overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач у січні 2015 р. звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач оплату за послуги теплопостачання не проводив, має заборгованість за період з грудня 2008 р. по січень 2015 р. у сумі 10534,89 грн., у тому числі в межах строку позовної давності 5741,00 грн. Прохав стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 10534,89 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав, відповідач позов не визнав та пояснив, що не користується послугами теплопостачання з кінця 2008 р., тому не має ніякої заборгованості за ці послуги. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Починаючи з кінця 2008 р. між позивачем та відповідачем виникла суперечка з приводу належного виконання позивачем договірних обовязків по теплопостачанню у квартиру відповідача. У звязку з цим відповідач у 2009 р. отримав всі необхідні дозволи на відключення його квартири від централізованого теплопостачання та встановлення автономного обладнання для обігріву квартири. Відповідач неодноразово звертався до позивача з вимогою розірвати договірні відносини, відключити його квартиру від централізованого теплопостачання та видати йому технічні умови на відключення. Позивач не задовольняв вимоги відповідача. У звязку з цим відповідач в 2009 р. самостійно відключив свою квартиру від централізованого теплопостачання, зробив автономне опалення, про що повідомив позивача і прохав направити свого представника для фіксування цього факту. Позивач на вимоги відповідача не реагував. Тому у 2010 р. відповідач звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою про розірвання договору з позивачем та видачу йому технічних умов на відключення моєї квартири від централізованого теплопостачання. Рішенням суду від 14.07.2011 р. повністю задоволено позовні вимоги відповідача - розірвано договір між відповідачем та позивачем про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та зобовязано позивача видати відповідачеві технічні умови на відключення його квартири від централізованого теплопостачання. Фактично відповідач послуги з теплопостачання не отримував, а, отже, у нього відсутня заборгованість за зазначені послуги.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу у розмірі 26 305,00 дол. США, 13 800,00 Євро, 15 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що його покійна мати [PERSON] надала відповідачці грошові кошти, що підтверджується розписками. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, заповівши позивачу [PERSON] все належне їй майно, усі майнові права та обов'язки. Відповідачка [PERSON], свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання у справі не з'являвся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON], 12.07.2012 року надала відповідачці [PERSON] грошові кошти у розмірі 26 305,00 дол. США; 17.07.202 року 13 800,00 Євро та 15 000,00 грн. строком на два місяці, що підтверджується власноручно написаною відповідачкою розпискою. В зазначений строк відповідачка грошові кошти [PERSON] не повернула. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.05.2013 року, виданого Відділом ДРС РС ДМУЮ, актовий запис № 3231. За життя [PERSON] склала заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. 17.01.2009 року за реєстровим № 3-277, яким усі майнові права та обов'язки, які належали їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, що належали їй на день смерті заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулась до суду з названим позовом , в якому посилалась на те , що 16 червня 2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини , тому позивач звернулася до суду і просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач - [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги позивача визнав. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача , відповідача, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 16 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільної стану Володарського районного управління юстиції у Київській області (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Довідка видана виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Київської області № 283 від 15.12.2014 року вказує , що дитина знаходяться на повному утриманні матері ( а.с.6). Відповідач добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно довідки виданої ПП «Валентина» від 21 січня 2015 року, [PERSON] працює на посаді слюсаря ремонтника з 01 березня 2010 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлені судом обставини справи вказують, що відповідач по справі є працездатного віку, має постійне місце роботи, інших утримань з нього не проводиться, на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має. Визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Враховуючи вище викладене, позовна заява визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що перебувала в шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила стягнути з Відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 1 000 грн., починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка знаходиться на утриманні Позивача (а.с.15). Відповідач, як батько дитини, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] Серія [NUMBER], копією довідки ІКЖЕП «Ірпінь» №578 від 11.02.2015 року та іншими матеріалами справи. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по її матеріальному утриманню, дитина знаходиться на утриманні позивача, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1 000 грн.щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 180, 181,184, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 12 березня 2004 року вона зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільнельне життя у них не склалося, на життя дивляться по різному. Протягом останнього часу в сім'ї не було порозуміння та взаємної поваги. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного. Між ними постійно виникали напружені відносини та конфлікти. Чоловік почав часто вживати спиртні напої. З березня 2004 року вони проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею, та відповідачем, який зареєстровано 12 березня 2008 року , відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 184. В судовому засіданні позивач - [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач -[PERSON] позовні вимоги позивача визнав. У разі визнання відповідачем позову суд відповідно до ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 12 березня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 184 (а.с. 5 ). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя. Протягом останнього часу між ними постійно виникали напружені відносини та конфлікти.Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного. Чоловік почав зловживати спиртними напоями. З березня 2008 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач в добровільному порядку не давав раніше згоди на розірвання шлюбу. За наведених підстав суд вважає , що подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовна заява визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суду слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 05 вересня.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №512, від якого вони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, дочка проживає разом з нею. Спільне життя з чоловіком не склалося, бо не зійшлися характерами, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з грудні 2014 року. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, строк на примирення просив не надавати. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 вересня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 512. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони з грудня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 09.09.2009 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №470. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та матеріальне забезпечення сім'ї. Починаючи з січня 2013 року, вони проживають окремо. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній, між тим відповідач не бажає подати спільну заву до РАЦС про розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, направила суду заяву від 26.02.2015 року, в якій просила розглянути справу у її відсутність у зв'язку з її від'їздом, заявлені вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, направив суду телеграму від 27.02.2015 року, в якій просив розлучити їх з дружиною за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 вересня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 470. Від шлюбу дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони з грудня 2013 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згодний на його розірвання, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, бо шлюб існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 09.10.2009 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб, актовий запис №618. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не кохають один одного та не сходяться характерами. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ спільного сумісного майна немає, шлюб розриває вперше. У судове засідання позивач не з'явилася, в матеріалах справи є заява від 30.01.2015 року, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності через її виїзд з країни, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 жовтня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по містку Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 618. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З позовної заяви вбачається, що сторони на даний час разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень на позов не надіслав, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.09.2003 року. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, сім'ю та шлюб. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 121 (а.с.7). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] (а.с.8). Також судом встановлено, що строк на примирення позитивного результату не дав, сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати (а.с.17). Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб. На підставі ст. ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved