Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач у травні 2015 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути солідарно з відповідачів 541 670, 80 гр. заборгованості за Кредитним договором. У липні 2015 року позивач зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідачів солідарно 42817, 23гр. інфляційних витрат, 5 313, 81 гр. річних та судові витрати в справі. Посилається в позові на те, що 29.10.2008 року з відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір №81008/с, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 24 000 грн. 00коп. під 0,234% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом строком на 12 місяців. У зв'язку із порушенням строку сплати позики позичальник взяв на себе зобов'язання сплатити відсоток за весь строк користування (з дати виникнення строкової заборгованості до дати фактичного повернення суми позички або її частини), сума яких складає 1% за кожен день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Договір поруки з відповідачем [PERSON] №81008/с від 29.10.2008 року. Згідно умов даного договору останній зобов'язується відповідати перед спілкою за виконання умов повернення кредитного договору позичальником, сплати процентів за користуванням кредитом, комісію, пені, штрафних санкцій та збитків. Відповідно до умов договору поруки у випадку невиконання позичальником будь-якого зобов'язання за кредитним договором, позичальник та поручитель несуть відповідальність перед банком як солідарні боржники. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.07.2009 року в зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору з них було стягнуто 67976 грн. 11 коп. заборгованості станом на 05.07.2009 року. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання, однак рішення суду відповідачами до цього часу не виконано. Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими коштами. Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просить задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 29.10.2008 року з відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір №81008/с, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 24 000 грн. 00коп. під 0,234% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом строком на 12 місяців. /а.с.11/ Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Договір поруки з відповідачем [PERSON] №81008/с від 29.10.2008 року. Згідно умов договору останній зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання умов повернення кредитного договору позичальником, сплати процентів за користуванням кредитом, комісію, пені, штрафних санкцій та збитків. Відповідно до умов договору поруки у випадку невиконання позичальником будь-якого зобов'язання за кредитним договором, позичальник та поручитель несуть відповідальність перед банком як солідарні боржники. /а.с. 11 - 12/ Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.07.2009 року в зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору з них було стягнуто 67976 грн. 11 коп. заборгованості станом на 05.07.2009 року. На виконання рішення суду позивачу був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2012 року в зв»язку з невиконанням відповідачами грошового зобов»язання було стягнуто на користь позивача 17 151, 13 гр. інфляційних витрат та річних. /а.с.13 - 18/ Представник позивача суду пояснив, що обидва рішення суду відповідачами не виконані до цього часу. Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами., Як встановлено вище, укладений з позивачем Кредитний договір відповідачка [PERSON], як позичальник, не виконує. Судом також встановлено, що рішення суду про стягнення заборгованості відповідачі, як солідарні боржники, також не виконують. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Підстави припинення зобов»язання визначені гл. 50 ЦК України. Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду і під час вирішення спору судом відповідачі рішення суду не виконали, стягнуту за рішенням суду суму грошових коштів позивачу не повернули, а тому грошове зобов»язання, незважаючи на відкриття виконавчого провадження, не можна вважати таким, що припинило своє існування, оскільки главою 50 ЦК України такої правової підстави припинення зобовязань не передбачено. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Набранням законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання, а боржник несе обовязок відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу. Крім того, відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 року в справі Дубенко проти України). Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. При зверненні до суду позивачем надано розрахунок інфляційних витрат та річних, що підлягають стягненню з відповідачів, правильність якого перевірена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Відповідачі, належним чином повідомлені про час розгляду справи, своїм правом не скористалися, проти вимог позивача заперечень не подали, тобто своїми мовчазними діями визнали їх. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 481 грн. 31 коп. судового збору. Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України « Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, в тому числі, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При зверненні до суду позивачем було сплачено 3654 грн. 00 коп. судового збору. Виходячи з цих обставин, зменшення ним розміру позовних вимог, сума судового збору в розмірі 3172 грн. 69 коп. підлягає поверненню позивачу /3654 грн. 00 коп. - 481 грн. 31 коп. = 3172 грн. 69 коп./

Outcome: approved