Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач у лютому місяці 2019 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про розірвання шлюбу і розподіл спільного майна подружжя у вигляді квартири, автомобіля, земельної ділянки, двох металевих гаражів, грошових коштів. На стадії підготовчого судового засідання позивач надав заяву про уточнення позову і зазначив у якості співвідповідача [PERSON] та вимагав, окрім поділу майна, визнати угоди по переоформленню металевих гаражів га ім`я [PERSON] незаконними. Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 08.04.2019 року вимоги про розірвання шлюбу і вимоги про поділ спільного майна були роз`єднані. Представник позивача, підтримуючи позовні вимоги, просив ухвалити судове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , автомобіль марки Hyundai, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] , металевий гараж № [NUMBER] , розташований на території гаражного кооперативу «Автостоянка Електрон»; визнати за відповідачем право власності на 1\\3 частину квартири [ADDRESS] , на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,1000 га , яка розташована по [ADDRESS] , металевий гараж № [NUMBER] , розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Дружба». Сторона позивач також вимагає визнати незаконними угоди щодо переоформлення права власності на металеві гаражі в гаражних кооперативах на ім`я [PERSON] та поділити між сторонами грошові кошти в сумі 24 000 дол.США в перерахунку на гривневий еквівалент на момент ухвалення рішення пропорційно розподіленому вище майну з урахуванням об`єму загальної частки. Відповідач [PERSON] визнали позов частково і стверджувала, що розподілу не підлягають грошові кошти, які були витрачені сторонами під час перебування у шлюбі на потреби сім`ї та особисті потреби кожного члена сім`ї. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 2019 рік рішення Київського райсуду про розірвання шлюбу від 31.05.2019 року. Неповнолітніх дітей сторони не мають. За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони набули у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61,7 кв.м. в тому числі житловою 21,6 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2015 року; двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48,6 кв.м., втому числі житловою площею 29,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1998 року, земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,1000 га по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2018 року, металевий гараж [ADDRESS] в гаражно-будівельному кооперативі «Дружба» за адресою Одеська область, Овідіопольський район,с. Чорноморка, ГБК «Дружба» на підставі довідки від 28.07.2017 року про виплату паю; металевий гараж [ADDRESS] гаражному кооперативі «Автостоянка Електрон» за адресою [ADDRESS] , [NUMBER] на підставі довідки №20 від 07.02.2019 року про виплату паю, автомобіль марки Hyundai, модель Santa Fe, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 03.06.2014 року. В лютому місяці 2019 року [PERSON] звернулась з відповідними заявами до правління гаражних кооперативів про виключення її з членів кооперативів та переоформлення металевих гаражів №20 і №44 на ім`я її батька [PERSON] Заяви [PERSON] були розглянуті на правліннях гаражних кооперативів і задоволені. Окрім того, позивач стверджує, що за період з 01.06.2018 року по 01.02.2019 року [PERSON] отримала з банківської картки [PERSON] 24 000 дол.США. , що ці грошові кошти є спільним майном подружжя, але відповідач одноособово користується ними. Позивачева сторона доводить, що квартири, земельна ділянка, автомобіль, гаражі були придбані на спільні грошові кошти подружжя в інтересах сім`ї. Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідач, визнаючи частково вимоги [PERSON] , пояснила, що вона не заперечує проти розподілу майна у вигляді квартир, автомобіля, гаражів і земельної ділянки за варіантом, запропонованим [PERSON] . Відповідач не погодилась з вимогами щодо розподілу грошових коштів і стверджувала, що ці грошові кошти у неї відсутні. [PERSON] є інвалідом другої групи і за станом здоров`я не працює, перебувала до лютого місяця 2019 року на утриманні чоловіка. Позивач працює моряком на судах іноземних компаній і отримує заробітну плату в іноземній валюті. Заробітна плата зараховується на банківський картковий рахунок позивача. [PERSON] у свій час оформив на її [PERSON] - ім`я довіреність на право розпорядження грошовими коштами з карткового рахунку. Дійсно, у період з червня 2018 року по 1 .02.2019 року вона отримувала через банківські установи грошові кошти з карткового рахунку, відкритого на ім`я позивача, і витрачала ці кошти на утримання спільного майна, на своє лікування та проживання, на придбання взуття, одягу, іграшок для онуки, на своє навчання, проти чого позивач не заперечував. На початку лютого місяця [PERSON] сповістив її відповідача- про те, що він залишає сім`ю і буде жити окремо. З лютого місяця вона [PERSON] будь-яких грошових коштів з карткового рахунку позивача не отримувала. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Суд встановив і сторони визнали, що спірні квартири, гаражі, земельна ділянка, автомобіль були набуті сторонами у власність за час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні грошові кошти подружжя з метою забезпечення належних умов для проживання і відпочинку сім`ї . Ст.60 СК України передбачає, що « майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Ст.69 СК України закріплює право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Із змісту ч.2 названої статті випливає, що поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Ст.70 СК України визначає, що «у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» У даному випадку під час судового розгляду справи сторони домовились щодо розподілу квартир, автомобіля, земельної ділянки і гаражів. Між сторонами відсутній спір щодо вартості зазначеного вище майна. Відповідач визнала, що переоформлення права власності на гаражі вона виконала без згоди позивача. Грошові кошти, відповідно до частини другої ст. 61 Сімейного кодексу України, такі як заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності та підлягають поділу. У даному випадку судом встановлено і визнано сторонами, що на картковий банківський рахунок позивача перераховувалась його заробітна плата в іноземній валюті. Між сторонами виник спір щодо коштів, які були зараховані у період з червня 2018 року по 01.02.2019 року. Як убачається з виписки про рух коштів по рахунку (а.с. 84-85) позивача [PERSON] отримувала грошові кошти з цього рахунку у період перебування з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі на підставі довіреності [PERSON] . Цивільне судочинство, відповідно до приписів ч.1,3 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] не спростував доводи відповідача про відсутність у неї грошових коштів в сумі 24 000 дол.США, не надав належних доказів того, що спірні кошти не витрачені відповідачем на сім`ю (утримання спільного майна, на проживання, лікування, навчання, на придбання дитячих речей для онуки і т.д.), в той час, як [PERSON] до відзиву на позов надала відповідні письмові докази (медичні документи, чеки, квитанції). З огляду на викладене, вимоги позивача в частині розподілу грошових коштів в сумі 24000 дол.США суд вважає не доведеними і тому такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial