Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач у лютому 2017 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2014 року померла її бабуся [PERSON], та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є донька померлої [PERSON], яка проживає в м. Києві та своїх прав на спадщину матері не заявляла. Вказує, що є онукою [PERSON] по лінії батька [PERSON], який помер 28.08.2014 року, а тому є спадкоємицею бабусі. Зазначає, що с дитинства проживала з батьком та бабусею, а коли вийшла заміж, то проживала у чоловіка та часто виїжджала до РФ на заробітки. Про існування спадщини знала, однак не претендувала на неї, оскільки вважала, що її тітка скористається правом спадкоємця після смерті [PERSON] Про те, що тітка [PERSON] не має намір прийняти спадщину, позивач дізналася тільки у січні 2017 року, та одразу звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку із пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що причина пропуску зазначеного вище строку є поважною, тому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням справу слухати за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, не заперечував проти задоволення вимог. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст.\~ 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії паспорту громадянина України (а.с.4), оглянутої судом в судовому засіданні, [PERSON] народилася 07 травня 1993 року в с.Кірове, м.Дзержинська Донецької області, та її дівоче прізвище згідно даних, зазначених в свідоцтві про шлюб (а.с.6) «Халявкіна». З наданого до матеріалів справи свідоцтва про народження позивача (а.с.5) вбачається, що її батьком є [PERSON], який помер 28.08.2014 року (а.с.7). Відповідно копії свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] (а.с.8), його матірю є [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла 25.11.2014 року (а.с.9), та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала останній на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Дзержинською державною нотаріальною конторою 04.10.1993 року р.6218 (а.с.10) Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.19) після смерті [PERSON], яка настала 25.11.2014 року, до Торецької державної нотаріальної конторои із заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилася. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінивши зазначені позивачем обставини, вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним, позовні вимоги повністю доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved