Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Тім» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.04.2015 року між ТОВ «Грін Тім» та [PERSON] укладений договір позики №1504/2014, відповідно до якого відповідачу надано зворотну фінансову допомогу . Відповідач зобов'язався повернути зворотну фінансову допомогу не пізніше 31.10.2014 року. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти відповідно до банківських виписок. У свою чергу відповідач, в порушення умов договору позики щодо своєчасного повернення грошових коштів в строк, передбачений договором, не повернув всю суму грошових коштів, наданих йому за договором, у зв'язку з чим станом на 11.06.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість перед ТОВ «Грін Тім» на загальну суму 378046 грн. 05 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Представник позивача ТОВ «Грін Тім» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідач, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Тім» та [PERSON] укладений договір позики №1504/2014, відповідно до якого ТОВ «Грін Тім» зобов'язувався надати [PERSON] зворотну фінансову допомогу у розмірі 6500000 грн. 00 коп. (а.с. 11-12). Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором позики, передавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 13-22). Відповідно п. 4.1. договору позики, позика надається позичальнику за умови її повернення кредитору не пізніше 31 жовтня 2014 року. Згідно п. 5.1. вказаного договору, позичальник зобов'язується до закінчення строку, вказаного в п.4.1. договору позики повернути суму позики. Відповідно до п. 5.2. договору позики, позичальник має право повертати кредитору суму позики будь-якими частками. Розмір таких часток та строки їх повернення визначається позичальником самостійно. Пунктом 7.2. договору позики встановлено, що в разі порушення позичальником обов'язку повернути кредиторові позику у відповідності до умов договору позики, позичальник зобов'язаний сплатити кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 7.3. договору позики, у випадку прострочення повернення сум наданих, відповідно договору позики, позичальник сплачує кредиторові штраф, в розмірі 24% річних від суми не виконаних зобов'язань незалежно від строку прострочення. Штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день сплати/стягнення. Починаючи з листопада 2014 року відповідач не виконує свої зобов'язання за договором позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення позики виконав частково, що підтверджується актами зарахування зустрічних вимог від 31.07.2014 року та 04.11.2014 року та актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 23-25). Суд погоджується з розрахунком пені, штрафу та інфляційних нарахувань, наданих позивачем, з якого вбачається, що сума пені за весь період прострочення складає 99366,04 грн., штраф - 90731,05 грн. та інфляційні нарахування у сумі 178021,88 грн. (а.с. 4-5). Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ «Грін Тім» сплачено судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп.(а.с.2), Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 746165 грн. 02 коп., яка складається з: сумаи основної заборгованості - 378046,05 грн., пені - 99366,04 грн., штрафу - 90731,05 грн., інфляційніих нарахувань - 178021,88 грн. та стягнення судового збору у сумі 3654 грн.00 коп.

Outcome: approved