Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] був укладенийкредитний договір № 320/08-ІКФ, згідно якого їй було відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 116\~000, 00 доларів США зі сплатою 13,8 % річних та з кінцевим терміном повернення до 09 червня 2028 року. Додатковим договором № 1 до кредитного договору № 320/08-ІКФ збільшено ліміт до 137\~352, 00 доларів США та змінено процентну ставку до 14,4 % річних. Додатковим договором № 2 встановлено графік погашення кредитної заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 320/08-ПФО. У звязку зі збільшенням розміру кредиту та зміною процентної ставки було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки. У звязку з порушенням позичальником своїх зобовязань, позивач звернувся до суду. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2010 р. стягнуто у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором та пеню, звернено стягнення на предмет іпотеки. На даний час рішення суду не виконане, продовжують нараховуватися відсотки. З 05.07.2010 року по 03.12.2015 р. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами становить 62\~813, 30 доларів США. Тому просить стягнути вказану заборгованість на свою користь та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце, день та час слухання справи повідомлялася в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1054 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Як було встановлено під час розгляду справи 20 червня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладенийкредитний договір № 320/08-ІКФ, згідно якого їй було відкрито невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 116\~000, 00 доларів США зі сплатою 13,8% річних та з кінцевим терміном повернення до 09 червня 2028 року (а.с. 8-11). 02 вересня 2008 року було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 320/08-ІКФ, яким збільшено ліміт до 137\~352, 00 доларів США та змінено процентну ставку до 14,4 % річних (а.с.12). Додатковим договором № 2 від 31 грудня 2008 року встановлено графік погашення кредитної заборгованості (а.с. 16). В забезпечення виконання зобов`язань за договором 20 червня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 320/08-ПФО (а.с. 17). У звязку зі збільшенням розміру кредиту та зміною процентної ставки 02 вересня 2008 року укладено додатковий договір № 1 до договору поруки (а.с. 19). 26 серпня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми стягнуто у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором у розмірі 161\~583, 71 доларів США та пеню за прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту у сумі 74\~164, 02 гривень, в рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки. На даний час вказане рішення суду не виконано, кредитний договір діє, позичальник фактично продовжує користуватися кредитними коштами, а отже, продовжують наховуватися відсотки за кредитними договором та відповідні штрафні санкції. У зв'язку з вказаним за період з 05.07.2010р. (дата на яку стягнено заборгованість згідно рішення суду від 26.08.2010р.) по 03.12.2015р. за кредитним договором нараховані відсотки за користування кредитними коштами, які становлять 62813,30 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК». З урахуванням викладеного, є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, стягнення з відповідачів вищевказаної суми заборгованості на користь позивача. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, повязані з розглядом даної справи, а саме 22 424 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved