Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є одним із власників квартири [ADDRESS] . Іншими власниками є [PERSON] , [PERSON] .. Зазначила, що на даний час в будинку окрім неї, зареєстровані: онука - [PERSON] , та син [PERSON] , однк тривалий час в вказаній квартирі не проживають, які вже стали громадянами РФ та отримали паспорта громадян Росії. Будь-яких перешкод їм в користуванні житлом вона не створювала, вони покинули квартиру більше 10 років тому, без примусу з її боку. З того часу не виявляють до неї ніякого інтересу, не оплачували комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідачі без поважних причин більше року не мешкають в спірній квартирі, просить визнати їх такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають, згодні на зняття їх з реєстраційного обліку. Представник третьої особи Садівської сільської ради направив до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.01.1996 року, виданого виконкомом Сумської міської ради народних депутатів. Іншими співвласниками є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі не проживають в спірній квартирі, не беруть участі в утриманні житла, особистих речей першої необхідності в квартирі не має. [PERSON] та [PERSON] більше 10 років виїхали до РФ на постійне проживання, отримали паспорта громадян РФ, паспорта громадянин України на даний час у них відсутні. Відповідач [PERSON] , направив до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій зазначив, що дійсно, ще в 1997 році він поїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації де зараз працює, отримав громадянство РФ. Паспорт громадянина України в нього відсутній, тому він не може знятися з реєстрації в [ADDRESS] (а.с.9). Відповідачка [PERSON] в поданій заяві повідомила, що ще в 2009 році виїхала на постійне місце проживання на територію РФ. При отриманні паспорта громадянина РФ нею був зданий паспорт громадянина України. Без пред`явлення паспорта громадянина України Садівська сільська рада відмовила їй в знятті з реєстрації в [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріальної засвідченої заяви [PERSON] (а.с.10). Крім того, факт постійного не проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою, виданою головою правління ОСББ від 19.069.2020 року (а.с.12). Згідно довідок Садівської сільської ради від 05.06.20 р. № 372 та від 09.06.20 р. за № 381, відповідачі не можуть бути зняті з реєстрації у вищевказаній квартирі, оскільки відсутні паспорта громадянина України чи інші документи, в яких має бути проставлена відмітка про реєстрацію чи зняття з реєстрації особи, за відсутності яких, згідно Постанови КМУ №207 від 02.03.16 року « Про затвердження правили реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру» не можливо провести процедуру зняття з реєстрації особи (а.с.13-14). Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не мешкають в спірній квартирі більше 10 років. Ніяких перешкод в користуванні квартирою позивачка їм не чинила, вони добровільно покинули житло, не проживають і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачують. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved