Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Країна» пред`явило в Подільському районному суді м. Києва позов до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Позовна заява обґрунтована тим, що 02.10.2015 року сталось ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Власником автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Економічна безпека», майновий інтерес якого щодо експлуатації вказаного транспортного засобу був застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Країна». У зв`язку з вищевказаним ДТП позивачем власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] було виплачено відшкодування заподіяної майнової шкоди у розмірі 21303 грн. 33 коп. Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», з лімітом страхової суми в 50000 грн. 00 коп. та франшизою 510 грн. 00 коп. ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» в порядку регресу компенсувало позивачу грошову суму у розмірі 17407 грн. 62 коп. Відтак, наразі позивач в порядку регресу просить суд стягнути з відповідача різницю між розміром відшкодування, який компенсував позивач на користь ТОВ «Економічна безпека» та сумою страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», а саме 3895 грн. 71 коп. Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 28.09.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «Економічна безпека» 20.02.2015 року було укладено договорів добровільного страхування наземного транспорту № УА 101898 щодо експлуатації автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 6-8) Відповідно до Постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року, 02.10.2015 р., близько 16 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. Межигірська, 83, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в результаті здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 9) Майновий інтерес щодо експлуатації автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», що підтверджено відповідним Полісом АЕ № 4487627. Відповідно до Полісу ліміт відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн. 00 коп. (а.с. 17) Відповідно до Страхового акта від 28.10.2015 року сума страхового відшкодування на користь ТОВ «Економічна безпека», яку підлягає стягненню з позивача становить 21303 грн. 33 коп. (а.с. 15) Вищевказана грошова сума була сплачена позивачем на користь ТОВ «Подол Авто» у повному обсязі. (а.с. 16) Відповідно до Листа ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» від 29.01.2016 року, грошова сума яку страхова компанія має намір відшкодувати позивачу складає 17407 грн. 62 коп. (а.с. 19) Факт сплати цих коштів визнається позивачем у поданому позові. В матеріалах справи міститься претензія до відповідача від позивача щодо сплати ним відшкодування майнової шкоди, яка не покрита страховою сумою згідно договору страхування з ПрАТ «СК «Альфа-Гарант», а саме 3895 грн. 71 коп. (а.с. 20) Однак у добровільному порядку відповідачем не здійснено оплати вказаної грошової суми. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Відповідач у судовому порядку визнаний винним у скоєнні вищевказаного ДТП, яке стало причиною заподіяння майнової шкоди власнику застрахованого автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належним та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved