overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 18 вересня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №538, від якого мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені ще три роки тому, суперечок з приводу проживання дитини або розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, немає У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують близько трьох років. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Романішка». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 538. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з 2013 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду, в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 24 вересня 2011 року Стульневською сільською радою Чернігівського району Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. У вересні 2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні стосунки, він забрав свої особисті речі і пішов з сімї, пояснивши свою поведінку тим, що зустрів іншу жінку та має намір створити з нею другу сімю Вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Після розірвання шлюбу син мешкатиме з нею. Спір про поділ спільного майна подружжя між ними відсутній. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Стоєва». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, проте зазначив, що причиною припинення подружніх стосунків стала поведінка дружини, яку він не раз бачив з іншим чоловіком. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Стульневською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з вересня 2015 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сімю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєстровано шлюб 25.01.1997 року Новгородською селищною радою м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Зазначає, що [PERSON] працездатний, працює ДВК -2, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням справу слухати за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву в якій зазначив, що вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 5). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює, інших дітей на утриманні та стягнень по виконавчим листам не має. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 31 жовтня 2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Відповідач, ухиляється від виконання сімейних обовязків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, котра міститься у матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с.8) та мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка знаходиться на утриманні позивача (а.с.6). Судом встановлено, що Відповідач працює в ПАТ «Солді і Ко» з 15.06.2011 року та займає посаду вантажника відділу пакування (а.с.5). Відповідач, ухиляється від виконання сімейних обовязків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Наведені обставини підтверджуються копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2012 року по справі №1013/7021/2012, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] Серія І-БК №250684, довідкою про доходи №88, довідкою Бучанського УЖКГ від 25.08.2015 року №4872 та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, щоВідповідач, як батько [PERSON], кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, працює в ПАТ «Солді і Ко» з 15.06.2011 року та займає посаду вантажника відділу пакування,суд вважає за можливо позов задовольнити повністю та стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 серпня 2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач, ухиляється від виконання сімейних обовязків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1\~500 грн. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. Представник Відповідача в судове засідання зявився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.7) та мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка знаходиться на утриманні позивача (а.с.3). Судом встановлено, що Відповідач працює в ТОВ «Гідраком-Україна» з 15.07.2015 року та займає посаду Токар, що підтверджується довідкою від 24.11.2015 року №56/11. Відповідач, ухиляється від виконання сімейних обовязків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб Серія І-ОК №168047, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] Серія І-ОК №299108 та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, щоВідповідач, як батько [PERSON], кошти на його утримання не надає в добровільному порядку, працює в ТОВ «Гідраком-Україна» з 15.07.2015 року та займає посаду Токар,суд вважає за можливо позов задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що їй на праві власності належить будинок № 39, який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська (далі Будинок). Зазначає, що в Будинку був зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON] (далі Відповідач), який там більше шести місяців не проживає. В звязку з вище викладеним, просить визнати Відповідача таким, що втратив право користування будинком № 39, який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце дату та час розгляду справи належним чином повідомлена. До суду надіслала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що[PERSON] на праві власності належить будинок № 39, який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). Судом встановлено, що в Будинку був зареєстрований колишній чоловік Позивача - [PERSON], який там більше шести місяців не проживає, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-ОК №092941 (а.с.14), копію Будинкової книги (а.с.16-17) та Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї власника житла від 09.10.2015 року (а.с.18). Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Відповідач протягом шести місяців не проживає[INFO], який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська, то суд вважає за необхідне задоволити позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 03.12.2015 не здійснювалось. На підставі ст. ст. 71, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 07 лтпня 2001 року. Від даного шлюбу відповідачка народила [INFO] р. дочку [PERSON] та [INFO] р. дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що з червня 2015 р. він з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, оскільки спільне проживання їх сім'ї стало неможливим через відсутність взаєморозуміння та довіри , в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив шлюб з відповідачкою розірвати, оскільки підстав для збереження їх з відповідачкою сім'ї не має. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, просила надати строк для примирення. Суд, задовольнивши клопотання відповідачки, надав сторонам строк для примирення. З'явившись до суду сторони зазначили, що не досягли примирення. Відповідачка пояснила, що заперечує щодо розірвання їх з позивачем шлюбу, у зв'язку з бажанням захистити спільно набуте ними майно. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2001 р. (а.с. 4). Встановлено, що від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [INFO] дочку [PERSON] та [INFO] дочку [PERSON] (а.с. 5, 6) Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачкою, сторони тривалий період часу, а саме з червня 2015 р. не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки в обґрунтування своїх заперечень, які ґрунтуються на меті захисту майнових прав набутих подружжям у період їх шлюбу, при цьому, як вбачається з пояснень позивача, останній наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою не дивлячись на наданий судом строк для можливості збереження їх сім'ї та примирення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, який наполягає на розірванні цього шлюбу, при цьому, відповідачка не надала суду чітких пояснень щодо своїх заперечень на позов. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено та підтверджено сторонами, що останні тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги, відповідачка суду не надала як і обґрунтування своїх заперечень на позов, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. У період даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що з серпня 2014 р. він з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, крім того, позивач на даний час перебуває у шлюбно-сімейних стосунках з іншою жінкою, у в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином (а.с. 13), причини неявки суду не повідомила, а тому суд на підстав ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 р. (а.с. 4). У період даного шлюбу відповідачка [PERSON] народила [INFO] р. дочку [PERSON] (а.с 5). Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо, крім того, позивач зазначив, що на даний час перебуває у шлюбно-сімейних стосунках з іншою жінкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2009 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила двійню сина [PERSON] та доньку Катерину. Позивач зазначив, що з 2015 р. час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо, у зв'язку з неможливістю подальшого спільного проживання та збереження сім'ї, а тому позивач просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав, а відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved