Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач у квітні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №52498-СRED від 27 лютого 2017 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 жовтня 2010 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13 284 грн. 30 коп. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача [PERSON] станом на 30 березня 2015 року, без врахування суми боргу стягнутої рішенням суду, виникла заборгованість у розмірі 1628,45 доларів США. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1628,45 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 30.03.2015 року, становить 38 170 грн. 87 коп., а також понесені судові витрати. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надала заяву, в якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідачки, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №52498-CRED (а.с.6-7). Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % на рік з кінцевим терміном повернення по 27 жовтня 2008 року. У звязку із неналежним виконанням умов договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №52498-CRED від 27 лютого 2007 року. 13 жовтня 2010 року рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 13 284 грн. 30 коп., а також сплачені судові витрати. Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~ Якщо у зобов'язанні\~\~встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)). \~Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. \~Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобовязання, які банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти, однак [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочив виконання взятих на себе зобовязань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 30 березня 2025 року складає 3305,93 доларів США, з яких 737,08 доларів США заборгованість за кредитом; 2568,85 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.4). Однак враховуючи те, що рішенням суду від 13 жовтня 2010 року стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 13284 грн. 30 коп., станом на 30 березня 2015 року, сума боргу у [PERSON] за кредитним договором №52498-CRED від 27 лютого 2007 року становить 1628,45 доларів США. Як розяснив пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, вказана заборгованість за кредитним договором, відповідно до курсу Національного банку України, станом на день ухвалення рішення, тобто на 10 червня 2015 року становить 34\~474 грн. 29 коп. (а.с.31) Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved