Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач свої вимоги, мотивує тим, що з 11.06.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після того, як сім'я фактично розпалася, і відповідачка проживає окремо, вони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а відповідачка, з якою на даний час залишилася їхня спільна дитина, чинить йому перешкоди у спілкуванні з нею та перешкоджає його участі у вихованні сина, чим порушує його законні права як батька, тому просить визначити місце проживання сина разом ним. Вважає, що це буде відповідати інтересам дитини, оскільки, на відміну від відповідачки, він забезпечений власним житлом, має можливість матеріально забезпечувати дитину та створити їй для виховання всі належні умови. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що не може послатися на будь-які виняткові обставини для залишення дитини не з матір'ю, а з батьком, але вважає, що вирішення цього спору на його користь відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, звернулася із зустрічним позовом про визначення місця проживання малолітнього сина разом з нею. Пояснила, що дитина має малолітній вік та потребує з її боку материнського піклування, догляду та виховання, які вона здатна забезпечити своєму сину, для чого має всі необхідні умови. Від третьої особи служби у справах дітей Сумської міської ради надійшла письмова заява про розгляд справи без їхньої участі, суду наданий письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що з 11.06.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с.6, 7). На даний час сім'я розпалася, шлюб розірваний рішенням суду від 26.02.2015 р., сторони проживають окремо, і дитина мешкає разом з матір'ю - [PERSON], які зареєстровані в [ADDRESS], але фактично мешкають в [ADDRESS], що підтверджується висновком, наданим в судове засідання представником третьої особи. [PERSON] працює та має постійний дохід, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.5). [PERSON] також має постійну роботу та регулярний дохід, що підтверджується довідкою та даними трудової книжки (а.с.25-25). Згідно з висновком служби у справах дітей Сумської міської ради доцільно визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] Згідно з показами свідків [PERSON], [PERSON], малолітній [PERSON] однаково добре ставиться як до матері, так і до батька, але виявляє прихильність до матері. Свідки в судовому засіданні позитивно охарактеризували обох батьків дитини - [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: етичні і інші особисті якості батьків, відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Заперечуючи проти зустрічного позову та обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] доводив, що залишення сина разом з матір'ю негативно впливатиме на виховання та розвиток дитини, оскільки він як батько дитини зможе забезпечити йому кращі умови для проживання та виховання. На думку суду, відповідач не надав суду достатніх доказів в обґрунтування своїх доводів. Натомість, як вбачається з доказів, наданих суду позивачкою, а також з висновків служби у справах дітей, доцільно визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. При цьому суд враховує, що дитина є малолітньою та у віці трьох років недоцільно розлучати дитину з матір'ю, оскільки це негативно може вплинути на психічний стан та розвиток [PERSON] Суд вважає, що умови, створені матір'ю дитини за місцем їхнього з сином мешкання, є належними. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини, враховуючи малолітній вік дитини, яка, крім виховання, потребує постійного догляду та піклування, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивачки в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved