Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 05.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість у загальній сумі 52020,70 грн., яка складається з наступного: 2855,33 грн. - заборгованість за кредитом, 46012,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2453,37 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість у загальному розмірі 52020,70 грн., яка складається з наступного: 2855,33 грн. - заборгованість за кредитом, 46012,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2453,37 грн. - штраф (процентна складова), а також суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. 02.07.2018 року судом було ухвалене заочне рішення, згідно з яким позовні вимоги були задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2010 року у розмірі 48867 (сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 33 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2855 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 33 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 46012 (сорок шість тисяч дванадцять) грн. 00 коп., відмовлено в задовленні решти позовних вимог ат вирішено питання про удові витрати. 30.10.2018 року судом постановлено ухвалу про скасування зазначеного заочного рішення від 02.07.2018 року та призначено справу до розгляду. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Чернобай С.С. в судове засідання не з`явилися. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористалася. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 05.11.2010 року, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається із «Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг», «Пам`ятки клієнта», «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів», відповідач отримала кредит у сумі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту типу «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних. Як вбачається із копії Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання в Приватбанку №б/н від 05.11.2010 року, підписаної відповідачем, вона погодилася з тим, що ця «Анкета-Заява» разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг. При цьому, позивачем не додано до позовної заяви «Пам`ятки клієнта». Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 24.10.2018 року №30.1.0.0/2-20181018/5280 [PERSON] згідно договору №б/н від 05.11.2010 року отримала кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 1.1.2.5. «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 1.1.2.6. «Умов та Правил надання банківських послуг» клієнт зобов`язаний у випадку несвоєчасного виконання зобов`язань за договором за вимогою банку виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.5.20. «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. На думку позивача, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору від 05.11.2010 року б/н і станом на 28.02.2018 року має заборгованість в сумі 52020,70 грн., яка складається з наступного: 2855,33 грн. - заборгованість за кредитом, 46012,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн. - комісія; 2953,37 грн. - заборгованість по судовим штрафам (500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2453,37 грн. - штраф (процентна складова). В заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача зазначено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою з пропуском встановленого трирічного строку позовної давності. Щодо зазначеної заяви суд відзначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Пунктом 1.1.7.31. «Умов та Правил надання банківських послуг» встановлено, що строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів,) витрат банку становить 50 років. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Проте судом не було встановлено, що відповідачем були погоджені та підписані умови надання кредиту, в яких встановлено строк позовної давності 50 років, а тому, в даному випадку підлягає застосуванню строк позовної давності, встановлений чинним ЦК України. Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом України у справі №6-1926 цс 15 та справі №6-16 цс 15. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від від 16.09.2008 року б/н, починаючи з 30.06.2014 року відповідач перестала сплачувати заборгованість по кредитному договору. Таким чином, саме з цієї дати починається перебіг позовної давності. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Таким чином, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 31.10.2017 року. 01.11.2014 року припинилось право позивача нараховувати проценти за кредитом, т.я. строк дії кредитної карти закінчився 30.10.2014 року. Таким чином, позовна давність не може бути застосована до вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом за період з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, оскільки їх нарахування є необґрунтованим. Щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу у вигляді фіксованої частині та у вигляді процентної складової) суд відзначає, що неустойка була нарахована за період з 21.01.2018 року по 28.02.2018 року. Згідно з абзацом першим, другим ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 року №1275-р, місто Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями накладається відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.11.2010 року станом на 28.02.2018 року, стовпець «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» містить загальну суму 200,00 грн., а також згідно з позовними вимогами позовної заяви зазначена сума вказана як - заборгованість за пенею та комісією. Суд вважає, що сума заборгованості за пенею та комісією, сума штрафу в розмірі 3153,37 грн. (200,00 грн. + 2453,37 грн. + 500 грн. = 3153,37 грн.) не підлягає стягненню згідно норм вищезазначеного Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки вони були нараховані відповідачу в період проведення антитерористичної операції. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду з цими вимогами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відповідачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed