Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 15 925,53 гривень за кредитним договором № б/н від 30 березня 2014 року, яка складається з наступного: 5357,01 гривень - заборгованість за кредитом, 3131,16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6856,96 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 580,40 гривень - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди; судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30 березня 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5357,01 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надававав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 11 червня 2017 року має заборгованість - 15 925,53 гривень, яка складається з наступного: 5357,01 гривень - заборгованість за кредитом, 3131,16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6856,96 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 580,40 гривень - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження. Ухвалою суду від 16 січня 2018 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Додатково, зі сторони позивача також до суду було подано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON], довідки про видані відповідачу кредитні картки, виписку по рахунку та підтвердження направлення відповідачу смс-повідомлень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року відповідачем [PERSON] складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.5). 30 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 5357,01 гривень на строк 24 місяців, з 30 березня 2014 року по 31 березня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 5357,01 гривень в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 268,06 гривень для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 березня 2016 року. Крім того, сторонами було обумовлено зменшення розміру заборгованості по договору 1, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме проценти на 124,68 гривень, комісію на 85,7 гривень, пеню на 0,0 гривень, штраф на 370,02 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно виписки по основній картці: [NUMBER] за період з 01.01.1999 по 16.07.2017 року, на картковий рахунок відповідача [PERSON] було перераховано кредит у вигляді встановленої кредитної лінії у розмірі 5357,01 гривень. Факт видачі кредитної картки [NUMBER] та перерахування кредитного ліміту у розмірі 5357,01 гривень також підтверджується довідкою про видачу кредитної картки та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON], виданих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п.п. 2.5. п. 2 Генеральної угоди, позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і Правил. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником [PERSON] не були виконані умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт від 30 березня 2014 року в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 11 червня 2017 року має заборгованість - 15 925,53 гривень, яка складається з наступного: 5357,01 гривень - заборгованість за кредитом, 3131,16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6856,96 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 580,40 гривень - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. В той же час, суд не може погодитися в повній мірі з проведеним позивачем розрахунком заборгованості відповідача за угодою в частині нарахування пені, комісії та штрафу, з огляду на наступне. Відповідно до п.п. 2.2. п. 2 Генеральної угоди, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 580,4 гривень. Таким чином, в розрізі даного спору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму штрафу у розмірі 580,40 гривень, згідно умов укладеної між сторонами Генеральної угоди. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пеня, це вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов`язання, а комісія, це плата за надані послуги. Позивачем у розрахунку заборгованості наведена загальна сума нарахувань за різними видами зобов`язань, пенею та комісією, в загальній сумі 6856,96 гривень, що унеможливлює перевірити вірність нарахувань за кожним зобов`язанням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, у розрахунку заборгованості сума в розмірі 6856,96 гривень зазначена як комісія, при цьому у позовній заяві позивач просить стягнути дану суму як заборгованість за пенею та комісією. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт від 30 березня 2014 року у розмірі 9 068 гривень 57 копійок, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 5357,01 гривень; заборгованості про процентам за користування кредитом - 3131,16 гривень; штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 580,40 гривень. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial