Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позовна заява обґрунтована тим, що 19 жовтня 2013 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 537. [INFO] , у них народився син - [PERSON] , Позивачем вказано, що з початку 2018 року стосунки з відповідачем значно погіршилися і з серпня 2018 року шлюбні відносини фактично припинені. Позивач зазначила, що сім`я розпалась і її відновити неможливо. Причиною припинення шлюбних стосунків є непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення господарства, відсутність любові, поваги, дружби, взаємодопомоги зі сторони чоловіка. Всі ці обставини призвели до втрати почуттів, примирення неможливе, Крім того, позивачем вказано, що на теперішній час вона вагітна від іншого чоловіка, тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, 19 жовтня 2013 року - розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали справи та докази, приходить наступного висновку. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 537. [INFO] , у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 656. Позивач стверджувала, що сім`я розпалась і її відновити неможливо. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки з серпня 2018 року шлюбні відносини фактично припинені, вона вагітна від іншого чоловіка та збереження шлюбу буде суперечить її інтересам. З наданої позивачем довідки виданою лікарем [PERSON] судом встановлено, що станом на 12.09.2020 року [PERSON] перебуває на 13-14 тижні вагітності. На обліку у зв`язку з вагітністю перебуває в Польші, місто Варшава. Згідно з чч. 2, 3 \~статті 110 СК України,\~позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В той час, у відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~ Відповідно до ч. 3 \~ст. 105 Сімейного Кодексу України,\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви NN 29381/09 та 32684/09): «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів... Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення..., держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і уставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Частиною 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98). На підставі вищевикладеного суд вважає встановленим, що відносини між сторонами як подружжя припинені, вони більше двох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Водночас суд вважає, що відмова в задоволенні позовної вимоги [PERSON] буде порушувати її право визначати своє приватне життя та враховуючи, що позивач вагітна від іншої особи, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін та в подальшому матиме негативні наслідки. З урахуванням викладеного, враховуючи, що [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, суд визнає зазначені причини, що спонукають позивача\~наполягати на розірванні шлюбу обґрунтованими та вважає подальше збереження шлюбу неможливим, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно\~\~до\~ч. 2 ст. 112 СК України, \~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд\~вважає за\~необхідне,\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~сплачений судовий\~збір в\~сумі 840,\~80 грн.

Outcome: approved