Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Коваль А.П. звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, в якій просить визнати за позивачем право на виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири [ADDRESS] для забезпечення його сім`ї постійним житлом та зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що позивач є військовослужбовцем та разом з сім`єю: сином [PERSON] , [INFO] та дочкою [PERSON] , [INFO] , постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі [ADDRESS] . В зазначену 2-х кімнатну квартиру, житловою площею 29, 84 м.кв., він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера №015315 від 06.08.2009 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради згідно рішення\~житлово-побутової\~комісії в/ч\~ [NUMBER] \~від 20.01.2009\~року,\~у зв`язку\~з проходженням\~військової служби.\~На підставі\~клопотання КЕВ\~м.\~Харкова,\~рішенням виконавчого\~комітету Чугуївської\~міської ради\~від 13.03.2009\~року №162\~вказана квартира\~включена до\~числа службових\~КЕВ м.\~Харкова.\~На цей\~час позивач\~перебуває на\~військовій службі\~в в/ч\~ [NUMBER] ,\~яка входить\~до складу\~сил ООС\~на території\~Донецької та\~Луганської областей,\~з 26.01.2015\~року і\~по цей\~час бере\~безпосередню участь\~в бойових\~діях ООС.\~На квартирному\~обліку для\~отримання постійного\~житла зазначеним\~складом сім`ї\~перебуває з\~17.07.2002\~року,\~має календарну\~вислугу 21\~рік.\~Зважаючи на\~те,\~що службовий\~статус наданої\~квартири значно\~обмежує можливість\~реалізації встановлених\~чинним житловим\~законодавством прав\~та наявності\~права на\~отримання постійного\~житла шляхом\~зняття статусу\~«службове» з\~вказаної квартири,\~позивач звернувся\~до житлової\~комісії в/ч\~ [NUMBER] \~з відповідним\~проханням.\~Рішенням житлової\~комісії в/ч\~ [NUMBER] \~від 29.03.2019\~року та\~Наказом командира\~в/ч\~ [NUMBER] \~№607\~від 01.04.2019\~року надано\~згоду для\~зняття статусу\~«службове» з\~житлового приміщення\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в якій\~мешкає [PERSON] \~з родиною.\~Але,\~на звернення\~позивача з\~цього приводу\~до КЕВ\~м.\~Харкова отримав\~відмову,\~яка мотивована\~тим,\~що відсутні\~підстави для\~розгляду питання\~виключення житлового\~приміщення з\~числа службових,\~оскільки вислуга\~проходження військової\~служби позивачем\~становить менше\~25\~років.\~Тобто,\~на даний\~час КЕВ\~м.\~Харкова не\~визнає права\~ [PERSON] \~на виключення\~займаного ним\~житла з\~числа службових.\~Позивач вважає,\~що дана\~відмова КЕВ\~м.\~Харкова не\~узгоджується з\~чинним законодавством,\~а саме\~п.п.\~3,\~11\~22\~«Порядку забезпечення\~військовослужбовців і\~членів їх\~сімей житловими\~приміщеннями»,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~03.08.2006\~року №1081,\~п.\~10\~«Інструкції з\~організації забезпечення\~військовослужбовців Збройних\~Сил України\~та членів\~їх сімей\~жилими приміщеннями»\~та п.\~6\~«Положення про\~порядок надання\~службових жилих\~приміщень і\~користування ними\~в Українській\~PCP»,\~затвердженого постановою\~Ради Міністрів\~від 04.02.1988\~року № 37, тому звернувся до суду цим позовом. Не погоджуючись\~з даним\~позовом,\~представником відповідача\~надано відзив,\~в якому\~зазначено,\~що згідно\~витягу з\~послужного списку,\~ [PERSON] \~проходив військову\~службу у\~Збройних Силах\~з 28.07.1997\~року.\~06.08.2009\~року Виконавчим\~комітетом Чугуївської\~міської ради\~ [PERSON] \~з родиною\~на 4\~особи видано\~службовий ордер\~№015315\~на житлове\~приміщення житловою\~площею 29.84\~кв.м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~КЕВ м.\~Харків проти\~твердження позивача\~про те,\~що останній\~має право\~на забезпечення\~житлом для\~постійного проживання\~за рахунок\~Міністерства оборони\~України,\~в тому\~числі шляхом\~виключення житла\~з числа\~службового,\~заперечує,\~виходячи з\~того,\~що наявність\~вислуги на\~військовій службі\~не надає\~позивачу права\~вимагати конкретне\~службове житло\~для постійного\~проживання без\~додержання встановленого\~законом порядку\~розгляду таких\~питань.\~У відповідності\~до «Інструкції\~з організації\~забезпечення військовослужбовців\~Збройних Сил\~України та\~членів їх\~сімей жилими\~приміщеннями»,\~однією з\~обов`язкових підстав\~для розгляду\~питання щодо\~виключення квартири\~з числа\~службової та\~забезпечення ним\~для постійного\~проживання -\~є настання\~черги військовослужбовця\~для отримання\~житла. Відповідно до\~довідки від\~10.05.2019\~року №3336,\~позивач перебуває\~на квартирному\~обліку в\~Чугуївському гарнізоні\~у загальній\~черзі з\~03.08.2007\~року за\~№305,\~та першочерговій\~(УБД\~(АТО))\~з 26.06.2015\~року за\~№77,\~а отже\~черга [PERSON] \~на виключення\~житла з\~числа службового\~ще не\~настала.\~Також,\~відповідач не\~погоджується з\~тим,\~що питання\~виключення житла\~з числа\~службового має\~вирішуватися Виконавчим\~комітетом Чугуївської\~міської ради,\~оскільки у\~вищезазначеній Інструкції\~встановлено,\~що виключення\~квартир з\~числа службових\~для забезпечення\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей здійснюється\~на підставі\~клопотання КЕУ,\~КЕВ (КЕЧ)\~району за\~встановленим порядком.\~Крім того,\~п.\~6\~«Положення про\~порядок надання\~службових жилих\~приміщень і\~користування ними\~в Українській\~PCP»,\~визначено,\~що жиле\~приміщення виключається\~з числа\~службових,\~якщо відпала\~потреба в\~такому його\~використанні,\~а також\~у випадках,\~коли в\~установленому порядку\~воно виключено\~з числа\~жилих.\~Сам по\~собі факт\~проживання в\~службових жилих\~приміщеннях робітників\~і службовців\~не є\~підставою для\~виключення цих\~приміщень,\~з числа службових. Крім того, відповідач зазначає, що діючим законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Таким чином, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення вимог про виключення спірної квартири з числа службових та зобов`язання КЕВ м. Харків звернутись з відповідним клопотанням до виконавчого комітету Чугуївської міської ради відсутні. Представник позивача Коваль А.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені в позові. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечував, посилаючись на позицію, викладену у відзиві. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] проходить військову службу у Збройних Силах України, згідно витягу з послужного списку [PERSON] він має загальну вислугу 20 років 3 місяці 19 діб (а.с.20), приймав безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с.22) та є учасником бойових дій (а.с.23). 20.01.2009 року на засіданні житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] [PERSON] надано службову житлову площу за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Протоколом житлової комісії Чугуївської міської ради Харківської області №3 від 05.03.2009 року на підставі клопотання начальника КЕВ м. Харкова включені до числа службових 76 квартир у житловому будинку [ADDRESS] , в тому числі, квартиру [ADDRESS] (а.с.13-14). 06.08.2009 року Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав [PERSON] ордер на житлове приміщення №015315, яким позивачу разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення №369 від 18.06.2009 року (а.с.16). З 02.09.2009 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за вказаною адресою (а.с.8-12). 29.03.2019 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] разом з родиною 3 особи, та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири (а.с.18). Згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.04.2019 року за №607 «Про зарахування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов та інших питань щодо квартирного обліку військовослужбовців», надано згоду, згідно наказу Міноборони України від 31.07.2018 року №380, для зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] разом з родиною 3 особи (а.с.19). [PERSON] звернувся до КЕВ м. Харкова із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, оскільки позивач має вислугу проходження військової служби менше 25 років, підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових відсутні (а.с.24). Відповідно до Довідки №3336 від 10.05.2019 року, виданої КЕВ м. Харкова, [PERSON] перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 03.08.2007 року за №305 та першочерговій (УБД(АТО)) з 26.06.2015 року за №77 (а.с.49). За змістом положень\~статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Відповідно до пункту 2\~статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст.\~118\~ЖК Української\~РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Згідно зі ст.\~12\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом\~Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям,\~які мають\~вислугу на\~військовій службі\~20\~років і\~більше,\~та членам\~їх сімей\~надаються жилі\~приміщення для\~постійного проживання\~або за\~їх бажанням\~грошова компенсація\~за належне\~їм для\~отримання жиле\~приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла». Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1. наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого; 2. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового; 3. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4. надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом. Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачени хКонвенцією про захист прав людини і основоположних свободтаКонституції України. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу». Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова, але постійного житла до цього часу не отримав. Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не КЕВ м. Харкова. Таким чином, відповідач повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини. Не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м. Харкова у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло». Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання, - є позбавленням процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло. На підставі викладеного і

Outcome: approved