Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач у мотивування своїх вимог вказав, утримує на своєму балансі гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований в даному гуртожитку за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 2010 року. Дане приміщення було надано на підставі ордеру від 04.11.1998 № 15. Відповідачка в трудових відносинах з підприємством не перебуває, за місцем реєстрації жодного разу з часу звільнення по теперішній час не з'являвся. Виїхала із займаного приміщення разом з майном та з квітня 2015 року там не проживає, за комунальні послуги не сплачує, будь-яких речей в гуртожитку не тримає. Тому позивач, на підставі зі ст.71, 72 ЖК України вимагає: - визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS]; - зняти відповідачку з реєстрації в кімнаті [ADDRESS]. Відповідач заперечень стосовно позовних вимог не надав. Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві в наданої суду. Дослідивши і оцінивши інші докази в справі, судом встановлено наступні факти та обставини Позивач, є власником гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Означені обставини підтвердження копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності. Відповідач зареєстрований в даному гуртожитку у кімнаті [ADDRESS], на підставі ордеру від 04.11.1998 № 15, але за вказаною адресою не проживає з 2015 року. Так, відповідно до вимог статей 127, 128, 129 ЖК України, гуртожитки використовуються для тимчасового проживання осіб у період їх роботи або навчання. Жила площа в гуртожитку надається за спеціальним ордером, який є підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. З метою забезпечення житлом і покращення житлових умов працівників, профспілковим комітетом та адміністрацією Харківського будівельно-монтажного експлуатаційного управління постійно проводиться робота з метою виявлення осіб, які припинили (не перебувають/не перебували) з підприємством трудові відносини, з подальшим примусовим виселенням. Відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває, за місцем реєстрації жодного разу з часу звільнення по теперішній час не з'являвся. Виїхав із займаного приміщення разом з майном та з квітня 2015 року там не проживає, за комунальні послуги не сплачує, будь-яких речей в гуртожитку не тримає. Зазначений факти підтверджується актами: - від 15 березня 2016 року, складеного за результатами проведення перевірки приміщення; - від 18 квітня 2016 року, складеного за результатами проведення перевірки приміщення; - від 23 травня 2016 року, складеного за результатами проведення перевірки приміщення. Ст. 71, 72, Житлового Кодексу України передбачено: При тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, N 1382-IV, Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином на підставі встановлених обставини позовні вимоги в частині визнання особи втративши право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а у зв'язку з визнання особи втративши право користування житловим приміщенням підлягає скасуванню реєстрація фізичної особи. Отже, вимоги щодо зобов'язання зняти з реєстраціє відповідача заявлені до неналежно особи, т.я. в обов'язок відповідача не входить проведення зняття з реєстрації.

Outcome: partial