Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що працює у ПАТ «Сумське НВО», однак відповідач не сплатив заробітну плату за лютий-липень 2019 року у сумі 55 424 грн.. Тому позивач, остаточно визначившись з позовними вимогами, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 46 400 грн. 00 коп.. Ухвалою суду від 23.08.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про заборгованість. 27.08.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. 03.09.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву та продовження процесуальних строків. 09.09.2019 представник відповідача надав відзив, в якому не заперечуючи існуючу заборгованість, зазначив що у серпні 2019 року позивачеві було перераховано 9 024 грн. та на підтвердження надав копії платіжних доручень № 15 та № 54 від 23.08.2019. 12.09.2019 представник позивача подав заяву, в якій підтвердив, що у серпні 2019 року позивачу було сплачено частину заборгованості у сумі 9 024 грн., з яких 4 229 грн. за другу половину березня 2019 року та 4 795 грн. за другу половину лютого 2019 року. Тому просив стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 46 400 грн. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач працює у ПАТ «Сумське НВО», однак останнє не сплатило заробітну плату за лютий-липень 2019 року у сумі 55 424 грн.. У серпні 2019 року відповідач сплатив позивачу частину заборгованості у сумі 9 024 грн., з яких 4 229 грн. за другу половину березня 2019 року та 4 795 грн. за другу половину лютого 2019 року. Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, розрахунковим листом за липень 2019 року, платіжними дорученнями № 15 та № 54 від 23.08.2019, копії яких додані до справи. /а.с. 7-9, 10, 21-22/ Заборгованість також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем який витребуваний судом. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 3, 24 Закону України «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачем, вказаним у позові. З наведеного вбачається, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому заборгованість по заробітній платі слід стягнути. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved