Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно з умовами договору факторингу від 18.12.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року. Згідно кредитного договору № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 24 498,43 гривень на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року). Відповідач, в свою чергу, взяв на себе наступні зобов'язання: зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що зазначені в кредитному договорі. Згідно з п. 1.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати усі інші зобов'язання встановлені договором. Згідно п. 1.4.2. сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначеному в графіку платежів. Пункт 1.4.11. встановлює, що належно сплатою чергового щомісячного платежу постачальником вважається надходження на рахунок банку грошових коштів у розмірі не меншому за щомісячний платіж і не пізніше дати платежу, зазначеної в графіку платежів. Однак позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості. Згідно п. 1.5.4. кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. 20.12.2013 року позичальнику рекомендованим листом з повідомленням було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в зв'язку з виникненням прострочки. Однак до даного часу заборгованість відповідачем не погашено. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань. У відповідності до ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день простроченого виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України). Станом на 24.03.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 30 048,87 гривень, з яких: · 23 477,61 гривень - заборгованість по тілу кредиту; · 6 571,26 гривня - заборгованість по відсоткам Всього разом 30 048, 87 гривень (тридцять тисяч сорок вісім гривень вісімдесят сім копійок). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушення, оскільки ст. 629 ЦК України встановлює принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання бо виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, які викладені в позовній заяві, підтримала просить їх задовольнити повністю та підтвердила в своїх поясненнях зазначені обставини позовних вимог, які викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила суду, що згідно з умовами договору факторингу від 18.12.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідачка не заперечує і це встановлено в засіданні з її пояснень, що згідно кредитного договору № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» надало було відповідачу кредит в сумі 24 498,43 гривень на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року), підпису свого [PERSON] в договорі споживчого кредиту не заперечує, вказує, що саме вона підписала договір кредиту. Судом було витребувано оригінал видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року) ТОВ «Епіцентр К» (Гіпермаркет № 2), розташований у м. Києві, вул. Кільцева, 1 б, де стоїть підпис відповідачки [PERSON] про отримання товару у продавця покупцем [PERSON]. Твердження відповідачки [PERSON] про те, що вона товар не отримувала нічим не підтверджується і якщо дійсно вона не отримувала товар, то після отримання від ТОВ «ОТП Факторінг Україна» листа - вимоги від 20.12.2013 року рекомендованим листом, вона повинна була звернутися до банку для з'ясування всіх обставин, а також до правоохоронних органів з приводу підробки її підпису в накладній і отримання товару іншою особою, а не нею. ОТП Банк після укладення договору споживчого кредиту, виконав свої зобов'язання перерахував кошти з рахунку банку на позичковий рахунок [PERSON] в ТОВ»Епіцент К»2 кільцева дорога, в підтвердження цього суду було надано копію меморіального ордеру про перерахунок коштів для оплати товару. Доказом того, що [PERSON] від «ОТП Банк» було оплачено товар є видаткова накладна. Питання отримання [PERSON] товару чи неотримання товару жодним чином не стосується кредитних правовідносин, які склалися банком та [PERSON] Тому за таких обставин просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 24.03.201 року в сумі 30048 гривень 87 копійок та судові витрати по сплаті судового збору 300 гривень 49 копійок. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що вона дійсно уклала кредитний договір № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладений він був між нею та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» надав її кредит в сумі 24 498,43 гривень на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року), цього вона не заперечує і в кредитному договорі її підпис. Договір було оформлено і її, як покупцю, було виписано видаткову накладну № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року, але коли вона приїхала з видатковою накладною до гіпермаркету «Епіцентр», розташованому у м. Києві вул. Кільцева, 1б, то при пред'явлені вказаної накладної її як, покупцю, повідомили, що товар на складі відсутній. Вона звернулася в банк, з яким оформила споживчий кредит, де працівники банку в той же день повідомили, що якщо не має товару, то кредитний договір вважається анульованим, недісним. Товар вона в гіпермаркеті «Епіцентр К» не отримувала. При пред'явлені в судовому засіданні оригіналу видаткової накладної на отримання товару № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року пояснила, що в накладній про отримання товару не її підпис. Вважає, що оскільки вона товар не отримала, то не повинна відповідати за договором споживчого кредиту перед банком та позивачем ТОВ «ОТП Факторінг Україна», якому ПАТ «ОТП Банк» передав право вимоги за кредитним договором. Також пояснила суду, що отримувала повідомлення вимогу про погашення заборгованості по кредиту. З приводу підробки її підпису в видатковій накладній на отримання товару № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року працівниками гіпермаркету, чи будь якими іншими особами в правоохоронні органи не зверталася до цього часу. В судовому засідання представник відповідача Станкевич Л.А. , який діє за дорученням відповідача, позовні вимоги позивача не визнав взагалі та пояснив, що на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що згідно Кредитного договору № 2001070574 від 05.10.2012 року укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 24 498,43 грн. на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року). Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі. Так як відповідачем було порушено умови договору щодо повернення отриманих коштів за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по тілу кредиту - 23 477,61 грн., та заборгованість по відсотках - 6 571,26 грн., а всього: 30 048,87 грн. Дійсно, відповідач не заперечує, що 05 жовтня 2012 року між сторонами було укладено договір споживчого кредиту на загальну суму 24 498,43 грн. Договір було оформлено в Гіпемаркеті 2 розташованого у м. Києві, вул. Кільцева, 1 б. Відповідно до умов п. 1.1 вказаного договору: кредитор банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: · На придбання товару у продавця 1: 19756,80 грн.; · На придбання послуг зі страхування у продавця 2: 4 741,63 грн.: · Загальна сума кредиту: 24 498,43 грн. Цільове використання кредиту - придбання товарів та послуг у продавця 1, 2, 3, 4. Відповідно до вимог п. 1.2.2 договору: з метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені п.11 цього договору суму кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг. В даному випадку продавцем 1 є ТОВ «Епіцентр К» (Гіпермаркет № 2), розташований у м. Києві, вул. Кільцева, 1 б. При складанні договору покупцю [PERSON] було виписано видаткову накладну № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року, за якою покупець повинна була 09.10.2012 отримати товар у продавця 1. Згідно з вимогами вказаної накладної: товар повинен бути забраний в день виписки документів. Вихід з товаром здійснюється через каси. Приїхавши в видатковою накладною до Гіпермаркету 09.10.2012 року при пред'явленні вказаної накладної, покупцю [PERSON]повідомили, що товар на складі відсутній. З цього приводу, відповідачка [PERSON] була вимушена звернутися до банку, з яким було оформлено споживчий кредит, на що працівники банку в той же день повідомили їй, що: з приводу відсутності товару зазначений кредитний договір вважається анульованим (к/копія видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року про неотримання нею товару додається до позовної заяви.). Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що «Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Таким чином вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] не отримала товар в ТОВ «Епіцентр К» (Гіпермаркет № 2), розташований у м. Києві, вул. Кільцева, 1 б., по видатковій накладній № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року, тому слід відмовити позивачу у стягненні заборгованості з [PERSON] згідно Кредитного договору № 2001070574 від 05.10.2012 року укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» повністю. Суд, оцінуючи пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши інші письмові докази, які є матеріалах справи, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість станом на 24.03.2014 року за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року в сумі 30 048 (тридцять тисяч сорок вісім) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок. Так, судом в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2001070574 від 05.10.2012 року, згідно якого надало кредит в сумі 24 498,43 гривень на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року),що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту, належним чином завірену на предмет відповідності оригіналу. (а.с.4). Дану обставину і сам факт укладення споживчого кредиту, зазначеного вище, відповідачка [PERSON] не оспорювала в судовому засіданні і ствердила в своїх пояснення, що такий договір був нею укладений з АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» і власноручно підписаний нею, тобто відповідно до п.3.17 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами(дата договору) та всіх додатків до нього і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язання по цьому договору в повному обсязі. Крім того, відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту договору п.п.1.2. 1., 1.2.2. 1.4.1. відповідачка [PERSON], як позичальник взяла кредит для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору, та з метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені п.1.1 цього договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, крім того позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 05 жовтня 2014 року. Судом також встановлено, що ТОВ «ОТП Факторінг Україна» є належним позивачем по справі, оскільки згідно з умовами договору факторингу від 18.12.2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], що підтверджується копією договору факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013 року (а.с.11-19). Сума заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року станом на 24.03.2014 року складає 30 048,87 гривень, з яких: 23 477,61 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 6 571,26 гривня - заборгованість по відсоткам, що підтверджується оригіналом розрахунку, що є в матеріалах цивільної справи. (а.с.21). Судом встановлено позичальнику було направлено рекомендованим листом лист-вимогу повідомлення від 20.12.2013 року вих. № 200068381 р., в якому містилося прохання про виконання зобов'язань боржником узятих ним відповідно до кредитного договору та зазначалося, що у разі виникнення будь - яких питань стосовно заборгованості необхідно звернутися до нового кредитора ТОВ «ОТП Факторінг Україна» проте з боку відповідача, жодних дій направлених на погашення заборгованості не відбулося і як встановлено в судовому засіданні відповідачка [PERSON] не стала зясовувати питання по самому споживчому кредиту, його на її думку анулювання з приводу того, як вона вказує, що не отримувала товар у покупця, що в свою чергу суд розцінює, як не бажання та ухилення виконувати кредитний договір, який вона уклала, про що сама позивака не заперечувала в судовому засіданні про тримання листа повідомлення. (а.с.20). В підтвердження того, що АТ «ОТП Банк» виконав умови кредитного договору № 2001070574 від 05.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в сумі 24 498,43 гривень на споживчі цілі (на придбання товару, згідно видаткової накладної № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року), є те, що банк перерахував кошти зі свого рахунку на позичковий рахунок [PERSON] відкритий у продавця ТОВ «Епіцентр К» (Гіпермаркет № 2), підтверджується копією меморіального ордера № 1267 633 від 05 жовтня 2012 року, де платником зазначено [PERSON],банк платник АТ «ОТП Банк», отримувач ТОВ «Епіцентр К №2, призначення платежу видача кредиту за кредитним договором № 2001070574 від 05.10.2012 року. ( а.с. 146). Судом на прохання відповідача було витребувано у продавця товару ТОВ «Епіцентр К» (Гіпермаркет № 2) м. Київ ,вул. В.Кільцева,1 б, оригінал видатковій накладній № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року , приєднаний до матеріалів справи, на ім'я [PERSON], де в графі отримано значиться підпис [PERSON], що свідчить про отримання товару відповідачкою по споживчому кредиту, твердження відповідачки, що в графі отримано не її підпис, суд вважає надуманими та не бажання погашати заборгованість по кредиту, оскільки [PERSON] не звернулася в правоохоронні органи з приводу підробки її підпису іншою особою, а не нею. ( а. с. 135). Суд вважає, що сам факт отримання товару чи не отримання відповідачкою не стосується правовідносин, які склалися між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою при отриманні кредиту, і факт реального отримання чи не отримання товару не є предметом спору та розгляду даної справи, а тому не впливає на правовідносини між сторонами і суду не слід було з'ясовувати дійсність підпису [PERSON], тому і було відмовлено в клопотанні відповідачки та представника відповідачки про призначення судово - почеркознавчої експертизи дійсності підпису [PERSON] в оригіналі видатковій накладній № Рнк/02-0038398 від 09.10.2012 року. Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності також вважає, що твердження відповідачки про те, що не отримання нею товару у продавця по видатковій накладній несе за собою недійсність договору споживчого кредиту, оскільки не виконані всі умови кредитного договору, не можуть взятись судом до уваги, оскільки дана обставина не є порушенням вимог статті 203 ЦК України у момент укладення договору та не призводить до наслідків передбачених статтею 215 ЦК України. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушення, оскільки ст. 629 ЦК України встановлює принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання бо виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання. Суд вважає, і це встановлено в судовому засіданні, що у кредитному договорі укладеному між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2001070574 від 05.10.2012 року є умова про те, що позичальник доручає банку самостійно перерахувати з позичкового рахунку позичальника кредитні кошти на рахунок продавця, що і було зроблено, а на умовами цього договору [PERSON]М, погодилась, підписавши його, а тому не виконавши зобов'язання по договору, відповідно до вимог статті 1054, правил частини 1 статті 1048, частини 1 статті 1049, та умов договору з відповідачки на користь позивача за позовом кредитора підлягає стягненню заборгованість за кредитом, яка станом на 24.03.2014 року складає 30 048,87 гривень, з яких: 23 477,61 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 6 571,26 гривня - заборгованість по відсоткам. Також слід стягнути з відповідачки понесені судові витрати позивачем по сплаті судового збору в сумі 300 гривень 49 копійок, оскільки стороні, на користь якої ухвало рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а дані витрати підтверджуються платіжним дорученням, що є в матеріалах справи (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved