Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач у вересні 2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року вона та [PERSON] (покупці) придбали у [PERSON] (продавець) житловий будинок з господарськими побудовами за адресою: вул.Механізаторів, 23 в с.Жуки Полтавського району Полтавської області. Разом із переходом права власності на житловий будинок до них перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,32 га. Рішенням двадцять\~третьої сесії\~пятого скликання\~Тахтаулівської сільської\~ради Полтавського\~району від\~11.07.2008\~року надано\~у спільне\~сумісне користування\~[PERSON],\~[PERSON] земельну\~ділянку загальною\~площею 0,32\~га,\~з них:\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~0,25\~га в\~селі Жуки\~вул.\~Механізаторів,\~23;\~для ведення\~особистого селянського\~господарства 0,07\~згідно договору\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~від 20\~червня 2008\~року. 22.06.2009 року за її та [PERSON] зверненням рішенням Тахтаулівської\~сільської ради\~Полтавського району наданий дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню Державного акту на право власності на землю. Під час виготовлення землевпорядною організацією технічної документації на земельну ділянку виявлено, що частина земельної ділянки, яка знаходиться в її користуванні, передана Тахтаулівською сільською радою у власність суміжного користувача - [PERSON], якій належить земельна ділянка по вул.Механізаторів, 23-А, та якою на даний час користується [PERSON] Також із акту-схеми земельної ділянки від 11.07.2008 року вбачається, що земельна ділянка [PERSON] накладається на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] У 2013 році позивачеві стало відомо про нові порушення меж земельних ділянок, а саме між земельною ділянкою позивача №23 та земельною ділянкою №23-А, якою користується відповідач [PERSON] Просила суд визнати недійсним та скасувати рішення двадцять шостої сесії пятого скликання Тахтаулівської сільської ради від 31.10.2008 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] по вул.Механізаторів, 23-А, село Жуки; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №177192 від 28.04.2009 року на земельну ділянку площею 0,18 га по вул.Механізаторів, 23-А, с.Жуки Полтавського району Полтавської області; визначити порядок користування земельними ділянками №23 та №23-А по вул.Механізаторів в с.Жуки Полтавського району Полтавської області, відновивши межу між цими земельними ділянками згідно межових знаків та акту-схеми земельної ділянки, що належить [PERSON] та [PERSON] від 11.07.2008 року. Співвідповідач [PERSON] надала відзив на позов, у якому зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували державну реєстрацію права власності чи права користування спірною ділянкою за позивачем та [PERSON] на день видачі [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №177192 від 28.04.2009 року площею 0,18 га в с.Жуки Полтавського району по вул.Механізаторів, 23-а. Також подано заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач була обізнана про накладення спірних земельних ділянок за адресою: вул.Механізаторів, 23, с.Жуки ще у 2013 році. У 2014 та 2017 роках позивач зверталася до суду з позовом з тих же підстав і щодо тих же самих земельних ділянках, позовні заяви залишені без розгляду. Посилаючись на ч.1 ст.265 ЦК України, якою передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, просила застосувати позовну давність та відмовити у позові за її спливом. Співвідповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому в задоволенні позову просив відмовити, обґрунтовуючи тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року придбала лише житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с.Жуки. вул.Механізаторів, 23 в Полтавському районі без права на землю, тому посилання позивача на ст.155 Земельного кодексу України є безпідставними. Окрім того, позивач лише 22.06.2009 року отримала дозвіл на розробку технічної документації по виготовленню Державного акту на право приватної власності на землю, тобто, після того, як належна йому земельна ділянка вже була сформована та встановлені межі в натурі на місцевості. Представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач обєктивно мала можливість знати про порушення своїх прав користувачів земельної ділянки за адресою: вул.Механізаторів, 23, с.Жуки, починаючи з 30.08.2008 року. У 2014 та 2017 роках позивач зверталася до суду з аналогічними позовами, які залишені без розгляду. Посилаючись на ч.1 ст.265 ЦК України, якою передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, просив застосувати позовну давність та відмовити у позові. Представник Тахтаулівської сільської ради Полтавського району надав відзив на позов, у якому в задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю, оскільки ніяких порушень прав позивача з боку сільської ради ні прийняттям оспорюваного рішення, ні при наданні дозволу на розробку технічної документації, не допущено; окрім того, вважають, що [PERSON], [PERSON] безпідставно надано у користування земельну ділянку 0,32 га, оскільки попередній власник будинку користувався земельною ділянкою площею 0,25 га. Позивач та\~її представник\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали\~в повному\~обсязі та\~просили задовольнити,\~надавши пояснення\~аналогічні тим,\~що викладені\~в позові. Також позивач пояснила, що їй стало відомо про порушення меж земельної ділянки у 2013 році, коли [PERSON] встановив межові знаки. Представник Тахтаулівської\~сільської ради\~Полтавського району\~у задоволенні\~позову просив\~відмовити,\~надавши пояснення,\~що аналогічні\~тим,\~які викладені\~у відзиві.\~Також пояснив,\~що \~в акті\~встановлено,\~що площа\~зменшена,\~однакким саме порушено межі земельної ділянки та внаслідок яких дій невідомо. Співвідповідач - [PERSON], у судовому засіданні зазначила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду, оскільки до неї вимог не предявлено; окрім того, заявила, що відмовляється від належної їй земельної ділянки на користь позивачки. Представник співвідповідача [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити, надавши пояснення, що аналогічні тим, які викладені у відзиві на позов. Представник співвідповідача - [PERSON], у задоволенні позову просив відмовити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, що викладені у відзиві. Представник співвідповідача Тахтаулівської сільської ради Полтавського району - у задоволенні позову просив відмовити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, що викладені у відзиві. Третя особа [PERSON], у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Третя особа Міськрайонне управління Держгеокадастру у Полтавському районі та м.Полтаві у судове засідання не зявився, попередньо надавши суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] житловий будинок з господарськими побудовами за адресою: вул.Механізаторів, 23, с.Жуки Полтавського району Полтавської області (т.1 а.с.3). Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року. придбаний житловий будинок розташований на земельній ділянці державного фонду, норма користування якої не встановлена. Згідно з п.5 договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року земельна ділянка, на якій розташований будинок, не є власністю продавця, рішення про її приватизацію відповідними компетентним органом не приймалося (т.1 а.с.3). Рішенням двадцять третьої сесії пятого скликання Тахтаулівської сільської ради Полтавського району від 11.07.2008 року надано у спільне сумісне користування [PERSON], [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,32 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га в селі Жуки вул. Механізаторів, 23; для ведення особистого селянського господарства 0,07 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 червня 2008 року серія ВКМ №437428 (т.1 а.с.4). Рішенням Тахтаулівської сільської ради Полтавського району від 22.06.2009 року надано дозвіл [PERSON], [PERSON] на розробку технічної документації по виготовленню Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,32 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га в селі Жуки вул. Механізаторів, 23; для ведення особистого селянського господарства 0,07 га в селі Жуки вул.Механізаторів, 23 Полтавського району Полтавської області (т. 1 а.с.8). Рішенням двадцять шостої сесії пятого скликання від 31.10.2008 року Тахтаулівська сільська рада Полтавського району вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] на території с.Жуки, вул.Механізаторів, 23-а Тахтаулівської сільської ради Полтавського району; передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд 0,18 га.; [PERSON] посвідчити право власності земельною ділянкою, відповідно до чинного законодавства (т.1 а.с.119). На підставі зазначеного рішення [PERSON] 28.04.2009 року виданий Держаний акт на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.7). Рішенням шістнадцятої сесії пятого скликання Тахтаулівської сільської ради від 28.10.2007 року надано у користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства в с.Жуки вул.Механізаторів (т.1 а.с.118). Рішенням двадцять четвертої сесії пятого скликання Тахтаулівської сільської ради від 22.08.2008 року надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на землю загальною площею 0,03 га, для ведення особистого селянського господарства в селі Жуки Полтавського району (т.1 а.с.120). Рішенням тридцять першої сесії пятого скликання Тахтаулівської сільської ради від 27.02.2009 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] на території с.Жуки Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області; [PERSON] передати у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,03 га, для ведення особистого селянського господарства 0,03 га; [PERSON] посвідчити право власності земельною ділянкою, відповідно до чинного законодавства (т.1 а.с.121). Рішенням третьої сесії шостого скликання Тахтаулівської сільської ради від 09.10.2013 року №993 затверджено акт комісії в сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та раціонального використання земель щодо земельного конфлікту між [PERSON] та [PERSON] З акту вбачається, що спір полягає в тому, що земельна ділянка [PERSON] накладається на 20 м на земельну ділянку [PERSON] При обстеженні земельних ділянок встановлено, що по вул. Механізаторів, 23-А власником земельної ділянки є [PERSON] (бувший власник [PERSON], Державний акт ЯЗ №177121 від 28.04.2009 року (т. 1 а.с.113-114). Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини другої, третьої ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження позовних вимог, а саме що саме внаслідок протиправних рішень та дій співвідповідачів порушені межі земельної ділянки позивача. Із наданих [PERSON] доказів не вбачається, що зменшення розміру земельної ділянки, яка знаходиться у її користуванні, відбулося саме внаслідок порушення меж відповідачами, зазначеними у позовній заяві. Не наведено будь-яких доказів того, що рішенням 26 сесії 5 скликання Тахтаулівської сільської ради від 31.10.2008 року «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] на території с.Жуки, вул.Механізаторів, 23-а Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» до переданої у власність [PERSON] земельної ділянки входила частина земельної ділянки позивача. Суд не вважає належним та достатнім доказом порушення меж позивача опис конфігурації Ц296 від 09.07.2018 року, складений ФОП [PERSON], оскільки він є технічним документом, який лише констатує факт невідповідності площі земельної ділянки, проте не містить детальної інформації про те, внаслідок чого вона зменшилась, та що саме [PERSON] і [PERSON] самовільно змістили межі належних їм земельних ділянок за рахунок земельної ділянки [PERSON] З наведених вище підстав не є належним та достатнім доказом порушення меж позивача і акт комісії, затверджений рішенням Тахтаулівської сільської ради від 09.10.2013 року. Окрім того, як пояснила [PERSON] у судовому засіданні, її земельна ділянка зменшилась внаслідок порушень з боку [PERSON] (0,02 га) та [PERSON] (0,01 га); проте ні у позовній заяві, ні у своїх поясненнях не конкретизувала, яким саме способом слід усунути ці порушення. У частині визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №177192 від 28.04.2009 року позов задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що зазначений Державний акт втратив чинність у звязку з тим, що земельна ділянка була відчужена [PERSON]; ця обставина визнається сторонами та не підлягає доказуванню. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed