Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Тернополі пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 28 жовтня 2014 року в сумі 17556,99 гривень. Позов обґрунтовано тим, що відповідач у добровільному порядку не виконує свої зобов'язання за вказаним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, у тому числі: 5748 гривень технічний овердрафт (заборгованість) за картковим рахунком; 3540,77 гривень відсотки за овердрафтом за період з 30 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, нараховані відповідно до п. 13 Умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, які діяли до 01 грудня 2015 року; 2615,98 гривень пеня за несплаченим овердрафтом (заборгованістю) за період з 27 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, нарахована відповідно до п. 7.1.1 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 5652,24 гривень пеня за технічну заборгованість (відсотки) за період з 31 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року, нарахована відповідно до п. 13.1 Умов, які почали діяти з 01 грудня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових обгрунтуваннях на позов. Вказав, що з 01 грудня 2015 року банком змінено Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, що передбачено умовами договору. За користування овердрафтом до грудня 2015 року була передбачена сплата відсотків у розмірі 0,2% за кожен день, а з 01 грудня 2015 року пеня в розмірі 73 % річних, що по суті є ті самі 0,2 % за кожен день (0,2 % х 365 днів = 73%). Крім цього, після зміни цих Умов і тарифів банком перестала нараховуватись пеня відповідно до п. 7.1.1 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що навіть зменшило обсяг зобовязань відповідача за договором. Оскільки умови договору відповідач не виконав та має заборгованість у зазначеному розмірі, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково. Підтримав письмові заперечення на позов. Пояснив, що умовами договору не визначено таких понять, як «технічна заборгованість» чи «технічний овердрафт», тому вимоги позивача про стягнення технічного овердрафту та пені за технічну заборгованість є безпідставними. Крім того, відповідно до умов договору за користування офердрафтом нараховуються проценти (п. 13 Умов, які є додатком до договору, - 0,2% за кожен день). Однак, починаючи з 01 грудня 2015 року почали діяти нові умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, якими розміру процентної ставки за користування овердрафтом взагалі не передбачено. Тому, після 01 грудня 2015 року будь-які нарахування за користування овердрафтом є безпідставними. Крім того, банк безпідставно нарахував пеню в розмірі 5652,24 гривень. Так, відповідно до п. 7.1.1 договору передбачено сплату пені за прострочення заборгованості в розмірі подвійної ставки НБУ. Ця пеня передбачена саме умовами договору, а не Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Тому, незважаючи на те, що з 01 грудня 2015 року почали діяти нові Умови та тарифи, жодних змін до договору в письмовій формі щодо зміни розміру пені не вносилось, будь-які додаткові угоди з цього приводу не укладались. Також, позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення неустойки за період з 27 січня 2015 року по 30 жовтня 2015 року, що також є підставою відмови в позові. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] (далі договір). Відповідно до п. 2.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER], проводить за цим рахунком операції, визначені положенням чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Згідно з п. 2.4 договору за користування овердрафтом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані банком за процентною ставкою, визначеною Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Підпунктом 1.1.21 договору встановлено, що овердрафт короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операцій за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операція здійснюється без авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка тощо). Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми. Згідно з п. 3.3 договору Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження таких змін здійснюється шляхом повідомлення банком клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням клієнта). При цьому зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки до банку до дня введення зазначених змін. Відповідно до п. 11.1 зміни та доповнення до договору, окрім змін Умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, які набирають чинності в порядку, визначеному п. 3.3 договору, можуть бути внесені тільки в письмовій формі, а саме шляхом укладення додаткових угод до договору. Відповідно до п. 4.3.3 банк має право змінювати Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, повідомивши про це клієнта, в порядку, визначеному договором. Підпунктом 4.2.3 договору передбачено обовязок клієнта отримувати виписки за картковим рахунком не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, шляхом особистого звернення до банку, або засобами електронної пошти, або із застосуванням системи дистанційного обслуговування. Відповідно до п. 5.3 договору нарахування процентів за користування клієнтом овердрафтом здійснюється банком у валюті карткового рахунку щомісяця, в останній банківський день місяця, виходячи з фактичної заборгованості за овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, визначеної Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів за користування овердрафтом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем виникнення овердрафту, по день погашення овердрафту (включно). Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, що є Додатком № 3 до договору, передбачено ставку по офердрафту на картковому рахунку 0,2% за кожний день (п. 13). Підпунктом 4.2.14 п. 4.2 договору передбачено обовязок клієнта у разі виникнення заборгованості за овердрафтом щоразу повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування овердрафтом шляхом поповнення карткового рахунка до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за овердрафтом. Відповідно до п. 7.1.1 договору в разі прострочення сплати заборгованості за овердрафтом та або процентами за овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної ставки НБУ. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме відкрив [PERSON] картковий рахунок для проведення операцій, видав відповідачу картку та надавав йому інші банківські послуги за вищевказаним рахунком. Судом установлено, що з 01 грудня 2015 року банком змінено Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, і згідно з новими Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка (приватні картки) передбачено пеню за прострочення погашення технічної заборгованості в розмірі 73 % річних (пункт 13.1). В судовому засіданні представник відповідача не заперечив, що зміна Умов та тарифів обслуговування карткового рахунка відбулася відповідно до п. 3.3 договору, не оспорював порядку такої зміни, та вказав, що [PERSON] погодився з новими Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Однак, усупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за договором станом на 01 грудня 2015 року заборгованість [PERSON] складає 5748 гривень технічний овердрафт (сума боргу) за картковим рахунком та 3540,77 гривень нараховані та несплачені відсотки за овердрафтом. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що оскільки такі поняття, як «технічна заборгованість» чи «технічний овердрафт» не передбачена договором, то зазначені нарахування є безпідставними. Заборгованістю є сума фінансових зобов'язань, грошових боргів, що підлягає погашенню (поверненню) в певний термін. Якщо до цього терміну заборгованість не погашена, то вона стає простроченою. Оскільки станом на 01 грудня 2015 року відповідач не повернув банку 5748 гривень заборгованості за овердрафтом, а також і нараховані та несплачені відсотки за овердрафтом у розмірі 3540,77 гривень, це і є його заборгованість за вказаним договором, яку позивач в затверджених ним на підставі п. 3.3. договору умовах і тарифах назвав «технічною». Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованості за договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до п. 7.1.1 договору в разі прострочення сплати заборгованості за кредитом (овердрафтом), клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором [PERSON] за період із 30 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року нараховано пеню в розмірі 2615,98 гривень. Пеня нараховувалась у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, що відповідає вимогам п. 7.1.1 договору. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день(місяць) виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня(місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом 02 листопада 2016 року, представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності, до задоволення підлягає пеня відповідно до п.7.1.1. договору за прострочення зобов'язання, нарахована за період із 02 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року. Відповідно до розрахунку з 01 листопада по 30 листопада 2015 року (30 днів) нарахована пеня становить 210,76 гривень. Тому за період із 02 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року розмір пені становить 203,76 гривень (210,76 гривень : 30 днів х 29 днів). Крім того, пунктом 3.3 договору встановлено, що умови та тарифи обслуговування карткового рахунка можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження змін умов та тарифів обслуговування карткового рахунку здійснюється шляхом повідомлення банком Клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше 30 календарних днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням клієнта). При цьому зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки до банку до дня введення в дію таких змін. У разі неотримання клієнтом виписок з будь-яких причин вважається, що банк повідомив клієнту інформацію що повинна була бути включена у відповідні виписки (п. 3.4. договору). Підпунктом 4.2.3 договору передбачено обовязок клієнта отримувати виписки за картковим рахунком не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, шляхом особистого звернення до банку, або засобами електронної пошти, або із застосуванням системи дистанційного обслуговування. Судом установлено, та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що з 01 грудня 2015 року почали діяти нові умови і правила обслуговування карткового рахунку, пунктом 13.1 яких встановлена пеня за прострочення технічної заборгованості у гривні в розмірі 73 % річних. Відповідно до розрахунку банку пеня за прострочення зобовязань за картковим рахунком № [NUMBER] з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року становить 5652,24 гривень. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що такий розрахунок пені суперечить п. 7.1.1 договору, оскільки можливість зміни умов та тарифів передбачена п.3.3 договору, відповідач погодився із вказаним пунктом договору, підписавши сам договір, який на даний час є дійсним, а також погодився з новими Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, які почали діяти з 01 грудня 2015 року, і не заперечував проти запровадження банком цих умов. Суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача про те, що розмір пені не може бути змінений без внесення змін до самого договору шляхом укладення додаткових угод, оскільки банком не збільшувався розмір пені, визначеної п. 7.1.1 договору, більше того, після 01 грудня 2015 року він навіть не нараховувався відповідачу. Натомість, з 01 грудня 2015 року були змінені Умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, відповідно до яких замість сплати відсотків за користування овердрафтом у розмірі 0,2 % за кожен день користування (п. 13 Умов, які діяли до 01 грудня 2015 року) передбачено пеню за прострочення погашення технічної заборгованості в розмірі 73% річних (п. 13.1 Умов, які діють з 01 грудня 2015 року), що фактично і складає 0,2 % за кожен день (0,2 % х 365 днів = 73%). Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 28 жовтня 2014 року в сумі 15144 гривні 77 копійок, у тому числі 5748 гривень заборгованості за овердрафтом, 3540,77 гривень нарахованих та несплачених відсотків за овердрафтом, 203,76 гривень пені за несплаченим овердрафтом, 5652,24 гривень пені за прострочення погашення технічної заборгованості. Крім того, із відповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1188,66 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 536, 550, 610, 625, 1046, 1048, 1050, 1054, 1069 ЦК України,

Outcome: partial