Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач ПТ «[PERSON] фінанс і Компанія» звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить винести рішення яким, звернути стягнення на предмет іпотеки на житлову квартиру загальною площею 46,25 кв.м.., житловою площею 30, 87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд просить винести рішення яким, в рахунок погашення заборгованості [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO] перед Повним товаристворм «[PERSON] фінанс і Компанія» (код 38572374) у розмірі 89\~057 грн. 85 коп. за договором про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.637 від 22 липня 2016 року, що укладений між [PERSON] та Повним товариством «[PERSON] фінанс і Компанія» - звернути стягнення на предмет іпотеки житлову квартиру загальною площею 46, 25 кв.м.., житловою площею 30, 87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 31.07.2009 року, який посвідчено 31.07.2009 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р.№5734, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.09.2002 року, згідно витягу №35554962, шляхом надання Повному товариству «[PERSON] фінанс і Компанія» права на продаж предмета іпотеки квартири [ADDRESS] будь якій особі покупцеві з початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Свої вимоги мотивував тим, що 22 липня 2016 року Повним товаристворм «[PERSON] фінанс і Компанія» було укладено з [PERSON] Договір про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.637 від 22 липня 2016 року, і на виконання якого 22.07.2016 року ПТ «[PERSON] фінанс і Компанія» надало [PERSON] кредит (грошові кошти) у розмірі 50 000 гривень строком до 22 січня 2017 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань 22 липня 2016 року ПТ «[PERSON] фінанс і Компанія» було укладено з [PERSON] Договір іпотеки № 4 посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] за р. № 891, згідно умов якого, [PERSON] передав в іпотеку Повного товариства «[PERSON] фінанс і Компанія» житлову квартиру загальною площею 46, 25 кв.м., житловою площею 30, 87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позичальник в порушення умов договору кредит та відсотки не сплатив і у Позичальника перед Кредитодавцем виникла заборгованість за договором про надання фінансового кредиту. Позивачем на адресу відповідача 09.11.2016 року була направлена поштою Вимога про усунення порушень, в якій вимагалося сплатити заборгованість за договором. Однак жодної реакції відповідача на ці вимоги не було. Згідно розрахунку, станом на 05.09.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 89 057 грн. 85 коп., яка складається із: суми боргу за основним зобов'язанням - 50 000,00 грн.; відсотків за користування грошовими коштами - 28\~930 грн. 83 коп.; пені за прострочення виконання зобов'язання 10\~127 грн. 02 коп. Позивачем на адресу відповідача 03.02.2017 року та 14.02.2017 року була направлена поштою Вимога про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій вимагалося сплатити заборгованість за договором у повному обсязі. Також відповідача було повідомлено, що у разі невиконання вимог щодо погашення заборгованості Повне Товариство «[PERSON] Фінанс та компанія» через 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги має намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак жодної реакції відповідача на ці вимоги не було. Враховуючи вищевикладене, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин. Суд, вислухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: 22 липня 2016 року між ПТ «[PERSON] Фінанс та компанія» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.794, відповідно до якого останньому надано грошові кошти в розмірі 50 000 грн. строком до 22 січня 2017 року, із сплатою 60 % річних. Відповідно п.п. 1.1 Договору про надання фінансового кредиту, в порядку та на умовах, встановлених цим договором та чинним законодавством України, ПТ «[PERSON] Фінанс та компанія» зобовязався надати [PERSON] кредит (грошові кошти) у розмірі, визначеному цим договором на умовах строковості, повернення, платності і обов'язкового забезпечення фінансових зобов'язань, визначених цим договором, а останній зобов'язується в повному обсязі повернути фінансовий кредит у визначений строк, сплатити проценти за користування кредитом, забезпечити свої фінансові зобов'язання шляхом надання в заставу (іпотеку) свого майна та виконати інші умови цього договору. Згідно п.1.3. Договору про надання фінансового кредиту, загальна сума за цим договором, яка підлягає поверненню Позичальником, при умові своєчасного виконання зобов'язань за цим договором, складає 65 123,30 грн. та включає в себе: суму фінансового кредиту в розмірі 50 000,00 грн., яка сплачується в строк до 22.01.2017 року та суму процентів за користування фінансовим кредитом за період з 22.07.2016 року - 22.01.2017 року включно, в розмірі 15 123,30 грн., яка сплачується частинами щомісячно згідно п.1.4. цього договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договром банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договром, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Відповідно до п.2. Договору кредиту [PERSON] зобов'язався повернути фінансовий кредит в строк та порядку, встановлені цим договором; сплачувати проценти в строки, визначені п.1.3., п.1.4. цього договору; у разі прострочення виконання зобов'язання за цим договором, сплатити проценти за фактичне користування кредитом та пеню в порядку та розмірах, передбачених даним Договором. Згідноп. п. 3.1, 3.2. Договору про надання фінансового кредиту, при порушенні строків повернення кредиту Позичальник зобов'язався сплатити проценти за весь строк прострочення користування кредитом у розмірі визначеному в п.1.1., п.1.2. цього договору за кожен день прострочення та сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом та це зокрема вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] свої зобовязання по договору про надання фінансового кредиту виконує неналежним чином і станом на 05.09.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 89 057 грн. 85 коп.., яка складається з суми боргу за основним зобовязанням 50\~000 грн., відсотків за користування грошовими коштами в сумі 28\~930 грн. 83 коп., пені за прострочення виконання зобовязань в сумі 10 127,02 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань, що випливають із договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.794 від 22 липня 2016 року, 22.07.2016 року між ПТ «[PERSON] фінанс і Компанія» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №4. Ст..1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст..589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 1.2.1 договору іпотеки, предметом іпотеки за цим Договором є наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 46,25 кв.м., житловою площею 30,87 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 31.07.2009 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р.№5734. Відповідно до ст..33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.3.4.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за цим Договором та/або Позичальником за Кредитним договором переважно перед іншими кредиторами [PERSON] та\\або позичальника задовольнити свої потреби за рахунок предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь яку його частину). Згідно п. 4.1. договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) у випадках невиконання та/або неналежного виконання Основного зобов'язання та в інших випадках, передбачених Основним зобов'язанням, а також у разі невиконання/неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України. Відповідно до ст..35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до пункту 4.3 договору іпотеки, у разі порушення умов Основного зобов'язання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Позичальнику та [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення (надалі - Вимога). У вимозі зазначається стислий зміст порушення зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягненя на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв»язку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань, що випливають із договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.794 від 22 липня 2016 року, відповідачу 09.11.2016 року за вих..№09/11-1 та 03.02.2017 року за вих..№03/02-1 надсилались вимоги про усунення порушення та попередження про те, що у випадку не оплати заборгованості суми кредиту та процентів в зазначений термін буде розпочато звернення на предмет іпотеки в цілому. Вказані вимоги про усунення порушень умов договору відповідачем були залишені без задоволення та реагування. П. 4.6 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, зокрема, на підставі рішення суду або шляхом продажу предмету іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь якій особі покупцеві через відкриті торги або на підставі приватної угоди на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому цим договором, відповідно до ст..38 Закону України «Про іпотеку». Оскільки як встановлено судом [PERSON] припинив виконання зобовязань, що випливають із вказаного договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.794 від 22.07.2016 року і станом на 05.09.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 89 057 грн. 85 коп., то суд приходить до висновку, що позивач набув права на звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи те, що позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, останнім додержано вимоги ст..35 Закону України «Про іпотеку» та умови договору іпотеки, щодо попередження іпотекодавця про початок звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved