Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди б/н від 10 вересня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 21260,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% річних за користування кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. В подальшому кредитний ліміт змінювався. Оскільки відповідачем не були виконані належним чином прийняті на себе зобовязання за договором, станом на 17 червня 2018 року утворилася заборгованість 20527 грн. 79 коп., а тому просить стягнути на свою користь борг по договору та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми Алфьорова А.М. від 31 липня 2018 року справу передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 13 вересня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 вересня 2018 року відкладено розгляд справи до 15 листопада 2018 року у звязку з неявкою відповідача, відсутністю доказів про сповіщення. 15 листопада 2018 року відкладено до 17 грудня 2018 року у звязку з перебуванням головуючого у відрядженні. Протокольною ухвалою головуючого від 17 грудня 2018 року відкладено розгляд справи до 29 грудня 2018 року у звязку з відсутністю доказів про сповіщення відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до Генеральної угоди № б/н від 10 вересня 2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 21260,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 8). В Генеральній угоді за підписом позичальника, передбачена сплата відсотків. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. З наданих\~позивачем розрахунків\~слідує,\~що станом\~на 17\~червня 2018\~року заборгованість\~відповідача перед\~банком становить 20527 грн. 79 коп., яка складається з: 15287,70 грн. - заборгованість за кредитом; 2634,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1994,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 611,63 грн. - штраф. Відповідно до вимог ст .ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафів. П. 2.2 Генеральної угоди передбачена сплата штрафу за прострочення виконання зобовязання. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано окрім наведеної раніше пені, також штрафи, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У звязку з викладеним суд вважає, що відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку сплатити штрафи. Таким чином судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед банком станом на 17 червня 2018 року становить 19\~916,16 грн. та складається із заборгованості з повернення тіла кредиту в розмірі 15287,70 грн., зі сплати відсотків в розмірі 2634,46 грн., комісії в розмірі\~1994,00 грн. Відповідно до вимог ст. 526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 320323,30 грн. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1709,14 грн. (97% від 1762,00 грн. судових витрат) На підставі викладеного,

Outcome: partial