Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 26481,90 грн., з яких: 23520,56 грн. - основна заборгованість; 1977,09 грн. - сума інфляційних втрат; 984,25 грн. - 3 % річних, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . З 01.07.2017 на утриманні у ТОВ «Перший український експертний центр» знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Однак відповідач за спожиті послуги кошти не сплачує. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість, яку просить стягнути в судовому порядку. 26.07.2021 ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін Представником позивача подано клопотання про проведення судового засідання у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримано в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 05.11.2021 року представник позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог оскільки, на момент звернення до суду заборгованість за житлово - комунальні послуги зменшилися, так як відповідачем після відкриття провадження було сплачено заборгованість у повному обсязі тому на підставі ст.. 174 ЦПК України позивач зменшує свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надсилав, відзив на позовну заяву не подавав, а тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.10.2017 року приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №2803 на праві власності належить квартира [ADDRESS] . ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв житловий будинок [ADDRESS] на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.2017. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Пунктом 3 п.п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Позивач, відповідно до Акту приймання-передачі будинку є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку [ADDRESS] . Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] . У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у нього перед позивачем за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 року існує не доплата 3% річних та інфляційні нарахування, оскільки позивачем було сплачено суму основного боргу. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача за неналежну сплату грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] суму інфляційних нарахувань у розмірі 1977,09 грн. та 3% річних у розмірі 984,25 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦПК україни боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved