Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач у травні 2019 р. звернувся до суду із позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] , [PERSON] у якому, з урахуванням уточнень до позову просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , двигун № [NUMBER] який було укладено між [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2015 року на підставі довідки-рахунка серії ААЕ №287405, виданою Фізичною особою підприємець [PERSON] 14 липня 2015 року на ім`я [PERSON] , про те що продано і видано автомобіля марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , вартістю 445 420,00 грн., стягнути з [PERSON] 445 420,00 грн. судові витрати. В обгрунтування позову зазначив, що 14.07.2015 року [PERSON] придбав та зареєстрував на своє ім`я автомобіля марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , при реєстрації автомобіля в Центрі ДАІ, йому було присвоєно реєстраційний номер [NUMBER] . Будь-які обтяження або заборони на відчуження вказаного автомобіля були відсутні, позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак, 24.10.2015р., під час руху автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , позивача зупинили працівники міліції на посту ДАІ «Биківня» на Броварському проспекті у місті Києві та повідомили, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться у розшуку за орієнтировкою слідчого та підлягає арешту та негайному вилученню. Цього ж дня у позивача було вилучено вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів та номерні знаки. В подальшому позивачеві стало відомо про наявність кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2015р. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа автомобілем Volkswagen Passat, а 13.10.2015р. в рамках цього провадження автомобіль оголошено в розшук. Також позивач дізнався про скасування рішення про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на його ім`я. В результаті чого позивачу, як особі, яка придбала 14.07.2015 року у власність вказаний автомобіль на законних підставах було завдано майнової шкоди, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27.07.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.09.2019 р. закрито підготовче засідання у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 13.05.2020 р. позов [PERSON] в частині стягнення в солідарному порядку з Фізичної особи підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 445 420 грн. до Фізичної особи підприємця [PERSON] , залишено без розгляду. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надійшла заява про підтримання позову, та слухання справи за їх відсутності. [PERSON] відзив на позов не подала, в судові засідання не з`явилась, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав зазяву про можливість слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову в частині солідарного стягнення судових витрат заперечував, з підстав залишення позовних вимог відносно ФОП [PERSON] без розгляду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, право власності на автомобіль марки Volkswageh Passat, номер шасі [NUMBER] , з 11.04.2013р. було зареєстроване за TOB «Порше Лізинг Україна» (а.с.17). 05.04.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) був укладений Договір про фінансовий лізинг №00007104, згідно умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає [PERSON] об`єкт лізингу - транспортний засіб Volkswageh Passat, номер шасі [NUMBER] , рік виробництва 2012, на умовах лізингу. 24.02.2015р. відбулась перереєстрація зазначеного транспортного засобу на нового власника - [PERSON] , 26.02.2015р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації, 05.03.2015р. проведена повторна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації, за [PERSON] , 14.07.2015р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації та цього ж числа проведена повторна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації, за [PERSON] В подальшому, 02.12.2015р. та 14.01.2016р. транспортний засіб Volkswageh Passat, був знятий з обліку у зв`язку зі скасуванням реєстрації за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На підставі скасування реєстрації вказаного автомобіля, 23.12.2016р. була проведена його реєстрація за TOB «Порше Лізинг Україна», а 08.02.2017р. автомобіль був знятий з обліку за актом прийому - передачі та 10.02.2017 р. зареєстрований за договором лізингу за [PERSON] (а.с.18). Також в матеріалах справи наявна довідка-рахунок Серії ААЕ №287405, видана 14.07.2015р. [PERSON] про те, що йому продано і видано автомобіль Volkswageh Passat, номер шасі [NUMBER] (а.с.15), яка відповідно до п. п. 12, 14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Однак, зазначена довідка-рахунок містить відмутку «анульовано». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2016 року (а.с.24-26), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016р. (а.с.27-29) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017р. (а.с.30-31) відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, треті особи - [PERSON] , товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо здійснення реєстраційної операції від 14.01.2016, якою скасовано реєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що « [PERSON] під час руху автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] зупинили працівники міліції на посту ДАІ «Биківня» на Броварському проспекті у місті Києві та повідомили, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться у розшуку за орієнтировкою слідчого та підлягає арешту та негайному вилученню. В подальшому, постановою слідчого від 30.10.2015 автомобіль марки Volkswageh Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] був визнаний речовим доказом та переданий разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та комплектом ключів [PERSON] , що не заперечується останнім. Разом з цим, судами встановлено, що за заявою [PERSON] (представник [PERSON] ) 07.12.2015 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №120151000100014721 про те, що починаючи з 24.02.2015 невстановленими особами вчинялися шахрайські дії на відчуження автомобіля «Фольксваген пасат», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав на праві приватної власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27-Т та наданий відповідно договору у лізинг [PERSON] , в результаті чого громадянину [PERSON] , який придбав 14.07.2015 у власність вказаний автомобіль на законних підставах було завдано майнової шкоди, а автомобіль повернуто [PERSON] (повідомлення про початок досудового розслідування №59/б/н від 07.12.2015). Водночас, як вбачається з листа Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області від 05.11.2015 №10/1608-9 у провадженні СВ Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015170020001608 від 10.09.2015, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2015 до Київського РВ ПМУ надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що 08.09.2015, невідома особа, шахрайським шляхом заволоділа його автомобілем марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , чим спричинила останньому матеріальний збиток, сума якого встановлюється. 13.10.2015 автомобіль марки Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] оголошено в розшук, а 24.10.2015 місцезнаходження вказаного автомобіля встановлено та в подальшому вилучено працівниками Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві. Поряд з цим, надалі позивач дізнався про скасування рішення про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Passat, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 20 жовтня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва по цивільній справі №755/3195/17 в позові [PERSON] до ТОВ «Порше Лізинг Україна», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на автомобіль було відмовлено. 07 лютого 2018 року Апеляційним судом міста Києва в задоволені апеляційної скарги [PERSON] про скасування рішення від 20.10.17р. Дніпровського районного суду міста Києва по цивільній справі №755/3195/17 було відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , двигун № [NUMBER] який було укладено між [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2015 року на підставі довідки-рахунка серії ААЕ №287405, виданою Фізичною особою підприємець [PERSON] 14 липня 2015 року на ім`я [PERSON] , про те що продано і видано автомобіля марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , вартістю 445 420,00 грн. з підстав, що [PERSON] не мала повноважень на відчуження вказаного транспортного засобу, так як законним власником автомобіля марки Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] було ТОВ «Порше Лізинг Україна» про що позивачу не було відомо на день укладення спірного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Умовами ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за- нього певну грошову суму. З огляду на наведені обставини та факти, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу транспортного засобу Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , недійсним з моменту укладення, виходячі з наступного. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Таким чином, договір купівлі-продажу транспортного засобу Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вчинений шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААЕ №287405 від 14.07.2015р. Частиною 1 ст.229 ЦК України, визначено якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Тому, в даному випадку також має місце укладення договору купівлі-пародажу автомобіля як правочину під впливом помилки. Крім того, про наявність помилки свідчить той факт, що якби під час укладення договору купівлі продажу транспортного засобу Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] позивачу було відомо що він купує автомобіль який зареєстровано на підставі підроблених документів, такий правочин позивачем вчинено не було б. Тобто, обставини, щодо яких помилився позивач, як сторона правочину, існували на момент укладення договору, і це є помилкою щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей автомобіля, що є об`єктом правочину. Як зазначено судом вище, недодержання вимог закону в момент укладення правочину має наслідком визнання його недійсним. Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу, що був укладений шляхом оформлення довідки-рахунку відповідає вимогам закону, відтак, дана вимога може бути задоволена судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Позивач, посилаючись на незаконність укладеного між сторонами договору повинен був надати докази на підтвердження того, що наслідком укладення такого договору є дисбаланс прав і обов`язків сторін, а також, що це призвело до завдання шкоди позивачу. Такі докази були надані суду. Таким чином, в матеріалах справи наявні докази, які дають суду підстави вважати договір купівлі-продажу автомобіля Volkswageh модель Passat, 2012 року виробництва, номер шасі [NUMBER] , недійсним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків і кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки, передбачені ч.1,2 цієї статті застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини гроші є майном. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Позивач відповідно довідки-рахунку Серії ААЕ №287405, видану 14.07.2015р. [PERSON] придбав автомобіль Volkswageh Passat, номер шасі [NUMBER] у [PERSON] за 445 420,00 грн. (а.с.15). Таким чином, [PERSON] на підставі нікчемного правочину безпідставно набула належні [PERSON] гроші в загальній сумі 445 420,00 грн. і відповідно до ст. ст. 236, 387, 1221 ЦК України зобов`язана повернути йому вказану суму. Позивачем при подачі позову було сплачено 704,80 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру та 4 454,20 грн. за вимогу майнового характеру та сплачено 9500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.44). Оскільки ухвалою суду від 13.05.2020 р. позов [PERSON] в частині стягнення в солідарному порядку з Фізичної особи підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 445 420 грн. до Фізичної особи підприємця [PERSON] , залишено без розгляду, вимога про стягнення з Фізичної особи підприємця [PERSON] судових витрат задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial