Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося в суд з позовом до до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.04.2014 року в с. Знамянка на перехресті вул. Трудова та вул. Жовтнева Кіровоградської області сталася ДТП за участю транспортних засобів «Рено 385» державний номерний знак «АС 0728 АС» з напівпричепом «Самро» д.н.з. «АС 3408 ХХ», який знаходився під керуванням [PERSON] та «Богдан 211010», д.н.з. «ВА2069ВВ» під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.08.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. На момент скоєння ДТП між відповідачем та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.04.2014 року № АС/7249094, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Рено 385» д.н.з. «АС 0728 АС». 11.12.2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до них з заявою про виплату суми страхового відшкодування. На підставі Страхового акту, дозволу на перерахування коштів для сплати страхового відшкодування та заяви потерпілого, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5 755,06 грн. 09.10.2015 року відповідачу [PERSON] було надіслано лист-претензію №247 УПСК з вимогою сплати боргу, однак останній жодним чином на вимогу не відреагував. Просять суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5755,06 грн. та сплачений ними судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача /а.с.46/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на подане ним заперечення, вказавши що сума стягнення страхового відшкодування є завищеною, згідний заплатити лише 2000 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Як слідує із ст. 5 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У відповідності до ст. 6 цього Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно постанови Апеляційного суду Волинської області по сплаві №158/1674/14-п від 22.08.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП /а.с.33/. Як вбачається із страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу Страхової компанії «Українська пожежно-страхова компанія» № ОЦ/000/005/15/0005 від 30.01.2015 року, сума страхового відшкодування з розміру завданого матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля марки «Богдан 211010» державний номерний знак «ВА2069ВВ», власником якого є [PERSON], становить 5,755,06 грн. /а.с.12-15/. За заявою [PERSON], страхове відшкодування заявнику виплачене ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 5 755,06 грн., про що свідчить платіжне доручення № 41757 від 02.02.2015 року /а.с.6,16/. В силу ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом також встановлено, що 09.10.2015 року на адресу відповідача [PERSON] від було надіслано лист № 247 УПСК/АГ, який згідно рекомендованого повідомлення 20.10.2015 року був вручений останньому, з пропозицією погашення регресивної заборгованості, однак пропозиція відповідачем виконана не була. Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). В порушення умов договору та статтей 509, 526, 979, 989 ЦК України, страхувальник [PERSON] не виконав взятих на себе зобовязань та не сплатив страхового відшкодування в сумі 5 755,06 грн. З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення повністю. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 509, 526, 530, 625, 979, 989, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 5, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved