Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-Побут» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за квартирну плату та житлово-комунальні послуги, посилаючи на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року становить 11 954 грн. 27 коп. В судовому засіданні представник позивача Чижов Д.А., діючий на підставі довіреності від 10 жовтня 2013 року (а.с.14), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити у повному обсязі - стягнути з відповідача 11 954 грн. 27 коп. - заборгованості за квартирну плату та житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав уцілому, просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю вимог, мотивуючи свої заперечення тим, надані позивачем послуги не відповідають належній якості утримання квартири, будинку, прибудинкової території тощо. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно договору дарування квартири від 06 січня 2004 року є одноособовим власником квартири [ADDRESS] (а.с.8), отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року становить 11 954 грн. 27 коп. (а.с. 8, 9, 10, 11-13, 22, 23-36). Згідно довідки форми № 3 у вказаній квартирі зареєстровані дружина та син відповідача (а.с.9). Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року щоденно надавались житлово-комунальні послуги. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальні послуги із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року в загальній сумі 11 954 грн. 27 коп. (а.с.10). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Судом надана правова оцінка запереченням відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов»язань, тому вказані заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved