Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач у грудня місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання [PERSON] і [PERSON] такими особами, що втратили право на користування житлом в квартирі №115 будинку №32 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі, стверджуючи, що відповідачі в жовтні 2015 року добровільно з своєї ініціативи звільнили квартиру, не користуються житлом, не несуть витрат по утриманню квартири, їхнє фактичне місце мешкання їй- Носовій О.О. не відоме. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачі до суду не зявляються, про час і місце слухання справи суд сповіщав відповідача за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивачку, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Квартира №115 в будинку №32 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2001 року. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] заселились до квартири і оформили реєстрацію за місцем проживання у якості членів сім»ї власника квартири після реєстрації шлюбу між [PERSON] і [PERSON] в 2004 році. Позивачка пояснила, що в жовтні 2015 року [PERSON] разом з сином [PERSON] звільнили квартиру з тих підстав, що [PERSON] утворив іншу сімю. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 22.11.2016 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Позивачка стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач з нею не спілкується, не цікавиться долею їхнього сина [PERSON],2007 року, тому їй невідоме фактичне місце проживання відповідачів. В спірній квартирі відсутнє майно відповідачів. У звязку з тим, що відповідачі добровільно протягом довгого часу не оформлюють зняття з реєстраційного обліку, позивачка звернулась до суду з цим позовом і доводить, що наявність у [PERSON] і [PERSON] реєстрації по належній їй- Носовій О.О.- квартирі порушує право користування і володіння квартирою - вона повинна сплачувати комунальні послуги по квартирі з розрахунку усіх осіб, що мають реєстрацію, а не фактично проживають в квартирі і це для не є суттєвими витратами, тому як вона крім заробітної плати інших доходів не має і самотужки утримує і виховує неповнолітнього сина. На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: довідку з місця проживання і реєстрації, рішення Київського райсуду м.Одеси від 22.11.2016 року про розірвання шлюбу, договір купівлі-продажу квартири , акт про не проживання відповідачів в квартирі, складений сусідами позивачки та письмові пояснення сусідів щодо не проживання [PERSON] з сином [PERSON] в квартирі №115 будинку №32 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі з жовтня 2015 року. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Надані суду докази безперечно свідчать, що [PERSON] і [PERSON] не проживають в квартирі №115 у будинку №32 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі більше року, не цікавляться цим житлом, не несуть витрат на утримання квартири, наявність у відповідачів реєстрації по квартирі порушує права та інтереси позивачки, як власника цієї квартири, тому суд визнає, що [PERSON] і [PERSON] втратили право користування жилою площею в квартирі №115 у будинку №32 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України.

Outcome: approved