Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що позивач з 2005 року володіє будинком за адресою: [ADDRESS] . З моменту проживання з 2005 року він добросовісно заволодів вищевказаним житловим приміщенням, продовжує відкрито та безперервно володіти ним і по даний час. Заволодіння проявлялося в тім, що позивач проживає в ньому, володіє цим житловим приміщенням, користується, здійснює за ним догляд, зберігав та зберігає його, охороняє, проводить капітальні та поточні ремонти житлового будинку та надвірних будівель, комунікацій домоволодіння, несе матеріальні витрати на обслуговування домоволодіння, ремонт, підтримує його у придатному для життя стані, оплачує вартість різних послуг, газопостачання, електропостачання. Як зазначає позивач, на сьогоднішній день він бажає розпоряджатися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , але дізнався, що іншої можливості набути право власності на нього, окрім звернення до суду. Позивач вказує, що він не може реалізувати своє право через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, а тому просив суд на підставі ст.ст. 328, 344 Цивільного кодексу України визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. 05.08.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в позовній заяві просив розглянути справу у відсутність позивача за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів, встановлено, що з 2005 року позивач добросовісно заволодів житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , продовжує відкрито та безперервно володіти ним і по даний час, що підтверджується актом обстеження від 22.05.2020 року, довідкою КП «Лубенське МБТІ» від 27.02.2020 року, технічним паспортом, виготовленим 25.02.2020 року, довідкою Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 23.06.2020 року. З технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 25.02.2020 року, та звіту про оцінку майна від 27.02.2020 року вбачається, що вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку Літ. «А-1», становить 19 483,00 гривень. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України зазначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Відповідно до положень ч.4 цієї статті, право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається за рішенням суду. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Мотивована оцінка аргументів сторін. З наявних в матеріалах справи документів, а саме довідки та акту сільської ради вбачається, що з 2005 року позивач здійснює оплату земельного податку за адресою: [ADDRESS] , утримує зазначене майно за вищевказаною адресою, добросовісно володіє вказаним житлом і продовжує відкрито та безперервно володіти ним і по даний час. Заволодіння цим житловим приміщенням проявлялося в тім, що позивач проживає в ньому, володіє цим нерухомим майном, користується, здійснює за ним догляд, зберігає його, охороняє, проводить його капітальний та поточні ремонти, комунікацій домоволодіння, несе матеріальні витрати на обслуговування, ремонт, підтримує його у придатному стані. З інформаційної довідки вбачається, що нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не зареєстроване. З урахуванням вищезазначеного, суд визнає порушення права позивача, яке полягає у неможливості оформлення права власності за відсутності правовстановлюючих документів на майно, яке перебуває у його володінні з 2005 року, та приходить до висновку про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно за набувальною давністю. Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved