Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернулась до суду зі вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ,[PERSON], якій помер [INFO] року, актовий запис 3396 від 22листопада 2005 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її чоловік , [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №3396 від 22 листопада 2005 року . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири готельного типу за вказаною вище адресою, яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.1999 року №1-1058, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Вказана квартира була придбана чоловіком у шлюбі з нею. Спадкоємцями першої черги після його є вона, як жінка;його батько [PERSON] та мати, [PERSON].У встановлений законом шестимісячний строк вона та батько її померлого чоловіка звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а мати написала заяву про відмову. Коли, у 2013 році ,вона стала оформляти спадщину , батько і мати чоловіка також померли. Після смерті батька, мати чоловіка прийняла після нього спадщину, а на випадок своєї смерті зробила заповіт на її ім'я. Але, їй було відмовлено в оформленні спадщини тому, що у будинку [ADDRESS] існують дві квартири з однаковими номерами, що підтверджується відповіддю БТІ, тому їй було пропоноване звернутися зі вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач з'явилась, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача, Харківської міської ради, у судове засідання неодноразово не з'явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки, заяв про слухання справи у відсутність представника або про відкладення справи , або заперечень суду надано не було. Тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ст..224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні судом встановлено наступне . Позивач по справі, [PERSON], було дружиною [PERSON] Їх шлюб було зареєстровано 26 серпня 1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №765, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.3). Йому на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.1999 року №1-1058, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], який було зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за № П-6-3721 від 10.12.1999 року ( а.с.10). На вказану квартиру на його ім'я був виданий технічний паспорт ( а.с.11-12). Її чоловік, [PERSON],помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 22.11.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4-1 Харківського обласного управління юстиції , актовий запис №3396 ( а.с.5) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказану квартиру. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач по справі є дружиною померлого, про що вказано вище, тому після його смерті вона є спадкоємцем за законом першої черги. Як вбачається з матеріалів справи на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями були також його батько [PERSON] та мати, [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк вона та батько її померлого чоловіка звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а мати написала заяву про відмову, про що була заведена спадкова справа за №279/2006 року ( а.с.16). На час звернення позивача до нотаріальної контори для оформлення спадщини , батько і мати її чоловіка також померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та [NUMBER] ( а.с.6,7). Після смерті батька, мати чоловіка прийняла після нього спадщину, а на випадок своєї смерті зробила заповіт на її ім'я, тому вона залишилася єдиним на цей час спадкоємцем після смерті чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість м місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом позивач дійсно прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори. Крім того, вказаний факт підтверджується письмом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, про що вказано вище. Але, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тому, що у будинку [ADDRESS] існують дві квартири з однаковими номерами, що підтверджується відповіддю БТІ, тому їй було пропоноване звернутися зі вказаним позовом до суду, що підтверджується копією відповіді П'ятої Харківської державної нотаріальної контори №3902/02 -14 від 07.11.2013 року та довідкою і письмом КП «ХМБТІ» ( а.с.8,9,16). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість м місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом позивач дійсно прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори. Крім того, вказаний факт підтверджується письмом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, про що вказано вище. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, найшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідач не надав суду ніяких заперечень стосовно її позову, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved