Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 26.02.1985 р. по 26.06.1989 р., з 18.07.1989 р. по 10.09.1990 р. та з 31.12.1993 р. по 19.04.2012 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 19.04.2012 р. його було звільнено за власним бажанням. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання від 09.10.2017 р.,- позивачеві були встановлені наступні професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст. у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (основний діагноз). ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії. СН ІІ А ст. Наслідки перенесеного ОПМК (21.03.2016 р.) у вертебро базилярному басейні. ДЕП (гіпертонічна + атеросклеротична) енцефалопатія ІІ ІІІ ст. з ветибуло атактичним і астено-невротичним синдромами. РОХП, помірна вертеброгенна люмбоалгія. Гіперметропія слабого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний конюктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки (супутній діагноз). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту є недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Відповідно до [PERSON] огляду МСЕК від 01.11.2017 р.,- ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 40%. У звязку з цим позивач потребує медикаментозного лікування. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 40000 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заперечення, в якому просила справу розглядати без участі представника. В задоволенні позову [PERSON] просила відмовити у повному обсязі та пояснила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві, оскільки товариством не було порушено вимог законодавства про охорону праці, а тому відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені ст. 237-1 КЗпП України, як підстави для відшкодування шкоди. Судом встановлено, що з 26.02.1985 р. по 26.06.1989 р., з 18.07.1989 р. по 10.09.1990 р. та з 31.12.1993 р. по 19.04.2012 р. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем. 19.04.2012 р. позивача було звільнено за власним бажанням (а.с. 6-8). З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання». [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.10.2017 р., - [PERSON] було встановлено діагноз: : ХОЗЛ ІІ ст. токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (основний діагноз). ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії. СН ІІ А ст. Наслідки перенесеного ОПМК (21.03.2016 р.) у вертебро базилярному басейні. Дисциркуляторна (гіпертонічна + атеросклеротична) енцефалопатія ІІ ІІІ ст. з ветибуло атактичним і астено-невротичним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта, помірна вертеброгенна люмбоалгія. Гіперметропія слабого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний конюктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки (супутній діагноз) (а.с.9). [PERSON] № 676 огляду медико соціальної експертної комісії від 01.11.2017 р.,- [PERSON] пройшов первинний огляд у м. Суми спеціалізованою МСЕК та йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності (а.с.19-22). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого останній отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних [PERSON] моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 40% втрати професійної працездатності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 12000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial