відміну від діючої, не містить обовязку позивача довічно та повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою, що є істотною умовою для договорів довічного утримання у розумінні вимог ст. 744 ЦК України. Укладений між сторонами договір довічного утримання не містить обовязку відчужувача проживати виключно у квартирі [ADDRESS], а містить обовязок набувача зберегти в довічному безкоштовному користуванні з правом довічного безкоштовного проживання відповідача всю квартиру. Визначення місця проживання відчужувача у договорі не передбачено і нормами закону, що регулює ці правовідносини. Тимчасова зміна відповідачем місця свого проживання не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору та не може бути підставою для зміни договору та зазначенням у ньому, що [PERSON] визначила місце свого проживання: [INFO], б. 84. Наведені факти свідчать про відсутність підстав для зміни Договору довічного утримання (догляду) укладеного між сторонами, визначених ст. 652 ЦК України. У пункті 5 Договору встановлено, що сума матеріального забезпечення (продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою) встановлена сторонами в 120 гривень щомісячно. Виходячи із принципу розумності та справедливості, слід дійти висновку, що вказаний розмір щомісячного забезпечення [PERSON], з урахуванням економічної ситуації, цін на продукти харчування та одяг є явно несправедливим, а тому підлягає зміні. Тому з урахуванням інтересів сторін суд вважає необхідним позовні вимоги в частині збільшення суми матеріального забезпечення за договором задовольнити. Проте, відсутні правові підстави для встановлення способу виконання цього пункту договору - зазначення, що сума матеріального забезпечення має бути перерахована щомісячно до 20 числа шляхом, банківського або поштового переказу на ім'я [PERSON]. З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, вирішуючи позов у межах заявлених вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - змінити Договір довічного утримання (догляду), укладений 16.07.2004 р. між сторонами, викласти пункт 5 Договору у наступній редакції: «Сума матеріального забезпечення (продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою) встановлена, сторонами в сумі 800,00 (вісімсот) гривень щомісячно.». У задоволенні вимог про внесення змін до пунктів 2, 3, 4 Договору у запропонованій позивачем редакції слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial