Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач у березні 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що строни перебувають у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2010 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На разі сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, однак, між сторонами є спір щодо місця проживання спільної дитини. На підставі викладеного, позивач звернулась із відповідним позовом до суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2019 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Разом з тим, від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Служби, а також надано до суду висновок №101-965/03 від 06.02.2020 року про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого Дарницька РДА в м.Києві як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.10.2010 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, однак, між сторонами є спір щодо місця проживання спільної дитини Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, а саме Принципу 6, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, за винятком тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Приписами Сімейного кодексу України, зокрема, ст. 150 СК України, встановлено що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний розвиток, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За таких обставин, приймаючи рішення в даній цивільній справі, суд має керуватися виключно інтересами дитини. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що син проживає разом із матір`ю, остання забезпечує його матеріально та створює належні соціально-побутові умови проживання, духовного та розумового розвитку, відтак, суд прийшов до висновку, що слід визначити місце проживання дитини разом із матір`ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved