Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього завдану матеріальну шкоду в розмірі 13 533,50 грн та судові витрати у розмірі 1 600,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 06.10.2015 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0504/10/2015/0550, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 50 000,00 грн. В період дії кредитного договору відповідачем було порушено порядок та строки погашення заборгованості, умови кредитного договору зухвало ігнорувалися та не виконувалися, а кошти в рахунок сплати чергових платежів на рахунки банку не вносилися. Водночас ризик невиконання зобов'язань відповідача за кредитним договором був застрахований банком у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором добровільного страхування кредитів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (Банка), що пов'язані із збитками страхувальника внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Страхувальник ПАТ АБ «Укргазбанк» 17.07.2017 із заявою звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» про виконання умов договору страхування та виплату страхового відшкодування, додатково надавши повний пакет документів, вичерпний перелік який чітко та однозначно викладений у п. 8.4 договору страхування. Вказану подію визнано страховим випадком, складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 68 566,16 грн, з яких заборгованість саме [PERSON] становить 13 533,50 грн. Таким чином, після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування кредитів до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 13 533,50 грн. 22 січня 2018 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 25 травня 2018 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва ухвалено проводити подальший розгляд справи з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 10 серпня 2018 року та 12 листопада 2018 року не з'явився, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 жовтня 2015 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0504/10/2015/0550, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000,00 грн (а.с.11-17). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Договором добровільного страхування кредитів № 1807994 від 15.12.2015 ПАТ АБ «Укргазбанк» застрахував ризик невиконання зобов'язань відповідача за кредитним договором у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», предметом якого є майнові інтереси страхувальника (Банка), що пов'язані із збитками страхувальника внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с.5-10). На виконання умов вищевказаного договору страхування 17.07.2017 до ПрАТ «СК «ВУСО» звернувся страхувальник з заявою на виплату страхового відшкодування, додатково надавши повний пакет документів, вичерпний перелік який чітко та однозначно викладений у п. 8.4 договору страхування (а.с.19). Зазначену подію у ПрАТ «СК «ВУСО» було визнано страховим випадком, складено страховий акт № 5894-09 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 68 566,16 грн, з яких заборгованість саме [PERSON] становить 13 533,50 грн (а.с.22,23). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування кредитів до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 13 533,50 грн, про що було повідомлено відповідача спеціальним повідомленням про відступлення прав вимог (а.с.21). Враховуючи вищенаведене, а також те, що відбулася суброгація, тобто заміна кредитора, а саме потерпілий, яким є ПАТ АБ «Укргазбанк» передав ПрАТ «СК «ВУСО» своє право вимоги до [PERSON], який відповідальний за спричинення шкоди, суд вбачає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ВУСО» заборгованість в розмірі 13 533,50 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved