Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач ФГ «[PERSON]В.» звернулось до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Технополь Агро», в якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ТОВ «Технополь Агро» від 10.03.2016 \~року терміном на сім років, та скасувати рішення про його державну реєстрацію. В обґрунтування позову зазначено, що 14.12.2007 між [PERSON] та ФГ «[PERSON]В.» було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого земельна ділянка, яка належить [PERSON], передана в оренду позивачу строком на 20 років. Даний договір зареєстровано в Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 26 червня 2008 року за № 040837200052. До початку 2016 року сторони за вищезазначеним договором належним чином виконували взяті на себе зобов'язання, але на початку 2016 року позивачу стало відомо про те, що між [PERSON], як спадкоємицею [PERSON], та TOB «Технополь Агро» укладено та зареєстровано договір оренди землі на земельну ділянку, яка знаходиться в оренді у позивача. Зазначена дія з боку відповідачів по справі порушує право позивача на користування земельною ділянкою. Враховую те, що на момент реєстрації договору оренди землі між відповідачами по справі і до теперішнього часу, договір оренди землі укладений між [PERSON] та ФГ «[PERSON]В.» є діючим та не скасований, позивач вважає, що договір оренди землі укладений між відповідачами по справі слід визнати\~ недійсним та скасувати рішення про його державну реєстрацію. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] надали пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та пояснив, що [PERSON] 30.12.2015 року уклала договір оренди землі з ТОВ «Технополь Агро» на 7 років. При укладанні договору їй було невідомо, що її баба [PERSON] при своєму житті начебто укладала договір оренди землі з ФГ «[PERSON]В.». Вважає, що підпис в договорі, не належить її бабі. Представник відповідача \~[PERSON] в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні позову, т.я. при реєстрації договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Технополь Агро» будь яких обмежень не було. Договір належним чином був зареєстрований у Державного реєстратора, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про що свідчать інформаційна довідка. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,5841 га в межах згідно з планом, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської \~сільської ради, \~що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.50). Вищезазначена земельна ділянка була набута [PERSON] в порядку спадкування після смерті її баби [PERSON], що не заперечувалося сторонами та підтверджено копією рішення суду. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.11.2017 року договір оренди земельної ділянки від 14 грудня 2007 року укладений між [PERSON] та ФГ «[PERSON]В.» визнаний недійсним (а.с.83). Таким чином, на даний час відсутні обовязки [PERSON], як у спадкоємця після смерті [PERSON], на виконання вищезазначеного договору. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 30 грудня 2015 року [PERSON] уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки із ТОВ «Технополь Агро».Договір укладено на сім років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки. 15 березня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно цього договору (а.с. 41). В п.1 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; та інші передбачені Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону (ч.ч. 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналізуючи вищевикладене, можливо дійти висновку, що орендодавцем [PERSON] передано в оренду ТОВ\~ «Технополь Агро» земельну ділянку, що належить їй на праві приватної власності, за договором оренди землі від 30 грудня 2015 року, зареєстрованого 15.03.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на законних підставах, а попередній договір укладений 14 грудня 2007 року між [PERSON] та ФГ «[PERSON]В.» визнаний недійсним. Таким чином, суд вважає, що позивач не довів свої вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, і тому позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.\~13,\~18,\~27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.\~2,\~3,\~4,\~26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.\~203,\~215,\~236,\~629,\~638 ЦК України.

Outcome: dismissed