Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач, ТОВ «ВЕЛЛФІН», інтереси якого представляє Яременко Олег Вікторович, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 51533,02 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що з\~відповідачем 25.11.2016\~року був\~укладений договір\~позики №\~98333\~в електронній\~формі,\~за яким\~відповідач отримав\~позику у\~розмірі 1201,00\~грн.\~строком на\~24\~дні,\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом.\~Оскільки відповідач\~взяті на\~себе зобов`язання\~за договором\~позики не\~виконала,\~ТОВ «Веллфін»\~просить стягнути\~на його\~користь з\~відповідача 51533,02\~грн.\~заборгованості за\~договором позики,\~з яких:\~1201,00\~грн.\~ основний\~борг,\~14429,93\~грн.\~-\~заборгованість по\~відсоткам,\~35902,09\~грн.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками, що утворилась станом на 19.12.2019 року, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача Мазуренко А.В. не з`явилася, але звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавала. Ухвалою суду від 27.04.2020 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. \~ \~ \~ \~25.11.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір позики № 98333 в електронній формі. Відповідно до умов якого ТОВ «Веллфін» надає відповідачеві грошові кошти в сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 Договору.(п.1.1 Договору) Позика надається строком на 24 дні, до 19.12.2016 року. (п.1.3 Договору) Згідно п. 1.5 Договору позики розмір основних процентів складає: 1,07 процента від суми позики, але не менше 50,00 грн. за перший день користування позикою; 1,07 процента від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики; 2,73 процента від суми позики за кожен день прострочення. З Договору вбачається, що сума до сплати процентів станом на день погашення позики, а саме 19.12.2016 року, складає 345,57 грн. Крім того, до матеріалів справи надано довідку щодо заборгованості за Договором № 98333 від 25.11.2016 року в якій зазначено, що заборгованість відповідача за основною сумою позики складає 1201,00 грн., за відсотками згідно договору 14429,93 грн., за простроченими відсотками 35902,09 грн. Взяті на себе зобов`язання за договором фінансова установа ТОВ «ВЕЛЛФІН» виконала своєчасно та повністю, надавши [PERSON] суму позики шляхом перерахування на картковий рахунок останньої через оператора послуг платіжної інфраструктури ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, відповідач [PERSON] в порушення умов договору позики та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 19.12.2019 року утворилась заборгованість за основною сумою позики в розмірі 1201,00 грн. Крім того, згідно наданого договору відповідач станом на дату погашення договору, а саме 19.12.2016 року, мала сплатити проценти за користування позикою в сумі 345,57 грн., що підтверджується графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики. В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по\~відсоткам в\~сумі 14429,93\~грн.,\~та заборгованість\~за простроченими\~відсотками в\~сумі 35902,09\~грн., що утворились станом на 19.12.2019 року, проте позивач не довів обґрунтованість зазначених вимог. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин в цій частині суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц сформовано наступний правовий висновок. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на доказування суми заборгованості для її відшкодування з іншої сторони, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду без відповідних дій з боку сторони з приводу необхідності надання чи збирання певних засобів доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду\~на викладене,\~суд позбавлений\~можливості самостійно\~визначити чи\~перевірити розмір\~заявленої ТОВ\~«Веллфін» заборгованості\~по відсотках станом на 19.12.2019 року, оскільки тягар доведення обґрунтованості позовних вимог покладено саме на позивача, який не надав суду розрахунку боргу разом з позовною заявою. Наявна в\~матеріалах справи\~довідка щодо\~заборгованості за\~спірним договором\~позики,\~підписана директором\~ТОВ «Веллфін»,\~містить лише\~загальну суму\~заборгованості по\~відсоткам: 14429,93 грн. - заборгованість по відсоткам, 35902,09 грн. заборгованість за простроченими відсотками, перевірити порядок, умови та розмір нарахованих процентів з якої не вбачається за можливе. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 1546,57 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою позики в розмірі 1201,00 грн., та суми процентів, станом на дату погашення договору, а саме станом на 19.12.2016 року, в розмірі 345,57 грн., що передбачено графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 57,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial