Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позиція сторін у справі У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 24 квітня 2017 року [PERSON] був звільнений з АТ «Українська залізниця» згідно з пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за згодою сторін), де працював слюсарем з огляду та ремонту локомотивів у регіональній філії роботодавця, як не має статусу юридичної особи. У порушення вимог закону, починаючи із січня 2016 року заробітна плата роботодавцем стала виплачуватись нерегулярно, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 31 727, 13 грн.Представник АТ «Українська залізниця» подав відзив на позов, в якому зазначив, що позивач згідно трудової книжки не перебував у трудових відносинах з регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», що підтверджується листом від 02 червня 2020 року № 932 отриманим від структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця». В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про вирішення справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з трудової книжки позивача, 24 квітня 2017 року його звільнено з посади слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування моторвагонного ДЕПО ДП «Донецька залізниця». Із долучених розрахунків заробітної плати та трудової книжки також вбачається, що позивач перебував у трудових відносинах із ДП «Донецька залізниця». Структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» листом від 02 червня 2020 року №932 повідомив, що громадянин [PERSON] в трудових відносинах з «Донецькою дирекцією залізничних перевезень не перебував. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. У статті 47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що за час заборгованості позивач перебував у трудових відносинах з юридичною особою - ДП «Донецька залізниця» (код ЄДРПОУ 01074957). ДП «Донецька залізниця», як самостійна юридична особа, знаходиться у м. Донецьк, вул. Артема, 68, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває в стані припинення з 25 листопада 2014 року. Згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 червня 2014 року № 200, ПАТ «Укрзалізниця» утворено на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, в тому числі із ДП «Донецька залізниця». Однак, на час розгляду справи, ДП «Донецька залізниця» не реорганізоване у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації потребує проведення інвентаризації та оцінки майна. Передача всіх прав та обов`язків від ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» призупинена до проведення оцінки та інвентаризації майна ДП «Донецька залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщено на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» від 12 листопада 2014 року № 604. Враховуючи те, що ПАТ «Українська залізниця» не є правонаступником прав та обов`язків ДП «Донецька залізниця», а ДП «Донецька залізниця» не є структурним підрозділом ПАТ «Українська залізниця», являється самостійною юридичною особою, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову.

Outcome: dismissed