Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 16965,25 Доларів США, що еквівалентно 200614,05грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем [PERSON] 13.06.2006 року був укладений кредитний договір №1901/0606/62-124, у відповідності до якого АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 10634 доларів США, останній зобов'язувався повернути кредит до 12.06.2011року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних за весь строк фактичного користування кредитом відповідно до умов договору. Однак відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту на суму 16965,25 Доларів США, що еквівалентно 200614,05грн. 02.02.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (офіційна назва до червня 2007 р. - Акціонерний комерційний банк «ТАС - Комерц банк») (далі-банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - позивач), було укладено договір факторингу №11 (далі - договір факторингу), у відповідності до умов якого, банк відступив позивачу право вимоги від боржників, в тому числі [PERSON] (далі відповідач) коштів, право на одержання яких належить банку на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги - кредитний договір №1901/0606/62-124 від 13.06.2006р. (далі кредитний договір), а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 16965,25 Доларів США, що еквівалентно 200614,05грн. заборгованості за кредитним договором №1901/0606/62-124 від 13.06.2006р. та судові витрати в сумі 2006,14грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, і про причини неявки суд не повідомив, хоча судом приймалися необхідні міри для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: 13.06.2006 року між АКБ «ТАС-Комерц банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1901/0606/62-124, у відповідності до якого АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 10634 доларів США, останній зобов'язувався повернути кредит до 12.06.2011року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних за весь строк фактичного користування кредитом відповідно до умов договору. Згідно п.п. 8.1 даного договору, за порушення термінів сплати Ануїтетних платежів та/або комісій за договором кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] вищевказаний кредит, що не заперечується сторонами. Згідно статуту ПАТ «Сведбанк», затвердженого позачерговими загальним зборами акціонерів АТ «Сведбанк», протокол №49 від 11.08.2011року, зареєстрованого державним реєстратором 12.09.2011 року, ПАТ «Сведбанк» виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ВАТ «Сведбанк» (офіційна назва до червня 2007 року - Акціонерний комерційний банк «ТАС - Комерц банк»). 02.02.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 11. Відповідно до вищезазначеного договору Клієнт відступив Факторові свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах від Боржників, які зазначені у Реєстрі заборгованостей Боржників, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор набув права Вимоги такої заборгованості від Боржників. Відповідно до п.п. 2.2 Договору факторингу з моменту відступлення Клієнтом Факторові Права Вимоги заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Факторові. Всупереч вищезазначеним умовам кредитного договору, після відступлення банком позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не здійснив оплату на користь погашення кредитної заборгованості, в результаті чого станом на 11.06.2014року виникла заборгованість в сумі 16965,25 Доларів США, що еквівалентно 200614,05грн. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У зв'язку з цим, позивач має право на стягнення, нарахованої згідно п. 8.1 кредитного договору пені. Вказані суми неустойки, згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, підлягають до стягнення в повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вище зазначене суд приходить до переконання, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають до задоволення. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1901/0606/62-124 від 13.06.2006р. в розмірі 16965,25 Доларів США, що еквівалентно 200614,05грн. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 2006,14грн. сплачених витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved