Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2010 року він уклав з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого надав кредит в розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його використання в розмірі 30,00 відсотків річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач кошти не повертає, у звязку з чим станом на 31.08.2017 року має заборгованість у сумі 106 988 грн. 93 коп. Тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1 604 грн. 83 коп. Судові засідання призначалися 12.01.2018 та 12.04.2018. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач не зявився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 25.10.2010 відповідач на відповідному бланку заповнив і подав позивачу анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» № б/н, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім'я, по батькові, серію та номер паспорта, сімейний стан, освіту, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв'язку, інформацію про місце роботи тощо. Також в анкеті-заяві зазначено, що, ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, позичальник просить надати перераховані нижче послуги: платіжна картка «Універсальна», зарплатна картка, картка «Gold», пенсійна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста книжка та ідентифікація з паспортом. В анкеті-заяві передбачено зазначення позичальником бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна/Gold» у розмірі 1000 грн.. 25.10.2010 у звязку з подачею зазначеної заяви позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, сторони дійшли згоди, щодо повернення кредиту щомісячними платежами у розмірі 7 відсотків від суми заборгованості та сплату процентів за використання в розмірі 2,5 відсотків у місяць на суму залишку, які вираховуються з 360 днів у році. Також встановлено, що відповідач скористався послугами позивача та наданими коштами, регулярно використовував кредитні кошти, регулярно повертав та сплачував відсотки. Проте відповідач порушив свої обовязки. Так 29.08.2014 відповідач останній раз сплатив 100 грн.. Після сплати станом на 31.08.2014 відповідач мав заборгованість по тілу кредиту у сумі 8 629 грн. 13 коп., по процентах 950 грн. 95 коп.. За період з 31.08.2014 по 31.08.2017 відповідач не здійснив жодного платежу. За підрахунками позивача станом на 31.08.2017 заборгованість відповідача становить 106 988 грн. 93 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі\~8 629 грн. 13 коп., - по відсоткам за користування кредитними коштами\~89 190.20 грн. 20 коп., за пенею та комісією 3 598 грн. 70 коп., штрафу - 500 грн. (фіксована частина), штрафу\~5 070 грн. 90 коп. (процентна складова). Встановлене підтверджується згаданою анкетою, розрахунком, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Судом також встановлено, що заявлений розрахунок позивача у частині відсотків є необґрунтованим. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені факти та положення закону у сукупності вказують на те, що між позивачем і відповідачем склалися кредитні правовідносини. Відповідач з звертаючись до позивача і заповнюючи анкету-заяву, користуючись коштами, повертаючи кредит і сплачуючи відсотки вочевидь діяв як споживач послуг банку. Судом вже встановлено, що 29.08.2014 відповідач останній раз сплатив 100 грн.. Після сплати станом на 31.08.2014 відповідач мав заборгованість по тілу кредиту у сумі 8 629 грн. 13 коп., по процентах 950 грн. 95 коп.. За період з 31.08.2014 по 31.08.2017 пройшло 1 097 днів і відповідач не здійснив жодного платежу. За цей період сума процентів з заборгованості становить 7\~888 грн. 46 коп., яка вирахувана відповідно до умов договору з 30 відсотків річних, що становить 0,083333 відсотка у день, які вираховуються з 360 днів у році(30/360). Відповідно за 1097 день відповідач повинний сплатити відсотків 7\~888 грн. 43 коп. від суми тіла кредиту 8629 грн. 13 коп.(8629,13*0,083333/100*1097). Тому з відповідача підлягають стягненню заявлена заборгованість по тілу кредиту та встановлені судом відсотки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Ураховуючи зазначене позов про стягнення штрафів не підлягає задоволенню. Позивач всупереч положенням ст.ст. 77, 78, 81-83 ЦПК України не надав належних і допустимих доказів на підтвердження укладення правочину щодо забезпечення зобовязання у виді штрафу. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути з відповідача суму боргу по тілу кредиту 8 629 грн. 13 коп.., борг по процентах станом на 31.08.2014 у сумі 950 грн. 95 коп., проценти за період з 31.08.2014 року і по 31.08.2017 року у сумі 7\~888 грн. 43 коп., всього процентів 8839 грн. 88 коп., а всього заборгованість у сумі 17\~468 грн. 51 коп.. У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеному, тобто у розмірі 262 грн. 02 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: partial