Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач ТОВ « Українська мікрофінансова мережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про про відшкодування збитків та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.04.2014 року між ТОВ « Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] був укладений договір № ІФ01-01496 про надання фінансового кредиту. Позивач надав Відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 600 грн., а відповідач зобов'язався в строк 14 днів , а саме до 16.04.2014 року їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування ним. Проте, відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, внаслідок чого [PERSON] має заборгованість в сумі 2284,14 грн.. У судове засідання представник позивача, по довіреності, Калиушко Є.Д. не з'явилася, надала заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, надала до суду заву в якій зазначила, що не може бути присутньою в судовому засіданні, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № ІФ01-01496 про надання фінансового кредиту [PERSON] отримала кредит в сумі 600 грн.. На підставі Договору відповідач був зобов'язаний в строк до 16.04.2014 р. повернути Позивачу грошові кошти в сумі 768 грн., а у разі прострочення платежу - сплатити штраф у розмірі 100грн. та пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше ніж за 30 календарних днів. Проте, відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, внаслідок чого [PERSON] має заборгованість в сумі 2284,14 грн.. У відповідності до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також, частина 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved