Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку та в належній кількості на утримання дитини не надає. Тому, уточнивши свої вимоги, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. А також додаткові витрати в розмірі 800 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач позов не визнав, пояснив, що позбавлений можливості оплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, оскільки не працює, не має достатніх доходів. Зазначив, що надає добровільно кошти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 6 червня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 6 червня 2018 року оголошено перерву в судовому засідання до 13 липня 2018 року, у звязку з неявкою відповідача та наданням йому часу для ознайомлення з позовною заявою, якою позовні вимоги були збільшені. Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають спільних доньок [PERSON], [INFO] та Марину, [INFO], батьком яких відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 5). Євгенія мешкає з матірю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.4), знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги в належній кількості на утримання дитини не надає. Неповнолітня донька сторін має незадовільний стан здоров»я - гіперметропія слабкового ступеню, складний гіперметропічний астигматизм, що підтверджується копіями виписок з лікарського обстеження (а.с.14-20). В зв»язку з цим дитина 1 раз на три місяці відвідує лікаря окуліста, з оплатою послуг в розмірі 220 грн. Вказану обставину підтвердили обидві сторони у справі. Позивач зазначила в судовому засіданні, що донька відвідує танці вартістю 220 грн. щомісячно, відповідач вказану обставину не заперечує. Оскільки відповідач не заперечує фактів понесення регулярних додаткових витрат на утримання дитини ( відвідування лікаря - окуліста та витрати на оплату танців), суд вважає вказані обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в цій частині вказані витрати є підтвердженими і вимоги по їх щомісячному відшкодуванню підлягають задоволенню з врахуванням того, що вказані витрати повинні нести обоє батьків. 220 грн. : 2 = 110 грн. щомісячні витрати, які підлягають стягненню з батька. 220 грн. : 2 (обоє батьків) = 110 грн. (витрати 1 раз на 3 місяці) : 3 = 37 грн. Всього 147 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання дитини. Позивач посилається також на понесення нею інших додаткових витрат на утримання дитини : відвідування додаткових занять з англійської мови, оплати 10% вартості путівки в спортивно-оздоровчий табір «ОРЛЯТКО», загальною вартістю 6399,00 грн., що підтверджується путівкою №21 (а.с.49). До додаткових витрат позивач відносить також витрати на оплату комунальних послуг, харчування доньки в школі, придбання шкільної форми та канцелярського приладдя. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження додаткових витрат на дитину, крім тих, що визнані відповідачем, суд вважає їх необгрунтованими. Що стосується витрат на комунальні послуги, харчування, придбання одягу, суд вважає їх загальними витратами, які повинні оплачувати з аліментних платежів і не додатковими витратами на утримання дитини, тому в їх задоволенні також належить відмовити. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.\~2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 185\~СК України передбачено, що той\~\~з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідач є\~працездатним, інвалідом не являється, інших неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні немає, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З огляду на майновий стан сторін, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнутиз відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а також додаткові витрати на дитину в розмірі 147 грн. 00 коп. щомісячно. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін, вік та стан здоровя дитини. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial