Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 132944 грн 30 коп. за кредитним договором №б/н від 17.11.2010, яка складається з наступного: 7450 грн 85 коп. - тіло кредиту; 125493 грн 45 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 17.11.2010 по 31.12.2018. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 17.11.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в порядку ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений кредитний договір шляхом прийняття пропозиції та приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до цього кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 грн на картковий рахунок, а саме: кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» з терміном дії до листопада 2014 року включно. Однак, позивач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 31.03.2020 становить 132944 грн 30 коп. Наявність заборгованості, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позивач підтверджує розрахунком, який додає до позовної заяви, та випискою по особовому рахунку. Посилаючись на обов`язковість договору для виконання сторонами, просить суд стягнути визначену ним суму заборгованості за кредитом. Ухвалою від 21 липня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їх клопотанням. У встановлений судом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, не надав відзиву на позов та не подав жодних заяв чи клопотань, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справив їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». 17.11.2010 відповідач [PERSON] подав позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.21). Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» встановлено основні умови кредитування з використанням різних типів кредитної картки (а.с. 22). 19.11.2010 відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» (картрахунок [NUMBER] ) з терміном дії до листопада 2014 року, що підтверджується довідкою Банку про відкриття рахунку та про зміну кредитного ліміту (а.с.19-20). Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань по поверненню кредиту у відповідача виникла накопичувальна заборгованість за кредитом, а 24.07.2018 відбулося останнє погашення на суму 11,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 17.11.2010 станом на 31.03.2020 та випискою по особовому рахунку відповідача - основна карта: [NUMBER] (а.с.7-12, 13-18). Подані позивачем виписка по картковому рахунку відповідача [PERSON] та довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти дають підстави вважати, що Банк перераховував на картковий рахунок відповідача грошові кошти в межах встановленого та в подальшому зміненого карткового ліміту до максимального розміру 10100 грн. Відповідач користувався цими коштами, а також періодично здійснював погашення кредиту, процентів та пені, що нараховувалась за прострочення щомісячного платежу. Відповідно до п.2.1.1.12.3. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно п.2.1.1.12.4. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення заборгованості за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картками із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також за овердрафтом, що виникає за такими картками, наведений а Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, що є невід`ємною частиною кредитного договору, та встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Строк повернення овердрафту в повному розмірі - на протязі 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Згідно п.1.1.3.2.3. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9. цього договору. Згідно з п.п. 1.1.6.1. та 1.1.6.2. зміни в чинні Умови та Правила надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в однобічному порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів зв`язку: 1.1.6.2.1. Офіційний сайт банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях Банку. При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов`язаний звернутись в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд визнає їх достовірними, належними та допустимими, які в сувої сукупності дають підстави суду частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до норм ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З гідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, який визначається строком дії кредитної картки, що видана на виконання договору - листопад 2014 року. Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, на виконання якого позичальником були отримані кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач користувався послугами банку до 30.11.2014. Доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту зі сплатою відсотків у розмірах та строки погоджені сторонами, є переконливими, оскільки гуртуються на вимогах закону та умовах договору, підтверджуються обставинами справи, встановленими судом на підставі поданих письмових доказів. Розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 17.11.2010 станом на 31.03.2020 доведені вимоги позивача про стягнення заборгованості за наданим кредитом в розмірі 7450,85 грн. Що стосується стягнення з відповідача нарахованих та несплачених процентів за в розмірі 125493,45 грн, то в цій частині, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором, нараховувались відповідачу щомісяця, як під час строку кредитування, який закінчився у листопаді 2014 року (закінчення строку дії картки), так і після нього - до 31.03.2020. У пункті 54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), Велика Палата зазначила, що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом, які були передбачені договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку кредитування, кредитор має право вимагати від позичальника, який прострочив виконання грошового зобов`язання повернення основної суми боргу за кредитним договором (позики та процентів), а також сплати грошової суми відповідно до ст. 625 цього Кодексу за весь час прострочення. В досліджуваній ситуації несплачені проценти станом на 30.11.2014 (закінчення строку дії картки) складали 817,25 грн, що визначено судом відповідно до розрахунку, наданого позивачем та виходячи із процентної ставки, встановленої договором. Після спливу цього строку позивачем безпідставно щомісяця продовжувались нараховуватись проценти, які на кінцеву дату розрахунку позивача додали в сумі та склали 322041,82 грн. Враховуючи те, що на виконання умов договору щодо погашення кредиту відповідач після закінчення строку дії картки (листопада 2014 року) сплатив 24.02.2016 - 1000,00 грн, 21.03.2016 - 1000,00 грн, 22.04.2016 - 500,00 грн., 30.05.2016 - 4000,00 грн., 21.07.2016- 1050,00 грн., 25.10.2016- 1000,00 грн., 27.02.2018 - 229,92 грн., 28.02.2018 - 248,56 грн., 26.03.2018 - 145 грн., 28.04.2018 - 69.62 грн., 29.042018 - 50,00 грн., 24.05.2018 - 253.33 грн., 22.06.2018 - 261.66 грн., 24.07.2018 - 11,67 грн., .а всього - 9819,76 грн, які були зараховані на погашення процентів то стягненню з відповідача не підлягає сума неповернутих процентів на кінцеву дату кредитування, яка складає 817,25 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, не розцінюється судом, як визнання позовних вимог та/або обставин, якими вони обґрунтовуються, з огляду на те, що подання заперечень на позов це право, а не обов`язок відповідача і це право не може бути обмежене будь-яким способом, в тому числі і шляхом застосування норм Цивільного процесуального кодексу України щодо звільнення позивача від доказування або ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем обставин справи щодо наявності у відповідача грошового зобов`язання за кредитним договором б/н від 17.11.2010 на умовах, якими обґрунтовано позовні вимоги, окрім вимог щодо розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 7450,85 грн, з яких: 7450,85 грн - заборгованість за кредитом + 00,00 грн - заборгованість по відсоткам. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 132944,30 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 7450,85 грн, що становить 5,60% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 117,71 грн (2102,00 х 5,60%) судових витрат у виді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial