Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач у травні 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на той факт, що 10.03.2012 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач з вересня 2017 року припинив надавати їм будь-яку матеріальну допомогу, у тому числі малолітньої доньки, покинув їх та став проживати окремо, позивач 06.12.2017 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної малолітньої доньки, а також на утримання матері, з якою проживає дитини, до досягнення нею трирічного віку. Так, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.01.2018 з [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання спільної доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), а також стягнуто аліменти на утримання позивача, як матері з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення донькою трирічного віку. По досягненню спільною доньку трирічного віку, [INFO] було припинено стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача. Крім того, незабаром після ухвалення вказаного вище судового рішення [INFO] у сторін народився син - [PERSON], а тому, враховуючи той факт, що малолітні діти проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання новонародженого сина, матеріальний стан позивача, у зв'язку з народженням сина суттєво змінився, а тому вона змушена звертатись до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд змінити розмір, раніше стягнутих аліментів, та стягнути з останнього на її користь аліменти у розмірі єдиної частки - 1/3 від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення ними повноліття. Також, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 01.06.2018 було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ст.274 ЦПК України. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.01.2018 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та відповідно стягнуто з останнього на користь позивача, щомісячними платежами, аліменти як на утримання спільної доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення нею повноліття, так і на утримання самої позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення донькою трирічного віку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] спільна донька сторін, на утримання якої були стягнуті аліменти, досягла трирічного віку, а відтак стягнення аліментів на утримання позивача - припинилось. Крім того, [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Як вказує позивач у позовній заяві, діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання новонародженого сина у добровільному порядку не надає. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частина третя цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно положень статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З наданої суду копії довідки №1001 від 24.11.2017, виданої ДП «Трансгарант-Україна» вбачається, що відповідача по справі - [PERSON] працює в ДП «Трансгарант-Україна» з 15.03.2011 на посаді спеціаліста по транспортно-експедиторській діяльності. У зв'язку з доглядом за новонародженою дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи й, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Крім того, згідно роз'яснень, викладених в абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. У разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості - 50 відсотків; Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просить суд змінити стягнутий з відповідача розмір аліментів, та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання спільних дітей у єдиній частці - 1/3 від заробітку (доходу) останнього, а також аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку, у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку) доходу. Тобто пред'явлений позивачем розмір аліментів, які вона бажає стягнути з відповідача у сукупності складає 1/2 частину від його заробітку (1/3 + 1/6 = 3/6 = 1/2 = 50%), тобто відповідає ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення та зміну розміру стягуваних аліментів є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням сплачених, починаючи з 23.05.2018 року, аліментів на утримання доньки [PERSON] стягнутих за рішенням суду від 26.01.2018. При цьому, суд зазначає, що відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Доказів на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору, згідно Закону України «Про судовий збір», суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved