Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД ЛТД» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 04.01.2016 року останній був прийнятий на постійну роботу на посаду експедитора у відділ логістики (Київський структурний підрозділ) згідно наказу 39-к від 31.12.2015 року. 01.03.2016 року з відповідачем укладений договір позики №П-14, згідно п.1.1. якого відповідачу під розписку передані гроші в сумі 25000.00 гривень в строк до 31.10.2016 року, та які останній не повернув. Позивач ТОВ «ДІТРЕЙД ЛТД» просить: стягнути з відповідача борг в сумі 25000.00 гривень; витрати по сплаті судового збору в сумі 1378.00 гривень. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час, місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті Макарівського районного суду Київської області, в судове засідання не з'яивився, причини неявки не повідомив. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлено, що згідно витягу з наказу №39-к від 31.12.2015 року [PERSON] з 04.01.16 року прийнято на постійну роботу на посаду експедитора в відділ логістики (Київський структурний підрозділ) з окладом 1600.00 гривень (а.с.4). Відповідно договору позики №П-14 від 01.03.2016 року позикодавець в особі директора ТОВ «ДІТРЕЙД ЛТД» Отрошенка О.М. передав у власність позичальникові [PERSON] грошову суму у розмірі 25000.00 гривень, яку останній зобов'язався повернути до 31.10.2016 року. З розписки від 01.03.2016 року вбачається, що [PERSON] за договором позики №П-14 від 01.03.2016 року отримав від ТОВ «ДІТРЕЙД ЛТД» грошову суму у розмірі 25000.00 гривень, яку зобов'язався повернути до 31.10.2016 року (а.с.5, 6, 7, 10). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.525 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідач невиконанням зобов'язання порушив майнові права позивача, і ці права підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.526 ЦК України, належним є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, достовірними та допустимим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання по поверненню боргу. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 гривень, який позивач сплатив згідно платіжному дорученню №3053 від 24.11.2016 року, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved