Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 70509,75 доларів США грн., а також судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року [PERSON] 20.10.2006 року отримав кредит у розмірі 50000,00 Доларів США шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в перші 30 днів по ставці 0,01 % на рік, а починаючи з 31 дня користування кредитом - у розмірі 15,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою комісії в разі непогашення кредиту в пільговий період в розмірі 1,3 % від заборгованості. Проценти за використання кредитного ліміту належить сплачувати щомісячно в строк до 30 числа. З метою забезпечення виконання зобов*язань відповідача [PERSON] за кредитним договором, 22.03.2011 року ПАТ КБ ПриватБанк з Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС у Комінтернівському районі міста Харкова було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ Верус поручився за виконання [PERSON] зобов*язань за кредитним договором. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, встановивши на платіжну картку кредитний ліміт. Відповідач [PERSON], використавши надану можливість, користувався кредитними коштами ПриватБанку, проте до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов*язання зі сплати кредиту, відсотків, комісії, в зв*язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив застосувати строк позовної давності, оскільки останні операції здійснювались начебто [PERSON] у 2009 році. Також позивачем не надано до суду належних доказів, тобто платіжних доручень, банківських виписок, в зв*язку з чим виникають сумніви в достовірності та належності наданих позивачем документів, надана виписка по рахунку за період з 01.01.2002 року по 28.05.2014 року не містить ані реквізитів рахунку, ані посилання на наданий позивачем кредитний договір. Зазначив, що [PERSON] не підписував кредитний договір та не отримував будь-яких кредитних коштів від ПАТ КБ «Приват банк». Вважає договір поруки від 22.03.2011 року, укладений між ПАТ КБ «Приват банк» та ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус» фіктивним, та таким, що укладений з метою застосування положень ст. 113 ЦПК України. Судом заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року [PERSON] 20.10.2006 року отримав кредит у розмірі 50000,00 Доларів США шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в перші 30 днів по ставці 0,01 % на рік, а починаючи з 31 дня користування кредитом - у розмірі 15,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою комісії в разі непогашення кредиту в пільговий період в розмірі 1,3 % від заборгованості. Проценти за використання кредитного ліміту належить сплачувати щомісячно в строк до 30 числа. Відповідно до п.п. 9.2, 9.6 Договору № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року договір діє необмежений період часу ( за виключенням п. 9.4), зобов*язання сторін за зазначеним договором припиняються з моменту належного виконання сторонами зобов*язань. Окрім цього судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 22.03.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС у Комінтернівському районі міста Харкова було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ ВЕРУС поручився за виконання відповідачем [PERSON] зобов*язань за кредитним договором. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, встановивши на платіжну картку кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] До теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов*язання зі сплати кредиту, відсотків, комісії. Поручитель також в порушення умов договору поруки свої зобов'язання не виконує, заборгованість за кредитом не погашає. Згідно п.п. 2, 4 Договору поруки від 22.03.2011р. у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо фіктивності договору поруки, укладеного 22.03.2011 року між ПАТ КБ «Приват банк» та ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», оскільки зазначений договір у судовому порядку фіктивним визнаний не був. Відповідач з позовом про визнання договору фіктивним до суду не звертався. Заперечення в цій частині грунтуються на припущеннях, які не можуть бути прийняті судом до уваги. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року [PERSON] станом на 24.07.2013 року має заборгованість 70509,75 Доларів США., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 02.11.2015 року становить 1\~592\~245,79 грн., яка складається з наступних нарахувань:. - 49254,37 Доларів США - заборгованість за кредитом; - 5465,23 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 15790,15 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову( субсидіарну) відповідальність поручителя. В силу статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1\~ ст.259 ЦК України\~ позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно вимог ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Використання кредитних коштів відповідачем [PERSON] підтверджується випискою за картковими рахунками, в якій зазначено дату, місце, грошову суму проведення операції. Зазначене відповідачем не спростовано, належних доказів суду не надано. Суд не застосовує строк позовної давності до виниклих правовідносин, оскільки згідно наданої позивачем виписки за картковими рахунками [PERSON], відкритими за кредитним договором № SAMDN03000009601084 від 20.10.2006 року, останнє погашення відсотків за кредитним договором було зроблено відповідачем в січні 2013 року, а позивач звернувся до суду 15.08.2013 року, тому строк позовної давності пропущений не був. Відповідно до ч.1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред*являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом за місцезнаходженням першого відповідача ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», тому посилання відповідача на порушення правил підсудності суд відхиляє. В судовому засіданні сторонам у справі роз*яснювались їх процесуальні права та обов*язки. Так відповідач скористався своїм правом та заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак згідно клопотання експерта не надав вільні зразки свого підпису та не сплатив за проведення експертного дослідження, в зв*язку с чим суд поновив провадження у справі та продовжив розгляд справи. Суд повторно в судовому засіданні 02.11.2015 року роз*яснив право заявити клопотання про призначення експертизи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив суд оголосити перерву для з*ясування зазначеного питання із довірителем відповідачем по справі, після чого в судовому засіданні заявив, що такого клопотання вони заявляти не будуть. Інших доказів про те, що відповідач [PERSON] не отримував кредитні кошти від ПАТ КБ «Приват банк» суду не надано, натомість надані позивачем докази суд вважає належними та такими, що відповідають вимогам закону. Таким чином, факти зазначені в позовній заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved