Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2011 він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 2400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання у розмірі 30 відсотків річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 має заборгованість у сумі 19 788 грн. 65 коп. Тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп. 21.05.2018 ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми відкрито провадження у даній справі. Судові засідання призначалися неодноразово 21.06.2018 і 19.09.2018. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав. Відповідач не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 16.08.2011 відповідач на відповідному бланку заповнив і подав позивачу анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» № б/н, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім'я, по батькові, серію та номер паспорта, сімейний стан, освіту, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв'язку, інформацію про місце роботи, доходи тощо. Також в анкеті-заяві зазначено, що ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, позичальник просить надати перераховані нижче послуги: платіжну карту «Універсальна». В анкеті-заяві відповідач поставив підпис про отримання банківської картки та пін коду до неї. 16.08.2011 відповідач під підпис був ознайомлений з Довідкою про умови кредитування з кредиткою «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Згідно умов повернення кредиту визначено щомісячними платежами до 25 числа місяця у розмірі 7 відсотків від суми заборгованості та сплату процентів за використання в розмірі 2,5 відсотків у місяць на суму залишку, які вираховуються з 360 днів у році. Довідкою визначені розмір комісії у розмірі 1 відсотка від суми операції, визначений штраф у розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми боргу разом з процентами і комісією, пеня за кожен день прострочки. Також встановлено, що відповідач скористався послугами позивача та наданими коштами, регулярно використовував кредитні кошти, повертав їх та сплачував відсотки. За підрахунками позивача станом на 31.09.2018 заборгованість відповідача становить 19 788 грн. 65 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі 2 184 грн. 62 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 13 095 грн. 14 грн.; 3090 грн. 38 коп. - пені; штрафу - 500 грн. (фіксована частина); штрафу 918 грн. 51 коп. (процентна складова). Разом з цим такий розрахунок є необґрунтованим з 04.05.2012 по 31.08.2017 тобто за 2 158 днів. За цей період сума процентів з заборгованості становить 3 927 грн. 56 коп., яка вирахувана відповідно до умов договору з 2,5 % у місяць, що становить 0,083333 % у день, які вираховуються з розрахунку у році 360 днів (2,5*12/360). Відповідно за 2158 день відповідач повинний був сплатити відсотки у сумі 3 927 грн. 56 коп.(2184,62*0,08333/100*2158). Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведена позиція зазначена у рішенні Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15. Ураховуючи зазначене позов про стягнення штрафів не підлягає задоволенню. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути з відповідача боргу по тілу кредиту у сумі 2 184 грн. 62 коп., борг по процентам у сумі 3 927 грн. 56 коп., пеню у сумі 3090 грн. 38 коп., а всього 9 203 грн. 56 коп.. У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеному, тобто у розмірі 819 грн. 37 коп.. На підставі зазначеного і

Outcome: partial