Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрезія» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до [PERSON], Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про зобов'язання вчинити певні дії та визнання права власності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд зобов'язати [PERSON] укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрезія» (код ЄДРПОУ 32433694) договір оренди тепличного комбінату, що знаходиться по [ADDRESS], та визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрезія» (код ЄДРПОУ 32433694) право власності без прийняття в експлуатацію на тепличний комбінат що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Візір О.О. просив суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрезія» та [PERSON] укладено попередній договір оренди тепличного комбінату, що знаходиться по [ADDRESS]. На умовах, встановлених попереднім договорам, ТОВ «Фрезія» та [PERSON] погодили до 02 вересня 2013 року укласти основний договір оренди вищевказаного об'єкту нерухомості. Основний договір оренди нежитлової будівлі по [ADDRESS] мав бути укладений строком на 2 (два) роки, орендна плата мала складати 25 000,00 грн. на місяць, з корегуванням на індекс інфляції. Незважаючи на погодження сторонами всіх істотних умов укладення основного договору, листом від 19 серпня 2013 року [PERSON] повідомила про свою відмову від укладення основного договору оренди, мотивуючи тим, що у ТОВ «Фрезія» відсутні правовстановлюючі документи на них, а тому ТОВ «Фрезія» не можна вважати власником вищезазначених об'єктів нерухомості. На думку ТОВ «Фрезія» дії [PERSON] такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства наступних підстав. Так, згідно ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України, якою передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі є договори та інші правочини. Згідно ст. 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором ( ст. ст. 635 ЦК України). Враховуючи викладене вбачається, що укладення сторонами попередніх договорів оренди є правочинами, які породжують для його учасників викладені в цих договорах зобов'язання. Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У той же час, ст. 615 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту попереднього договору оренди від 01 липня 2013 року у [PERSON] відсутні підстави стверджувати про наявність порушень позивачем своїх зобов'язань за цими договорами. Таким чином суд приходить до висновку, що в порушення ст. 525 Цивільного Кодексу України, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань за попередніми договорами оренди від 01 липня 2013 року, а саме безпідставно відмовилася від укладення основного договору оренди тепличного комбінату. На думку ТОВ «Фрезія» вищезазначені підстави є достатніми для звернення з позовом про зобов'язання [PERSON] укласти з ним основний договір оренди тепличного комбінату, а також визнання за ним права власності на дані об'єкти нерухомості. Як вбачається з листа від 19 серпня 2013 року, [PERSON] ставить під сумнів належність ТОВ «Фрезія» на праві власності зазначених у попередньому договорі об'єкту нерухомості. З метою підтвердження у судовому порядку свого права власності, ТОВ «Фрезія» надала суду наступні документи. Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №810-р від 14 жовтня 2005 року Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» за ТОВ «Фрезія» було зареєстровано право приватної власності на даний об'єкт нерухомості, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2005 року, а саме: літ. А - адміністративно-побутовий комплекс площа - 919,2 м2; літ. Б - операторська, площа - 20,5 м2; літ. В - котельня, площа - 488,2 м2; з'єднуючий коридор (теплиця); літ. «Д» - теплиця; літ. «Е» - теплиця; літ. «Ж» - навіс; Т.П-Т.П - трансформаторні підстанції, І, ІІ - мостіння, що знаходяться на території тепличного комбінату за адресою [ADDRESS]. ТОВ «Фрезія» користуючись правами власника вищевказаного об'єкту нерухомості, здійснив наступне переобладнання на перебудову (забудову): літ. А - Адміністративно-побутова будівля, площа - 1449,0 м2; літ. Б - операторська, площа - 20,5 м2; літ. В - котельня, площа - 476,3 м2; літ. Г - коридор теплиці, площа - 1641,6 м2; літ.Д-Д4 - теплиці, площа - 51072,0 м2; літ. Е - коридор теплиці, площа - 1072,9 м2; літ. Ж, И, Л, П - навіси, площа - 50,7 м2; літ. З - будівля холодильної камери, площа - 411,5 м2; літ. М -КТП, площа - 32,7 м2; літ. КТП-КТП7 - трансформаторні підстанції; літ. О - технологічна будівля, площа - 1184,4 м2; літ. Р - КПП, площа - 16,0 м2; № 1-6 - ємності; № 7 - поле фільтрації; № 8-10 - септик; № 11 - распред.колодязь; № 12-36 - оглядові колодці; № 37 - КРУН; № 38 - огорожа; № 39 - ворота; к-к4 - свердловини; І, ІІ - мостіння. Крім того, за кошти ТОВ «Фрезія» для господарських потреб було збудовано КТП 1-7, які на даний час експлуатуються ТОВ «Фрезія» та не знаходяться на балансі ДРЕМ, про що свідчить довідка № 1829/0202 від 19 серпня 2013 року. Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Проведено обслідування і надано оцінку, в результаті було складено технічний звіт стану будівельних конструкцій частини тепличного комбінату, а проведено обслідування і надано оцінку технічного стану частини обстежених будівельних конструкцій тепличного комбінату та складено висновок. Згідно даних обслідувань та висновків основні конструкції (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відають категорії К-1, К-2 та категорії ІІ. На даний момент, земельна ділянка, на якій знаходиться даний об'єкт нерухомості, знаходиться в строковому платному користуванні, про свідчать договори оренди землі від 25 червня 2009 року та 12 грудня 2012 року, укладені між ТОВ «Фрезія» та фізичною особою [PERSON] фізичною особою [PERSON] відповідно. Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного Кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Здійснивши переобладнання та перебудову (забудову) у тепличному комбінаті ТОВ «Фрезія» здійснило лише розпорядження своєю приватною власністю за власним розсудом і ніяким чином порушив права інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Що ж стосується тепличного комбінату, що знаходиться по [ADDRESS], то відсутність у ТОВ «Фрезія» належним чином правовстановлюючих документів на нього не означає відсутність у нього права власності на даний об'єкт нерухомості. Враховуючи викладені обставини, а також факт невизнання [PERSON] права ТОВ «Фрезія» на тепличний комбінат, ТОВ «Фрезія» вважає ці підстави достатніми для звернення до суду з позовом про визнання свого права власності. Статтею 182 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності та інші права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно без введення цих об'єктів в експлуатацію. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом примусового виконання обов'язку в натурі, а також шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved