Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, житловим будинком та господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] шляхом затампонування самовільно споруджених всмоктуючих ям та відновлення межі землекористування шляхом перенесення паркану в місці розташування гаражу літ. «Е» відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач проти позовних вимог заперечує, пояснив, що гараж розташований на межі земельних ділянок, позивач використовує належну йому земельну ділянку в іншій частині, а ями облаштовані у відповідності до робочого проекту, який виконано приватним підприємством «[PERSON].» Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2012 року за позивачем визнано право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами за адресою № 23 по вул. Московській м. Ізмаїла Одеської області. Розмір та розташування земельної ділянки площею 0,0608 гектарів встановлено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361462, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 777-IV від 28 вересня 2004 року. Розташування відповідача за адресою № 25 по вул. Московській м. Ізмаїла Одеської області сторонами не оскаржується і вважається доведеною обставиною. Висновком експерта за № 03/10-2014 від 20 червня 2014 року наявні на земельній ділянці по [ADDRESS] не відповідають вимогам будівельних норм та правил. Доказів, які підтверджують пошкодження стін житлового будинку літ. «А» за адресою позивача через надмірне його зволоження, не виявлено. За результатами промірів у використанні відповідача перебуває земельна ділянка площею 7,0 кв.м. позивача [PERSON]. Для усунення вказаної невідповідності необхідно перенести огорожу із плетеної металевої сітки на відстань 0,5 м. на території вказаної земельної ділянки площею 7,0 кв.м. у відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361462, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 777-IV від 28 вересня 2004 року. Вказана обставина є такою, що у відповідності до вимог ст. 152 ч.2 ЗК України є підставою для задоволення позовних вимог в частині перенесення паркану. Разом із тим, робочий проект, який надано представником відповідача щодо облаштування вигрібних ям суд визнає за обставину, яка без акту прийому до експлуатації вказаної споруди не може вважатись об'єктом, який існує на законних підставах. Разом із тим висновком експерта не передбачено доказів щодо погіршення технічного стану житлового будинку позивача експлуатацією вказаної вигрібної ями, що суд визнає за обставину, яка є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Інші докази до матеріалів справи не долучені, а пояснення відповідача про можливість усунення перешкод з його боку шляхом переносу паркану з металевої сітки в разі усунення перешкод з боку позивача в частині земельної ділянки площею 3,3 кв.м., про що визначено у висновку експерта, суд не може досліджувати як позовні вимоги. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: dismissed