Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Посилаючись на те, що вона з вини відповідачів не може розпоряджатися своєю власністю, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Одеські вісті» від 20.11.2014 року (а.с.62-63), причини неявки суду не повідомили . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 26.01.2007 року позивачка являється власником будинку [ADDRESS] (а.с.7). Крім неї у вказаному житловому будинку зареєстровані також відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вже більше року в ньому не проживають, що підтверджується довідкою виданою Червоноармійською сільською радою Березівського району, Одеської області №190 від 26.06.2014 року(а.с.10). В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше року за місцем реєстрації не проживають, на неодноразові її прохання про зняття з реєстрації вони відмовляються. Протягом року відповідачі не цікавилися вказаним будинком, не брали участі у витратах по його утриманню, в оплаті комунальних послуг та ремонту . За таких обставин позивачка не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Позовні вимоги позивачки підтверджуються дослідженими у судовому засіданні документами: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане на ім'я [PERSON] (а.с.7), довідкою виданою головою Червоноармійської сільської ради Березівського району, Одеської області № 190 від 26.06.2014 року (а.с.10) та поясненнями свідків: [PERSON] і [PERSON]. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] добровільно залишили житловий будинок [ADDRESS] будь-якої домовленості між позивачкою та ними про подальше їх проживання не було, так як у вказаному будинку не проживають більше року, то вказану позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: - позбавлення права власності на житлове приміщення; - позбавлення права користування житловим приміщенням; - виселення; - визнання особи безвісно відсутньою; - оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved