Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

ПП «Юридична компанія «Право Груп» м. Харків в особі [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулося до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою з урахуванням уточнень до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд в район проведення антитерористичної операції на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області, а також за кордон до країн Туреччини, Єгипту з обов'язковим поверненням на територію України у супроводі матері, без згоди та супроводу батька, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] починаючи 13.09.2008 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 05.06.2014р. Стахановський міський суд Луганської області постановив рішення про розірвання шлюбу між сторонами по справі. 12.03.2014р. Стахановський міський суд Луганської області постановив рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], 2009 р.н. Відповідач знає про дане рішення суду, але з моменту подачі даного позову, тобто з 17.02.2014р. відповідач жодного разу не сплатив аліменти, у зв'язку з чим станом на 27.09.2017р. заборгованість по аліментам склала 40278,78грн. Цей факт підтверджується розрахунком боргу по аліментам [PERSON] Фактично неповнолітня донька [PERSON], [INFO] залишилася на утриманні матері-[PERSON] Відповідач після закінчення шлюбних відносин з позивачем припинив спілкуватися з донькою. Після розірвання шлюбних відносин, позивач самостійно сплачує усі витрати, пов'язані із забезпеченням дитини, а саме: придбання для доньки необхідних речей, відвозить доньку на лікування до лікарів, самостійно забезпечує дитину всім необхідним для життя - від їжі до відпочинку та оздоровлення. Позивач у повному обсязі сама намагається створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку доньки, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної забезпеченості. Так, позивач має можливість відвести доньку на відпочинок до інших країн, з метою розширення її кругозору, оздоровлення, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя, однак не може отримати згоди на такі поїздки у відповідача, оскільки останній спочатку перебуваючи у виправній колонії Харківської області №27 через свої необґрунтовані примхи (неприязне відношення до позивача) відмовився у добровільному порядку надавати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України своїй неповнолітній донці [PERSON], [INFO]. Станом на сьогоднішній день його місце перебування не відомо, так як відповідач звільнившись з місць позбавлення волі свідомо надав неіснуючу адресу свого проживання. [PERSON] є переселенкою з зони АТО відповідно до довідки від 03.02.2015р. №6328006242. Бабуся та дідусь неповнолітньої [PERSON] [INFO] залишилися проживати у м. Стаханов, Луганської області. На тимчасово окупованій території у м. Стаханов у позивача проживають дідусь та бабуся, батьки, а також мати та бабуся з дідусем відповідача, з якими позивач спілкується і з якими хоче, щоб спілкувалася неповнолітня дитина, які є рідними бабусями, прабабусями та прадідами спільної з відповідачем дитини. Для того, щоб дитина могла бачитись з родичами, які через похилий вік та стан свого здоров'я не можуть приїжджати до м. Харкова, позивач має бажання виїжджати до м. Стаханов, яка є окупованою територією України. Крім того, позивач, з метою оздоровлення дитини на узбережжі моря, має змогу поїхати із нею за кордон: Туреччина, Єгипет (де в неї мешкають родичі), оскільки має бажання оздоровити свою дитину на зимових канікулах та улітку. Позивач вважає, що виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO]., за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку, налагодження її психологічного стану, поліпшення здоров'я взагалі, і не буде суперечити діючому законодавству. Тому, ПП «Юридична компанія «Право Груп» м. Харків в особі [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулося з позовом до суду і просить суд надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO]., ід.к. [NUMBER], на тимчасовий виїзд в район проведення антитерористичної операції на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області у м. Кадіївка (Стаханов) у супроводі матері [PERSON], ід.к. - [NUMBER], без згоди та супроводу батька [PERSON], ід.к.-[NUMBER], строком від дня набрання рішенням законної сили до 01 жовтня 2020 року; надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO]., ід.к.[NUMBER], на тимчасовий виїзд за кордон до країн Туреччини, Єгипту з обов'язковим поверненням на територію України у супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], ід.к.[NUMBER], строком від дня набрання рішенням законної сили до 01 вересня 2018 року. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Луганщина.ua» від 18.10.2017р., про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 07.11.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 150, ч.2 ст. 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII. Частина 2 ст. 3 зазначеного Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Зазначені правила затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року №57. Згідно п. п. 3, 4 даних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з пунктом 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57. Згідно з пунктом 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Стахановським МВ ГУМВС України в Луганській області від 14.03.2009р., [PERSON], [INFO]. з 16.01.2004р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії паспорту громадянина серії [NUMBER], виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області від 05.05.2005р., [PERSON], [INFO] з 25.02.2009р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області від 03.07.2009р., [PERSON] народилась [INFO]. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, батьками записані [PERSON] та [PERSON] Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого ВРАЦС Стахановського МУЮ Луганської області від 13.09.2008р., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. зареєстрували шлюб 13.09.2008р., про що зроблено відповідний актовий запис №469, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. З копії заочного рішення Стахановського міського суду Луганської області від 05.06.2014р. видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. З копії листа -відповіді Харківської установи виконання покарань №27 від 19.01.2017р. №12/12-178 вбачається, що [PERSON] перебуває під вартою в Харківській установі виконання покарань №27. Відповідно до копії довідки №6328006242 від 03.02.2015р. про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON], [INFO]. з [PERSON], [INFO]. перемістились з тимчасово окупованої території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області до [ADDRESS]. Відповідно до копії розрахунку боргу по аліментах [PERSON] №7176 від 27.09.2017р., виданого Дергачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, станом на 27.09.2017р. за [PERSON] наявний борг по аліментам у розмірі 40278,78грн. Звертаючись з позовною заявою, позивач просить надати малолітній [PERSON], [INFO]. дозвіл на тимчасовий виїзд на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області до м. Кадіївка (Стаханов) у супроводі матері та без згоди та супроводу батька [PERSON] для відвідування рідних бабусі та дідуся за місцем її проживання. Вирішуючи питання щодо надання дозволу позивачу на виїзд його малолітній дитині у м. Кадіїівка (Стаханов) Луганської області, суд враховує, що саме позивач, як мати дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання і на самозахист своєї дитини, її вимоги зводяться на отримання дозволу на переміщення в межах території України за місцем проживання рідних в м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, території, яка тимчасово неконтрольована українською владою, діючими Законами України такі обмеження на пересування громадян України в межах території України не передбачені, на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі проживають її близькі родичі і вони не можуть бути позбавлені права на підтримання родинних відносин з ними. Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що тимчасовий виїзд малолітньої [PERSON], [INFO]. на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області у м. Кадіївка та за кордон України до країн Туреччини, Єгипту з обов'язковим поверненням на територію України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПП «Юридична компанія «Право Груп» м. Харків в особі [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити частково та надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO]., на тимчасовий виїзд в район проведення антитерористичної операції на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області у м. Кадіївка (Стаханов) у супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили; надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO]., ід.к.[NUMBER], на тимчасовий виїзд за кордон до країн Туреччини, Єгипту з обов'язковим поверненням на територію України у супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], ід.к.[NUMBER], строком від дня набрання рішенням законної сили до 01 вересня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial