Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № R52110202275В від 05.03.2012 року, ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 205240 грн. строком повернення до 05.03.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних. В якості забезпечення зобовязання відповідачем було надано у приватне обтяження автомобіль марки - Ford, модель Kuga, тип легковий універсал, 2011 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WF0RXXGCDRBP29792, WF0RXXGCDRBP29792, відповідно до договору застави транспортного засобу № R52110202275В від 05.03.2012 року. Відомості про оформлення застави 05.03.2012 року було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до п.4 договору заставна вартість предмету застави склала 234900 грн. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 09.09.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 454530,25 грн., з яких: 256571,47 грн. заборгованість за кредитним договором, 6817,95 грн. - штрафні санкції. 22.06.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, згідно з яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором, та договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна первісним кредитором здійснено зміну заставодержателя з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Станом на 09.09.2015 року заборгованість відповідача у розмірі 3% річних від простроченої суми 256571,47 грн. склала 11788,23 грн., за кредитом з урахуванням інфляції 442742,02 грн., а всього 454530,25 грн. За заявою позивача в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, який належить на праві власності відповідачу, шляхом визнання за позивачем права власності на автомобіль Ford Kuga, легковий універсал, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WF0RXXGCDRBP29792, WF0RXXGCDRBP29792, з правом вчинення подальших дій, повязаних з переоформленням автотранспортного засобу в органах Державної автомобільної інспекції України та правом зняття з обліку даного транспортного засобу, а також зобовязати відповідача передати позивачу вказаний транспортний засіб з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Сторони до суду не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені у відповідності до чинного цивільно-процесуального законодавства, від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без участі представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 05.03.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № R52110202275В, відповідно до якого відповідачу наданий кредит в сумі 205240 грн. зі сплатою 20 % річних строком повернення кредиту до 05.03.2019 року (а.с.4-8, 9, 10). Відповідно до договору застави № R52110202275В від 05.03.2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], відповідачем [PERSON] передано у заставу автомобіль марки - Ford, модель - Kuga, тип легковий універсал, 2011 року випуску, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WF0RXXGCDRBP29792, WF0RXXGCDRBP29792, сума предмету застави становить 234900 грн. (а.с.11). Підписи сторін під договорами, графіком погашення кредиту свідчать про досягнення сторонами згоди за всіма їх умовами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до розрахунку ПАТ «ВТБ Банк» за станом на 22.06.2015 року заборгованість відповідача за кредитом склала 164446,27 грн., за відсотками 57234,40 грн., за комісією за розрахункові операції 34890,80 грн., а всього 256571,47 грн. (а.с.47). За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він сплачує грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобовязаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.4.10 кредитного договору у разі прострочення виконання зобовязань позичальником за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у тому числі відшкодування витрат та збитків, повязаних з неналежним виконанням умов цього договору. Згідно з розрахунком, відповідач з березня 2014 року припинив сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, комісію за РО та тіло кредиту, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за період з березня 2014 року по червень 2015 року на яку було нараховано індекс інфляції відповідно до ст.625 ЦК України - 117198,65 грн. та 3% річних від простроченої суми 11788,23 грн. Отже, неповерненням кредиту та несплатою процентів, комісії відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим і дає підстави для застосування цивільно-правової відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України. Відповідно до п.5.2.4 кредитного договору у разі порушення позичальником своїх зобовязань за цим договором Банк має право без отримання додаткової письмової угоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань позичальника, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за договором забезпечення у будь-який спосіб. Згідно за ч.2 ст.589 ЦК України, ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги, якщо це передбачено договором застави. Відповідно до п.9.4, п.10 договору застави Банк має право у разі невиконання зобовязань за кредитним договором достроково стягувати суму кредиту та звернути стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави). Звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається у порядку визначеному заставодержателем, у т.ч., але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або у позасудовому порядку згідно чинного законодавства України (а.с.11 зворот). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договом або законом. Судом встановлено, що 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до п.3.1.3 якого право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитору. Відступлення права вимоги за договорами забезпечення, що засвідчені нотаріально, здійснюється шляхом укладення сторонами нотаріально засвідчених договорів про відступлення права вимоги за такими договорами в день отримання первісним кредитором грошових коштів у розмірі ціни договору в оплату за цим договором (а.с.12-14). 22.06.2015 року між ПАТ«ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено також договір про відступлення права вимоги за договорами застави № 220615зн, відповідно до п.1.1 якого у звязку з укладенням сторонами договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами від 22.06.2015 року № 220615нв ПАТ «ВТБ Банк» передає, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» одержує права заставодержателя у зобовязаннях за договорами застави, укладеними між Банком та заставодавцями у забезпечення виконання боржниками своїх зобовязань перед Банком за кредитними договорами; перелік кредитних договорів, договорів застави, заставодавців та боржників наведено у додатку № 1 до даного договору (а.с.15-16). Згідно за п.1.3 даного договору право вимоги, що відступається за цим договором, є право звернення стягнення у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками умов кредитних договорів на рухоме майно, яке належить заставодавцям на праві приватної власності, що є предметом застави за договорами застави. Перелік такого майна наведено в Додатку № 1 до цього договору (а.с 15). За приписами ч.2 ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої вимоги, на іншу особу. Отже, судом встановлено, що позивач замінив кредитора ПАТ «ВТБ Банк» у зобовязанні за кредитними та забезпечувальними договорами у звязку з переданням ПАТ «ВТБ Банк» своїх прав ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на рухоме майно регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року № 1215-IV (далі - Закон № 1215-IV). Так, відповідно до ст.24 Закону № 1215-IV звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, суд, проаналізувавши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що вимоги позивача необхідно задовольнити та звернути стягнення на предмет застави передбачений договорами.\~\~ У відповідності до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 6817,95 грн. На підставі ст.ст.52, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 590, 625, 1050, 1054 ЦК України, законів України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved