Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

ПрАТ «Рівнеобленерго» звернулась із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. І.Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20.06.2021 року в с.Маринин по вул.Польовій відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом - трактором марки «Glaas», не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. В результаті вказаних подій було спричинено майнову шкоду позивачу. Вина відповідача у скоєнні ДТП доведена постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 02.07.2021 року, яка набрала законної сили та оскаржена не була. Внаслідок наїзду відповідача була пошкоджена електроопора та обірваний електропровід до стану повної непридатності до їх експлуатації. Загальна сума витрат на відновлення пошкодженого об`єкта (придбання матеріалів і вартості відновлювальних робіт) складає 11 283,00 грн. (в т.ч ПДВ 1880,50 грн.). Добровільно відповідачем сума збитків не відшкодована. На підставі вищевикладених обставин, відповідно до положень ст.1166 ЦК України, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог товариство просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Рівнеобленерго» 7 283 грн. майнової шкоди та 2 270 грн. витрати по сплаті судового збору. ІІ.Клопотання, процесуальні дії у справі. 05.08.2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18.10.2021 року представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник ПрАТ «Рівнеобленерго» письмовою заявою підтримала заявлені вимоги, позов просить задовольнити, а справу розглянути без її присутності; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким особі було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460002787670). Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] був належним чинним повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відзив не подав. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 02.07.2021 року у справі за №555/1191/21 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП по факту, що 20.06.2021 року о 03 годині 30 хвилин в с.Маринин по вул.Польовій, [PERSON] , керуючи транспортним засобом - трактором марки «Glaas», не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 13.07.2021 року. Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 по факту пошкодження на об`єкті «ПЛ 10 кВ № 18-02 Більчаки» в с.Маринин, загальна сума витрат на відновлення об`єкта (придбання матеріалів і вартості відновлювальних робіт) складає 11 283,00 грн. (в т.ч ПДВ 1880.50 грн.). Із довідки ПрАТ «Рівнеобленерго» від 29.06.2021 року за №23/5566 підтверджується, що загальна сума витрат на відновлення об`єкта «ПЛ 10 кВ № 18-02 Більчаки» (інвентарний номер - 30000189) складає 11 283,00 грн. (в т.ч ПДВ 1880.50 грн.) Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено,що кожна особа має право на захист свого цивільного у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені в ст.16 ЦК України, зокрема, одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення, а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.2 ст.1 192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення. Разом із тим, у пункті 4 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі досліджених доказів, що були представлені стороною позивача, судом встановлено, що [PERSON] заподіяв позивачу майнову шкоду та частково її відшкодував. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Рівнеобленерго» підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 16.07.2021 року позивач сплатив 2270 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved