Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 24.07.1978 року по 14.05.2009 рік перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Працювала електрозварником ручного зварювання. 14.05.2009 року її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 186 від 16.11.2006 року о 22 год. 30 хв. 14 листопада 2006 року при виконанні трудових обов'язків з позивачкою стався нещасний випадок. Причини нещасного випадку: незадовільна організація робіт на ділянці; не відповідальність встановленим нормам рівня освітленості на робочих місцях. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачці було постановлено діагноз: забій правого плечового суглоба. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 16 від 19.03.2009 року їй були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІІ ст. токсико-пилової етіології в фазі загострення. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ-Ш ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. НК ІІ А ст. Захворювання професійне. Хронічна попереково-крижова редикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S-1, спондилолистез L5, антелистез L3 з мязово- тонічним і алогічним синдромами з порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенавантаження, перебування в вимушеній робочій позі і частих нахилів. Нейросенсорна туговухість з помірним степенем зниження слуху (III ст.) професійного характеру. (Основний діагноз). ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. НК II А ст. Посттравматичний деформуючий остеоартроз II ст., приходяща контрактура правого плечового суставу зі значним больовим синдромом, різким обмеженням рухів в плечовому поясі, значне порушення функції верхніх кінцівок, посттравматичний правосторонній брахіоплаксит в результаті забою і часткового ушкодження сухожиль ротаторної манжети плеча. ДЕН II ст. змішаного генеза (дисгормональна +вертеброгенна) стадія субкомпенсації з помірним вестибуло-атактичним і астенічними синдромами. Остеохондроз шийного і грудного відділу хребта з больовим синдромом. Хронічний тонзиліт, хронічний фарингіт, стадія ремісії. (Супутній діагноз). Професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту. Згідно довідки виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 29.07.2009 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 65%, (45% первинно-профзахворювання, 20% виробнича травма) та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. За рекомендацією лікарів позивач потребує санаторно-курортного лікування. Отриманні нею професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 65 000 грн. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача [PERSON] надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільними. Представник відповідача ПАТ «Сумське НВО» - [PERSON] надав заперечення на позов в якому просив справу розглянути за його відсутністю. Зазначив, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, погоджуючись на доведені (запропоновані) їй умови праці, позивач усвідомлювала можливі негативні наслідки для свого здоровя, а також в повній мірі несе солідарну відповідальність за їх настання, а тому у задоволенні позову просив відмовити. Суд перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач з 24.07.1978 року по 14.05.2009 рік перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Працювала електрозварником ручного зварювання. 14.05.2009 року її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. /а.с.7-8/ Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 186 від 16.11.2006 року о 22 год. 30 хв. 14 листопада 2006 року при виконанні трудових обов'язків з позивачкою стався нещасний випадок. Причини нещасного випадку: незадовільна організація робіт на ділянці; не відповідальність встановленим нормам рівня освітленості на робочих місцях. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачці було постановлено діагноз: забій правого плечового суглоба.(а.с.9-10, 11-12) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 16 від 19.03.2009 року їй були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІІ ст. токсико-пилової етіології в фазі загострення. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ-Ш ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. НК ІІ А ст. Захворювання професійне. Хронічна попереково-крижова редикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S-1, спондилолистез L5, антелистез L3 з мязово- тонічним і алогічним синдромами з порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенавантаження, перебування в вимушеній робочій позі і частих нахилів. Нейросенсорна туговухість з помірним степенем зниження слуху (III ст.) професійного характеру. (Основний діагноз). ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. НК II А ст. Посттравматичний деформуючий остеоартроз II ст., приходяща контрактура правого плечового суставу зі значним больовим синдромом, різким обмеженням рухів в плечовому поясі, значне порушення функції верхніх кінцівок, посттравматичний правосторонній брахіоплаксит в результаті забою і часткового ушкодження сухожиль ротаторної манжети плеча. ДЕН II ст. змішаного генеза (дисгормональна +вертеброгенна) стадія субкомпенсації з помірним вестибуло-атактичним і астенічними синдромами. Остеохондроз шийного і грудного відділу хребта з больовим синдромом. Хронічний тонзиліт, хронічний фарингіт, стадія ремісії. (Супутній діагноз). /а.с. 14/. Відповідно до довідки виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 29.07.2009 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 65%, (45% первинно-профзахворювання, 20% виробнича травма) та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. За рекомендацією лікарів позивач потребує санаторно-курортного лікування. (а.с.15) Виходячи з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 16 від 19.03.2009 року суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримала вказані професійні захворювання. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілої, порушення її нормальних життєвих звязків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.8 ст. 36 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» який набрав чинності з 01 січня 2015 року - відшкодування моральної (немайнової шкоди) потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Згідно ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. В звязку з професійними захворюваннями [PERSON] зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану її здоровя, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 14 500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО » необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial