Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач ФОП « [PERSON] » звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1\~323,95 грн.; стягнути витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 768,40 грн. та стягнути витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 6 534, 80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/2525764 від 23.01.2017 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Маzda 323F» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 01.09.2017 року близько 18 год. 01 хв. у м. Харків по вулиці Полтавський шлях, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Маzda 323F», державний номер [NUMBER] - під керуванням [PERSON] , який допустив наїзд на припаркований автомобіль «КІА СЕЕD», державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «КІА СЕЕ D», державний номер [NUMBER] , власник якого зазнав матеріального збитку. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2017 року по справі № 639/5463/17 водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, при цьому в постанові встановлено, що відповідач 01.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Маzda 323 F», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись в районі буд. 19 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, та допустив наїзд на припаркований автомобіль «КІА СЕЕ D», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальні збитки. Таким чином, водій [PERSON] допустив порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Після того як водій [PERSON] став учасником ДТП, він покинув місце події та не повідомив поліцію, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України. Отже відповідач скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.\~Від чого\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження.\~Заподіяна матеріальна\~шкода.\~В судовому\~засіданні особа,\~яка притягувалась\~до адміністративної\~відповідальності -\~відповідач,\~вину у\~скоєнні правопорушення\~не визнав,\~протоколи не\~оспорював,\~претензій до\~співробітників УПП\~в м.\~Харків не\~мав.\~Цивільно-правова\~відповідальність водія\~автомобіля «Маzda\~323\~F»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~була застраховано\~згідно Договору\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземного транспорту\~№ АК/2525764\~від 23.01.2017\~року у\~ПрАТ «СК\~«ВУСО».\~Потерпіла особа\~-\~ [PERSON] звернулася\~до ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~із заявою\~про відшкодування\~збитків.\~Згідно поданого\~повідомлення про\~ДТП ,\~пояснень потерпілої,\~Акту огляду\~колісного транспортного\~засобу,\~Ремонтної калькуляції\~№ 791890\~від 02.10.2017\~року,\~факт ДТП\~01.09.2017\~був визнаний\~ПрАТ СК\~«ВУСО» страховим\~випадком,\~що підтверджується\~страховим актом\~10820-24\~від 06.12.2018\~року.\~Згідно Ремонтної\~калькуляції №\~791890\~від 02.10.2017\~року,\~вартість відновлювального\~ремонту транспортного\~засобу КІА\~СЕЕ D,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~склала 1588,74\~грн.\~в т.\~ч.\~ПДВ 264,79\~грн.\~Згідно розрахунку\~суми страхового\~відшкодування та\~страхового акту\~№ 10820-24\~від 06.12.2017\~року сума\~страхового відшкодування,\~склала 1\~323,95\~грн.\~ Виконуючи\~взяті на\~себе зобов`язання\~по договору\~страхування,\~на підставі\~страхового акту\~№ 10820-24\~від 06.12.2017\~року,\~та розрахунку\~суми страхового\~відшкодування ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~виплатило на\~користь [PERSON] \~суму страхового\~відшкодування у\~розмірі 1\~323,95\~грн.,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~№ 27726\~від 06.12.2017\~року.\~Враховуючи вищенаведене,\~загальний розмір\~фактично понесених\~витрат ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~склав 1\~323,95\~грн.\~Отже,\~відшкодувавши матеріальну\~шкоду в\~сумі 1323\~грн.\~95\~коп.,\~заподіяну відповідачем\~внаслідок ДТП\~01.09.2017\~року,\~ПрАТ СК\~«ВУСО» отримало\~право регресної\~вимоги до\~відповідача щодо\~стягнення суми\~виплаченого страхового\~відшкодування.\~Разом з\~тим,\~16.07.2018\~року між\~ПрАТ «СК\~«ВУСО» (первісний\~кредитор)\~та Фізичною\~особою-підприємцем\~« [PERSON] » (новий\~кредитор)\~укладено Договір\~№ 16/07/2018\~про відступлення\~права вимог,\~відповідно до\~якого первісний\~кредитор відступає\~(передає),\~а новий\~кредитор (позивач)\~отримує право\~вимоги відшкодування\~у порядку\~регресу збитків\~завданих первісному\~кредитору по\~договорам страхування,\~перелік яких\~наведений у\~Додатку №1\~до Договору.\~В тому\~числі,\~новий кредитор\~отримав право\~вимоги відшкодування\~у порядку\~регресу збитків\~у вигляді\~виплаченого страхового\~відшкодування за\~Договором страхування\~(поліс)\~№ АК/2525764\~від 23.01.2017\~року.\~З метою\~досудового врегулювання\~спору,\~03.08.2018\~року відповідачу\~було направлено\~регресну вимогу\~№ 10820-24\~про відшкодування\~збитків в\~порядку регресу,\~про що\~свідчить список\~№ 16336\~від 03.08.2018\~року (відстеження\~рекомендованого листа\~0100162683297),\~але відповідач\~не проводив\~ніяких платежів.\~В зв`язку\~з тим,\~що відповідач\~не погашає\~заборгованості в\~добровільному порядку,\~позивач змушений\~звертатись до\~суду за\~захистом свої\~прав та\~законних інтересів\~зданим позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи - підприємця « [PERSON] » до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Призначено судове засідання. 03.06.2019\~року ухвалою\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова клопотання\~представника позивача\~Фізичної особи\~-\~підприємця « [PERSON] »\~ [PERSON] про\~участь у\~судовому засіданні\~в режимі\~відеоконференції \~-\~задоволено.\~Відкладено судове\~засідання. Ухвалено судове засідання по цивільній справі №639/1675/19 за позовом Фізичної особи - підприємця « [PERSON] » до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, призначене на 22.08.2019 року об 11 годині 00 хвилин та подальші судові засідання проводити в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Київським апеляційним судом. В судове засідання 20.11.2019 року учасники справи не з`явились. Представник позивача Свиридов С.В. брав участь в судовому засіданні, надав вступне слово, однак в подальшому подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду 01.09.2017 року близько 18 год. 01 хв. у м. Харків по вулиці Полтавський шлях, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Маzda 323F», державний номер [NUMBER] - під керуванням відповідача [PERSON] , який допустив наїзд на припаркований автомобіль «КІА СЕЕD», державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «КІА СЕЕ D», державний номер [NUMBER] , відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку (а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «КІА СЕЕD», державний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.16). На підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в сумі 255,00 грн.; за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. Відповідно до ст.36 КУпАП остаточно накладено на [PERSON] адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн. Постанова набрала законної сили 30.10.2017 року (а.с.17-18). Також зазначеною постановою суду від 17.10.2017 року встановлено,\~що 01.09.2017\~року приблизно\~о 18\~год.\~00\~хв.\~водій [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом марки\~MAZDA\~323F,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~рухаючись в\~районі буд.\~19\~по вул.\~Полтавський шлях\~у м.\~Харкові,\~при зміні\~напрямку руху\~не впевнився,\~що це\~буде безпечним,\~та допустив\~наїзд на\~припаркований автомобіль\~KIA\~Ceed,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок чого\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження\~та їх\~власникам завдано\~матеріальні збитки.\~Таким чином,\~водій [PERSON] \~допустив порушення\~вимог п.10.1\~ПДР України,\~за що\~передбачена відповідальність\~ст.124\~КУпАП.\~Також,\~01.09.2017\~року приблизно\~о 18\~год.\~00\~хв.\~водій [PERSON] ,\~знаходячись за\~вищевказаною адресою,\~після того\~як став\~учасником ДТП,\~з невідомих\~причин покинув\~місце події,\~тим самим\~допустив порушення\~вимог пункту\~2.10(А)\~ПДР України,\~за що\~передбачена відповідальність\~ст.122-4\~КУпАП.\~Під час\~судового засідання\~ [PERSON] \~вину у\~вчиненні адміністративних\~правопорушень не\~визнав у\~повному обсязі\~та надав\~пояснення,\~що у\~нього дійсно\~є автомобіль\~марки MAZDA\~323F,\~червоного кольору,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~В період\~часу з\~29.08.2017\~по 06.09.2017\~року зазначений\~автомобіль знаходився\~на станції\~технічного обслуговування\~за адресою:\~м.\~Харків,\~вул.\~Гончарівська,\~17,\~оскільки був\~поломаним.\~В цей\~день він\~не був\~учасником дорожньо-транспортної\~пригоди поблизу\~буд.\~№19\~по вул.\~Полтавський Шлях\~м.\~Харкова,\~оскільки рано\~вранці поїхав\~до міста\~Кременчук до\~сина на\~свято «1\~вересня»,\~а повернувся\~до міста\~Харкова лише\~02.09.2017\~року.Факт вчинення адміністративного правопорушення гр. [PERSON] підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме: змістом протоколів про адміністративне правопорушення серія БР №201205, БР №201206 від 08.09.2017 року, схемою місця ДТП від 01.09.2017 року, поясненням потерпілої [PERSON] від 01.09.2017 року, поясненнями свідка [PERSON] , рапортом інспектора патрульної поліції Кобизєва В.Є. від 01.09.2017 року. Протокол про адміністративне правопорушення складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Потерпіла особа - [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про відшкодування збитків (а.с.19). Згідно з повідомленням про ДТП, поясненнями потерпілої, Актом огляду колісного транспортного засобу, Ремонтної калькуляції № 791890 від 02.10.2017 року, факт ДТП 01.09.2017 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом 10820-24 від 06.12.2018 року (а.с.19, 24). Відповідно до Ремонтної калькуляції №791890 від 02.10.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу КІА СЕЕ D, державний реєстраційний номер [NUMBER] , склала 1588,74 грн. в т.ч. ПДВ 264,79 грн. (а.с.22). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 10820-24 від 06.12.2017 року сума страхового відшкодування склала 1 323,95 грн. (а.с.23) Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту № 10820-24 від 06.12.2017 року та розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 1 323,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27726 від 06.12.2017 року (а.с.25). 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимог, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (поліс) № АК/2525764 від 23.01.2017 року (а.с.10-14). З метою досудового врегулювання спору, 03.08.2018 року відповідачу [PERSON] було направлено регресну вимогу № 10820-24 про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить список № 16336 від 03.08.2018 року (а.с.26), однак, як зазначає позивач, відповідач не проводив ніяких платежів. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що \~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2\~статті 78 ЦПК України закріплено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~\~ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування»\~та ст.\~993\~ЦК України\~до страховика,\~який виплатив\~страхове відшкодування\~за договором\~майнового страхування,\~в межах\~фактичних витрат\~переходить право\~вимоги,\~яке страхувальник\~або інша\~особа,\~що одержала\~страхове відшкодування,\~має до\~особи,\~відповідальної за\~заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з\~п.\~(в)\~ч.\~38.1.1.\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~регресного позову\~до страхувальника\~або водія\~транспортного засобу,\~який спричинив\~ДТП якщо\~він після\~дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди\~чи відмовився\~від проходження\~відповідно до\~встановленого порядку\~огляду щодо\~стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, у ПрАТ «СК «ВУСО», а в подальшому, на підставі відповідної угоди про відступлення права вимоги - до ФОП « [PERSON] » перейшло у порядку регресу право вимоги відповідно до закону щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми в розмірі 1\~323,95 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2525764 від 23.01.2017 року. Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ФОП « [PERSON] » до [PERSON] підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь Фізичної особи - підприємця « [PERSON] » слід стягнути в порядку регресу суму в розмірі 1\~323, 95 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення сум понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати \~на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~у разі задоволення позову - на відповідача; \~у разі відмови в позові - на позивача;\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 16.07.2018 року між ФОП [PERSON] , з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко, Войтюк та Партнери» в особі керівника, Адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, який діє на підставі Статуту адвокатського об`єднання, та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.05.2017 року №6069/10, був укладений договір № 010 про надання правової (правничої) допомоги від 16.07.2018 року (а.с.27). Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.01.2019 року ФОП [PERSON] сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 6 534,80 грн. відповідно до детального розрахунку вартості правничої допомоги за договором від 16.07.2018 року та додатковою угодою №1 з актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги, підписаним клієнтом та адвокатом (а.с.28, 29). При цьому ордер представника позивача, який брав участь в судовому засіданні, адвоката Свиридова Свиридова С.В. також засвідчений печаткою вказаного адвокатського об`єднання (а.с.7) З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь позивача ФОП [PERSON] у розмірі 6 534,80 гривень. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні з позовом відповідно до квитанції №0.0.1268521212.1 від 15.02.2019 року у сумі 768,40 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного,

Outcome: approved