Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Кредитний договір № СNL-007/046/2007. Згідно з умовами Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99% річних. Позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочи, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 27 березня 2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено Кредитний договір іпотеки ( майнової поруки) № PCL-007/046/2007 від 27.03.2007 року. За умовами Договору іпотеки, а саме п. 1.1. для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником зобов'язань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. За умовами Договору іпотеки, а саме п. 2.1. Іпотека за Договором Іпотеки забезпечує вимоги іпотеко держателя щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснили, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.04.2014 року задоволено частково позов Банку та стягнуто солідарно заборгованість за даним Кредитним договором зі [PERSON] та поручителя [PERSON], а тому в разі задоволення даного позову буде подвійне стягнення за одним кредитним договором. Також зазначили, що на даний час діє мораторій на звернення стягнення на житлові приміщення. На підставі викладеного, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа: представник служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд винести рішення з урахуванням прав в інтересах малолітнього [PERSON]. Третя особа: представник Деснянського районного відділу головного управління державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № СNL-007/046/2007. Згідно з умовами Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99% річних. Кредитний договір укладений строком до 27.03.2017 року. Позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором від 27 березня 2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено Кредитний договір іпотеки ( майнової поруки) № PCL-007/046/2007 від 27.03.2007 року. За умовами Договору іпотеки, а саме п. 1.1. для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником зобов'язань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. За умовами Договору іпотеки, а саме п. 2.1. Іпотека за Договором Іпотеки забезпечує вимоги іпотеко держателя щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а відповідачка зобов'язання за Договорами у повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Станом на 17 квітня 2014 року загальна сума заборгованості становить 108 264,29 доларів США, що еквівалентно 1 218 198, 23 ( один мільйон двісті вісімнадцять тисяч сто дев'яносто вісім) грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 4 446 423, 58 ( чотири мільйони чотириста сорок шість чотириста двадцять) грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом - 84 166, 54 доларів США, що еквівалентно 947 048, 76 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 24 097, 75 доларів США, що еквівалентно 271 149, 76 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - пені за прострочення виконання зобов'язань - 4 446 423, 58 грн. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На умовах договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року та у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-007/046/2007 від 27 березня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем-1. Також, 05 листопада 2010 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк передав та відступив фактору сукупність прав за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення за заставне майно. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Але, з 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до умов якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для жилого будинку. Як встановлено при розгляді справи, відповідачу належна квартира, яка має загальну площу 68, 10 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], іншого нерухомого майна у власності відповідачів не встановлено. Предмет іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та не може бути примусово стягнутий (відчужений) без згоди власника, а згоди власника на звернення стягнення надано не було. Враховуючи те, що протягом дії вказаного вище Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, у суду відсутні підстави для задоволення позову на даний час. Клопотання представника позивача про визначення порядку виконання рішення, суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки підстав для надання відстрочки виконання даного рішення та визначення порядку його виконання суд не вбачає. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed