Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 19.05.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 18296,16 грн. за кредитним договором № б/н від 02.12.2011 року, яка складається з наступного: 11099,08 грн. заборгованість за кредитом; 5222,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 626,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 847,44 грн. (процентна складова). Судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що 02.12.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 31.03.2015 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 18296,16 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], яка дії від імені позивача на підставі довіреності від 31.10.2014 р. № 8377 К О, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов на тих підставах, які в ньому викладені. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав факт наявності в нього заборгованості, але пояснив, що на утримання має двох неповнолітніх дітей, не працює, тому не може виконати свої зобовязання за кредитним договором. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.12.2011 р. [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту. Позичальник виразив свою згоду, що ця заява разом з памяткою клієнту, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 11.04.2013 р. [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold», що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. ПАТ КБ «ПриватБанк» прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За п. п. 2.1.1.7.6. п. 2.1.1.7. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Станом на 31.03.2015 р. у відповідача [PERSON] існують боргові зобовязання по погашенню кредиту на загальну суму 18296,16 грн., з яких: 11099,08 грн. заборгованість за кредитом; 5222,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 626,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 847,44 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» сума заборгованості за кредитним договором від 02.12.2011 р. в розмірі 18296,16 грн. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved