Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач прохає стягнути з відповідача, заборгованість по кредитному договору б/н від 27.03.2008 року в розмірі 35 104 (тридцять п'ять сто чотири) грн. 55 коп., судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачка, її представник позов не визнали,зокрема із тих підстав що,позивачем пропущені строки позовної давності для звернення до суду із таким позовом. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.12.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Однак,позивач,з невідомих причин таким своїм правом не скористався,незважаючи на те що,відповідачкою на протязі всього часу дії договору кредит фактично не погашався взагалі. Вищевикладене слідує з наданої позивачем виписки по рахунку боржника. Самою відповідачкою також не надано жодних підтверджуючих документів щодо погашення заборгованості у 2008 році ,як вона зазначає про це у своїх письмових запереченнях. Однак ,при цьому, суд знаходить обгрунтованими заперечення відповідача проти позову ,з підстав пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду про стягнення заборгованості за цим договором,яка згідно ст.257 ЦК України становить три роки. Початок перебігу позовної давності суд обраховує з 06.12.2009 року, відповідно до п.9.12 Умов договору,згідно з яким договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а вразі ,якщо протягом зазначеного строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення строку дії договору,він автоматично пролонговується на такий же строк. Звідси слідує що, перебіг строку позовної давності закінчився 06.12.2012 року,а позов заявлений 16.07.2013 року. Доказів що перебіг позовної давності переривався, позивачем не надано. Відповідно до ст. 267 ч.4 ЦК України, сплив позовної давності,про застосування якої ,заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed