Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач у серпні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.08.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір за № BLаЖГА00057961, відповідно до якого відповідачці [PERSON] був наданий кредит у розмірі 20 000 грн. на строк до 01.08.2014 р. зі сплатою 15,00 % річних та сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачкою договірні зобов'язання не виконанні в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 06.08.2015 р. становить 71 718 грн. 67 коп., яка складається з простроченої суми кредиту - 9 887,98 грн., прострочених процентів - 3 414,91 грн., простроченої комісії за управління кредитом - 5 600,00 грн. та пені - 52 815,78 грн. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану вище заборгованість по договору кредиту. Заочним рішенням від 24.11.2015 р. позов задоволено частково, та зменшено розмір пені з 52 815,78 грн. до 9 887,98 грн. (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 01.02.2016 р. вказане вище заочне рішення скасовано з призначенням справи до судового розгляду (а.с. 75). В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав (а.с. 68). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних в матеріалах справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, при цьому, просила суд застосувати строк позовної давності до пені, та відмовити у позові в цій частині. Суд, заслухавши відповідачку та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 01.08.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір за № BLаЖГА00057961, відповідно до якого відповідачці [PERSON] був наданий кредит у розмірі 20 000 грн. на строк до 01.08.2014 р. зі сплатою 15,00 % річних та сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с. 4-13). В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.5.3, кредитного договору, погашення позичальником - відповідачем по справі заборгованості по кредиту та процентах здійснюється щомісячно рівними частинами, відповідно до Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами в сумі 1 043,00 грн. (а.с. 12). Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, за відповідачкою утворилась заборгованість яка станом на 06.08.2015 р. становить 71 718 грн. 67 коп., яка складається з простроченої суми кредиту - 9 887,98 грн., прострочених процентів - 3 414,91 грн., простроченої комісії за управління кредитом - 5 600,00 грн. та пені - 52 815,78 грн. (а.с. 18-19). Встановлено, що позивач просить суд стягнути з відповідачки пеню в розмірі 52 815,78 грн. за період з серпня 2011 р. по 02 серпня 2015 р. (а.с. 18-19), по кредитному договору, строк дії якого закінчився 01 серпня 2014 р., тобто пеня по договору нарахована через рік після закінчення терміну дії кредитного договору. При цьому, судом не встановлено направлення позивачем досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою усунення порушень, а саме сплати утвореної заборгованості, в тому числі пені, саме у період дії кредитного договору. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи заяву відповідачки про застосування строку позовної давності до позовних вимог щодо стягнення пені, який становить один рік, такий строк закінчився 01.08.2015 року, а позов пред'явлено до суду 12.08.2015 р., при цьому, представником позивача жодним чином не обґрунтовано пропуск строку звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення пені в розмірі 52 815,78 грн. за період з серпня 2011 р. по 02 серпня 2015 р. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки пені в розмірі 52 815,78 грн. за період з серпня 2011 р. по 02 серпня 2015 р., у зв'язку з пропуском строк позовної давності на підставі заяви відповідачки. При цьому, решта позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача простроченої суми кредиту - 9 887,98 грн., прострочених процентів - 3 414,91 грн., простроченої комісії за управління кредитом - 5 600,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України частково доведені позовні вимоги, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», норми якого діяли на момент подачі даного позову, від сплати судового збору звільняються, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Встановлено, що відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладників фізичних осіб від 20.03.2015 р. розпочато з 20.03.2015 р. процедуру ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 612, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: partial