Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 29.12.2018 звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 13.03.2019 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по\~заробітній платі\~в розмірі\~57\~108\~грн.\~та середній\~заробіток за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні за\~період з\~30.12.2018\~по 12.03.2019\~в розмірі\~6\~857\~грн.\~40\~коп..Крім зазначених сум позивачу підлягають до виплати компенсація витрат за відрядження. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме компенсацію витрат за відрядження у сумі 17\~350 грн. 68 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.03.2019 по день ухвалення рішення по справі, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 342 грн. 95 коп.. Ухвалою суду від 28.05.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про заборгованість. 05.06.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву та довідку в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 115, 121 КЗпП України, ст.ст. 3, 24 Закону України «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 29.12.2018 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. 13.03.2019 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по\~заробітній платі\~в розмірі\~57\~108\~грн.\~та середній\~заробіток за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні за\~період з\~30.12.2018\~по 12.03.2019\~в розмірі\~6\~857\~грн.\~40\~коп.,\~виходячи з\~середньоденної заробітної\~плати у\~розмірі 228\~грн.\~58\~коп.\~(справа\~№ 592/1229/19,\~провадження №\~2/592/1799/19)/а.с.11/ Крім зазначених сум заборгованості по заробітній платі, позивачу належить до виплати компенсація витрат за відрядження за грудень 2017 року в сумі 11\~239 грн. 13 коп., квітень 2018 року 4\~025 грн., серпень 2018 року 2\~086 грн., а всього на загальну суму 17\~350 грн. 68 коп.. (код 510 розрахункового листа за грудень 2017 року, квітень, серпень 2018 року) /а.с.7,8/ Встановлені обставини підтверджується трудовою книжкою позивача, розрахунковими листами за грудень 2017 року, квітень, серпень 2018 року, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.03.2019, копії яких додані до справи. /а.с. 6, 7-8, 11/ Заборгованість також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем який витребуваний судом. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не погоджується з розрахунком середньоденньої заробітної плати позивача, виходячи з наступного. Рішенням Ковпаківського районнного суду м. Суми від 13.03.2019 було встановлено розмір середньоденної заробітної плати у розмірі 228 грн. 58 коп., а не 342 грн. 95 коп., як зазначає позивач. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з сумою заборгованості та розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 13.03.2019 по 27.06.2019 . У зазначений період на підприємстві було 42 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 9 600 грн. 36 коп. без відрахувань податків і зборів (42х228,58). Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У задоволенні позову у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні понад 9 600 грн. 36 коп., виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 342 грн. 95 коп. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial