Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на загальну суму 11 500 грн., судових витрат по справі у вигляді судового збору у сумі 229 грн. 41 коп., посилаючись на те, що 01 серпня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого він позичив останньому грошові кошти у сумі 11 500 грн. в строк до 30 серпня 2013 року, що підтверджується розпискою. Однак відповідач у вказаний в договорі строк кошти не повернув, тому за ним станом на 14 жовтня 2013 року утворилася заборгованість у сумі 11 500 грн., тому змушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] не з»явилися, остання надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с.24). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.13-14, 20, 22). З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого ФОП [PERSON] передає у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 11 500 грн. в строк до 30 вересня 2013 року (а.с.3-4). Передача коштів у сумі 11 500 грн. підтверджується розпискою від 01 серпня 2013 року (а.с.5). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зі змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений на момент пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Враховуючи, що сторони уклали договір позики, що підтверджується розпискою, зобов»язання за яким відповідачем не виконані, а саме грошові кошти у вигляді позики у сумі 11 500 грн. позивачу не повернуті у визначений договором строк, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь ФОП [PERSON] 229 грн. 41 коп. судового збору (а.с.8).

Outcome: approved