Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість у розмірі 162 935, 55 грн. за кредитним договором № LVXRFF05430576 від 15.08.2008 року та судові витрати у розмірі 1 629, 36 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покладався на те, що згідно кредитного договору № LVXRFF05430576 укладеного 15.08.2008 року між ними та відповідачем [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 7010,52 грн. строком до 21.02.2009 року із сплатою за користування кредитом 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов договору відповідач зобов'язувалась у встановлені терміни погашати заборгованість за кредитом. Однак умови договору позичальником порушені, зобов'язання ним не виконуються, щомісячні платежі не вносяться у термін, передбачений кредитним договором. Станом на 11.04.2013 р. заборгованість [PERSON] згідно кредитного договору № LVXRFF05430576 від 15.08.2008 року становить 162 935, 55 грн.. Представник позивача Струк І.О. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просила суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що кредитний договір між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено 15.08.2013 року на строк 12 місяців, тобто до 15.08.2009 року. Тому вважає, що 15.08.2012 року згідно ст. 257 ЦПК України закінчився трирічний строк позовної давності. Крім того [PERSON] станом на 15.08.2009 року виконав повністю всі зобов'язання згідно кредитного договору. У зв'язку з цим просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № LVXRFF05430576 укладеного 15.08.2008р. між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] останній взяв кредит у розмірі 7010 (сім тисяч десять) гривень 52 копійки із сплатою процентів за користування кредитом 0,12% річних. Строк дії договору до 15.08.2009 року. В судовому засіданні з'ясовано, що позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, а саме 15.08.2008 року видав кошти в сумі розмірі 7010 (сім тисяч десять) гривень 52 копійки. Таким чином, відповідач [PERSON] отримав кошти, а відтак, зобов'язаний був належним чином виконувати умови кредитного договору. Одним із безпосередніх обов'язків відповідача [PERSON] за кредитним договором є відповідно до укладеного графіку щомісячними платежами повертати кредит, сплачувати відсотки та комісію за користування ним. Проте, кредит відповідачем [PERSON] не повертався згідно графіку та не сплачувалися відсотки за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Так судом встановлено, що станом на 11.04.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] по тілу кредиту перед позивачем становить 7010,52 грн. У відповідності до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від боржника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено законом. Згідно умов договору № LVXRFF05430576 укладеного 15.08.2008р. між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, [PERSON] зобов'язувся сплачувати проценти за користування кредитом у сумі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто 0,12% річних. Таким чином судом встановлено, що станом на 11.04.2013 року заборгованість відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами згідно наявного у матеріалах справи розрахунку становить 4,78 грн. Крім того цього згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язувався сплачувати щомісячні виногороди (комісію) за надання фінансового інструменту у розмірі 70,11 грн. щомісячно. Станом на 11.04.2013 року заборгованість відповідача зі сплати комісії згідно наявного розрахунку становить 841 грн 32 коп. Судом з достовірність з'ясовано те, що у відповідності до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» за порушення позичальником будь - якого із зобов'язань передбачених заявою та п. п. 3.2.2. та 3.2.3. Даних умов банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 1.25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Тому суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на одержання пені. Однак суд приходить до переконання, що сума пені, яка розрахована позивачем у розрахунку заборгованості за кредитним договором та становить 146 843,90 грн. значно перевищує розмір збитків, зокрема у декілька разів перевищує суму боргу за основним зобов'язанням, яка становить 7010,52 грн.. Згідно вимог ст. 551 ЦПК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспірмірність з розміром основного зобов'язання. За таких обставин суд приходить до переконання, що розмір пені підлягає зменшенню через не співмірність з розміром основного зобов'язання до 7000,00 гривень. Крім того згідно п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості. Тому судом встановлено, що у відповідності до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість зі сплати штрафу, а саме 500,00 грн. (фіксована частина штрафу) та 7 735,03 грн - (штраф у процентному відношенні). Однак, що стосується суми штрафу у процентному відношенні, то суд приходить до переконання, що така є завищено, оскільки розрахована з урахуванням завищеної суми пені (146 843,90 грн), яка як зазначено вище була зменшена, а відповідно і процентна складова штрафу згідно розрахунку суду становитиме не 7 735, 03 грн., а 392,83 грн. Що стосується строків позовної давності, то в даному випадку судом встановлено той факт, що сторони продовжили терміні позовної давності, що стверджується п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка», згідно якої вбачається, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором встановлюються тривалість 5 років. Таким чином строк позовної давності згідно умов кредитного договору № LVXRFF05430576 від 15.08.2008 року спливає 15.08.2014 року. З вищезазначеними Умовами відповідач [PERSON] ознайомився та погодився про, що є його особистий підпис у заяві позичальника № LVXRFF05430576 від 15.08.2008 року. Тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] про те, що строк позовної давності сплив 15.08.2012 року, у зв'язку з чим не вбачає законних підстав для відмови у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строків звернення до суду. Крім того, суд вважає голослівними пояснення представника відповідача, що станом на 15.08.2009 року відповідач [PERSON] повність здійснив погашення заборгованості по кредитному договору, тобто виконав всі зобов'язання перед ПА КБ «Приватбанк», оскільки на підтвердження даних фактів не надав суду жодного належного та допустимого доказу. Таким чином на підставі вище наведеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до переконливого висновку, що позов є підставним, підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань згідно договору № LVXRFF05430576 від 15.08.2008 року, а тому станом на 11.04.2013 року утворилась заборгованість перед відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 15 749 (п'ятнадцять тисяч сімсот сорок дев'ять) гривень 45 копійок, яка складається: 7010, 52 грн. - заборгованість за кредитом; 4,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 841,32 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 7000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 392, 83 грн. - штраф (процентна складова). Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволені яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає, що з відповідача слід частково стягнути в користь позивача судовий збір, які той сплатив при подачі позову до суду, а саме 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40коп.

Outcome: partial