Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву у якій просив розгляд справи провести без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи та ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до норм чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 19.07.2010р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір до договору купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №11297. Відповідно до п.1 Попереднього договору продавець зобов'язується продати покупцю об'єкт нерухомості 1/4 частин квартири №7, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, буд. №27 у строк до 19 липня 2013 року. Також умовами Попереднього договору (п.2) визначено, що об'єкт нерухомості належить Продавцю на праві власності, а саме: - 1/4 частина квартири на момент укладання Попереднього договору належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.06.1993 року виконкомом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, згідно якого право власності зареєстроване у КП «Дніпропетровське МБТІ», реєстрова книга №43п-102; - 2/4 частини квартири [PERSON] зобов'язується оформити на себе у майбутньому, прийнявши та оформивши належним чином спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], яким належало 2/3 частини зазначеної квартири. Крім того, Попередній Договір містить умови щодо ціни купівлі-продажу (п.2): купівля-продаж частини квартири має бути вчинена за суму 22 000,00 грн. Також, умовами Договору визначено, що покупець передав продавцю гроші в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) гривень, які зараховуються при остаточному розрахунку між сторонами Попереднього Договору. Так, на виконання умов Попереднього Договору та з метою укладання в майбутньому Договору купівлі-продажу 3/4 частин квартири [ADDRESS], 31.08.2010 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №1-4698 (спадкова справа 822/2010). Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/4 частин вищевказаної квартири. Згодом, 11.11.2011 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №2-4037 (спадкова справа 745/2011) і спадщина, на яку видано свідоцтво також складається із ? частин квартири [ADDRESS], після чого, згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно 09.07.2012 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на ? частини вказаної квартири. 13.03.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу квартири, згідно якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця 3/4 частини квартири №7, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, №27. На виконання п.1 Договору купівлі-продажу та в підтвердження укладання договору, виникнення права власності у Покупця на 3/4 квартири, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав грошові кошти в загальному розмірі 22000,00 грн. і факт отримання грошових коштів у вказаному розмірі підтверджується умовами Договору купівлі-продажу (п.6). Зокрема, договір купівлі-продажу квартири був укладений в простій письмовій формі, при цьому він містить усі істотні умови для даного виду правочину: предмет договору, вартість об'єкта нерухомого майна, порядок розрахунків. Так, п.14 Договору купівлі-продажу передбачено, що він спрямований на виконання намірів щодо укладання договору купівлі-продажу квартири, передбачених попереднім договором до договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №11297. Договором встановлений строк його дії - 12 місяців з моменту укладання, але у будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань за ним. Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна(земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна) повинен бути укладений нотаріальній формі. Тому, Сторони Договору купівлі-продажу квартири (Позивач та Відповідач), маючи намір на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальній формі, з'явилися до нотаріуса, який відмовив в посвідченні договору з причини наявності арешту на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації в Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10874733, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, В-16 ВП №24706395 від 24.02.2011 року, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, об'єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно боржника, в межах суми стягнення 480 642,84 грн., власник: [PERSON], обтяжувач: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції). Також, суд звертає увагу на той факт, що [PERSON] також належить ? частини квартири на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1763 (спадкова справа №1/2013), відповідно до якого право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.06.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 82921412101. В зв'язку з тим, що позивач сплатив вартість нерухомого майна згідно умов Попереднього договору, та користуюся ним, вважаю, що договір купівлі-продажу фактично був укладений, тобто сторони правочину (Продавець та Покупець) своїми діями підтвердили наміри щодо його укладання. Але, як встановлено у судовому засіданні, у зв'язку з тим, що для реєстрації права власності за [PERSON], як власником нерухомого майна, що є предметом попереднього договору та визначеного в даній позовній заяві, необхідно укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, форма та зміст якого відповідає вимогам Цивільного кодексу України та є підставою для реєстрації права власності (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), він змушений звернутися до суду за захистом свого права. У відповідності із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про те, що арешт на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] є незаконним і підлягає скасуванню, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені ним при подачі позову.

Outcome: approved