Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», пред'явив до суду позов до відповідача, [PERSON], у якому позивач просить: стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2008 року у розмірі 117000 гривень 00 копійок станом на 26 березня 2018 року, яка складається з наступного: 4773 гривні 85 копійок - заборгованість за кредитом, 112226 гривень 15 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, судові витрати у розмірі 1762 гривні 00 копійок - судовий збір. В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначив про те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 28 листопада 2008 року відповідач [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 26 березня 2018 року порушила зобов'язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у розмірі 117000 гривень 00 копійок, яка складається з наступного: 4773 гривні 85 копійок - заборгованість за кредитом, 112226 гривень 15 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді від 08 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 03 липня 2018 року. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», юрисконсульт департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Чепіга Дмитро Олексійович у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, просив застосувати позовну давність у справі та відмовити з цієї підстави у задоволенні позову. Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, за наявних доказів вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних встановлених судом обставин. Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 28 листопада 2008 року відповідач [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у позивача, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Між позивачем та відповідачем виникло зобов'язання, яке підтверджується даними копії по суті письмового кредитного договору (а. с. 11 - 18), згідно якого кредитодавець (позивач) зобов'язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач не виконала умови вказаного кредитного договору, порушивши підпункт 6.5 Умов, на яких базуються договірні зобов'язання сторін (а. с. 16), своєчасно не повернувши за договором кошти банку, чим порушила ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, що у повному обсязі доводиться наданими позивачем розрахунком та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (а. с. 6 - 10). Відповідач станом на 26 березня 2018 року має прострочену заборгованість у розмірі 117000 гривень 00 копійок, яка складається з наступного: 4773 гривні 85 копійок - заборгованість за кредитом, 112226 гривень 15 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заявив про застосування до позовних вимог позовної давності. Відповідно до правил ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України). Згідно з приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через захист його судом. Статтею 257 Цивільного кодексу України установлена загальна позовна давність - три роки, а п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимоги про стягнення пені чи штрафу установлена спеціальна позовна давність - один рік. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Виходячи із результатів системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи суд переконаний, що перебіг позовної давності за вимогами на підставі кредитного договору розпочався з дня, наступного за строком останнього платежу за кредитом, який було здійснено 19 березня 2014 року (про що свідчать дані розрахунку заборгованості за кредитним договором на а. с. 7 на звороті). Таким чином, позовна давність для стягнення заборгованості за кредитом і процентами за користування кредитом у даній справі сплив після 19 березня 2017 року. Проте, позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом 28 травня 2018 року (згідно даних штампу відділення поштового зв'язку на конверті, що знаходиться на а. с. 28), тобто з пропуском позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом. З огляду на викладене, суд вважає за потрібне застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності та з цієї підстави повністю відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed