Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кириківське» /далі ТОВ «Кириківське»/ 04 лютого 2020 року звернувся до суду з цією позовною заявою до Фермерського господарства «Апіс» /далі ФГ «Апіс/ про визнання договору оренди землі, укладеного 01 червня 2017 року між [PERSON] та ФГ «Апіс», державна реєстрація якого відбулася 22 вересня 2017 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21 вересня 2006 укладений договір № [NUMBER] оренди земельної ділянки /земельного паю/ між ТОВ «Кириківське» та [PERSON] , за умовами якого орендодавець відповідно до державного акта серії І-СМ № 033917 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур загальною площею 2,84 га, у тому числі ріллі 2,46 га, кормових угідь 0,38 га, яка розміщена на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, строком на 15 років. 24 січня 2007 року цей договір оренди зареєстрований у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії «ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі здійснений запис за № 040762804128. На момент укладення договору оренди землі від 01 червня 2017 року між [PERSON] та ФГ «Апіс», реєстрації речового права /права оренди/ та по теперішній час земельна ділянка перебуває у користуванні позивача за договором оренди земельної ділянки / земельного паю/ № [NUMBER] від 21 вересня 2006 року, зареєстрованого 24 січня 2007 року, відповідно до п. 6 якого договір укладений строком на 15 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновляти його на новий строк. Позивач вважає, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку є неприпустимим, порушує інтереси ТОВ «Кириківське», за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно і не припинялося. Крім цього, порушено переважне право позивача на укладення договору оренди на новий строк. Тому права позивача підлягають захисту в ефективний та належний спосіб шляхом визнання оспорюваного правочину недійсним та скасування запису про реєстрацію повторного права оренди. 05 березня 2020 року позивач ТОВ «Кириківське» подав уточнену позовну заяву, в якій третю особу [PERSON] перевів у статус відповідача /Т. 1 а.с. 38-40/. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 18 червня 2020 року задоволено клопотання представника позивача Литвин О.В. та залучено третю особу [PERSON] співвідповідачем у справі /Т. 1 а.с. 138-139/. В судовому засіданні представник позивача адвокат Литвин О.В., що діє на підставі ордера /Т. 1 а.с. 42-43/, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 05 серпня 2021 року від представника позивача адвоката Литвин О.В. надійшло письмове пояснення по справі /Т. 3 а.с 5-6/, в якому вона вказує, що ТОВ «Кириківське» у позові заявляє вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 червня 2017, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Апіс» на земельну ділянку площею 2,4572 га, кадастровий номер 5921255400:06:004:0019, право оренди за яким зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права, номер запису: 22515949, дата державної реєстрації 22 вересня 2017 року та скасування цього запису про державну реєстрацію. Позивач не заявляє позовні вимоги щодо земельної ділянки - сіножаті площею 0,3819 га з кадастровим номером 5921255400:06:002:0036 у зв`язку з тим, що земельна ділянка із вказаним кадастровим номером має іншу площу та не належить [PERSON] , що підтверджено Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. 24 вересня 2021 року представник позивач адвокат Литвин О.В. під час судового розгляду справи подала заяву про уточнення позовних вимог /Т. 3 а.с. 58-59/, вказуючи, що так як в оскаржуваному договорі оренди землі вказані дві земельні ділянки, одна з яких не належить [PERSON] , то позивач вважає, що необхідно скасувати договір повністю. Представник відповідача ФГ «Апіс» адвокат Кузченко Т.М., що діє на підставі ордеру /Т. 1 а.с. 36/, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, 19 березня 2020 року подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, в копії договору оренди земельної ділянки /земельного паю/ від 21 червня 2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», яку вона отримала за адвокатським запитом від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в пункті 6 якого вказаний строк договору 15 років з дня набрання ним чинності. Однак, у сканованій копії чітко видно, що цифра 1 дописана кульковою ручкою іншого кольору. Крім цього, на адвокатський запит вона отримала копії акта про визначення та закріплення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/, переданої орендодавцем [PERSON] , на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орендарю ТОВ «Кириківське» та акта приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, згідно якого земельна ділянка передається та приймається в оренду терміном на 5 років. Враховуючи ці розбіжності, у відповідача виникають сумніви щодо дійсного терміну дії договору від 21 червня 2006 року /Т. 1 а.с. 67-70/. 16.07.2021 представник відповідача ФГ «Апіс» адвокат Кузченко Т.М. подала відзив на уточнену позовну заяву, в якій вказала, що твердження позивача про те, що існує державна реєстрація кількох прав оренди на одну і ту ж саму земельну ділянку не підтверджена належними, достовірними та достатніми доказами /Т. 1 а.с. 173-178/. Представник відповідача адвокат Страшок Є.В., що діє на підставі ордера /Т. 3 а.с. 9/ надав свою правову позицію про те, що позовні вимоги ТОВ «Кириківське» не підлягають повному задоволенню, оскільки відсутня Поземельна книга, ведення якої є обов`язковою. Вважає, що договір оренди земельної ділянки від 21 вересня 2006 року не набрав чинності так як зареєстрований не в порядку, який встановлений діючим на той час законодавством. Крім цього, представник відповідача адвокат Страшок Є.В. заперечив проти останнього уточнення позовних вимог позивача, оскільки ця заява змінює предмет і підставу позову, а також подана під час судового розгляду справи /Т. 3 а.с. 85-86/. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Безпалько С.В., що діє на підставі ордера /Т. 1 а.с. 134/, в судове засідання подав письмову заяву про визнання відповідачем позовних вимог /Т. 1 а.с. 197, Т. 2 а.с. 160, 241/. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 2,84 га, з яких 2,46 га кормових угідь, 0,38 га сіножаті, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-СМ № 033917 /Т.1 а.с.13/. Відповідно до договору оренди земельної ділянки /земельного паю/ № [NUMBER] від 21 вересня 2006 року, зареєстрованому у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель за № 040762804128 від 24 січня 2007 року, [PERSON] передала свою земельну ділянку в оренду ТОВ «Кириківське» строком на 15 років з дня набрання ним чинності. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновляти його на новий строк. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію /Т.1 а.с.11-12/. [PERSON] звернулася з заявою до начальника Великописарівського районного відділу Сумської регіональної філії «Центру ДЗК» про реєстрацію договору оренди земельного паю, що належить їй згідно Державного акта на право власності на землю серії І-СМ № 033917 на території Кириківської селищної ради, орендар ТОВ «Кириківське»; в акті визначення та закріплення меж земельної ділянки в натурі, акті приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, зазначено, що [PERSON] передає земельну ділянку в оренду строком на 5 років / Т. 3 а.с.107-109/. Факт передачі [PERSON] земельної ділянки у користування ТОВ «Кириківське» на виконання умов укладеного договору підтверджується актом приймання - передачі. Відповідно до договору оренди землі з додатком /актом приймання-передачі земельної ділянки / від 01 червня 2017 року, укладений між «Орендодавцем» [PERSON] та «Орендарем» Фермерським господарством «Апіс» в особі голови Мороза Олександра Івановича, предметом якого є передача в платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення /для ведення товарного сільськогосподарського виробництва/, що знаходиться на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області загальною площею 2,8391 га, в тому числі рілля 2,4572 га кадастровий номер 5921255400:06:004:0019, сіножаті 0,3819 га кадастровий номер 5921255400:06:002:0036 строком на 49 років, який починається з 22 вересня 2021 року і закінчується 22 вересня 2070 року. Договір підписаний сторонами. В акті приймання-передачі земельної ділянки орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5921255400:06:004:0019/ Т. 3 а.с. 2-4/. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що 22 вересня 2017 року державним реєстратором Фальченком Ю.Л. Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаціна служба» В`язівської сільської ради Сумської області здійснена державна реєстрація іншого речового права: договору оренди землі без номеру, виданого 01 червня 2017 року, земельної ділянки площею 2, 4572 га з кадастровим номером 5921255400:06:004:0019 строком дії на 49 років, строк оренди починається 22 вересня 2021року і закінчується 22 вересня 2070 року з правом пролонгації, орендодавець : [PERSON] , орендар: ФГ «Апіс» /Т. 1 а.с. 14-15/. Відносини щодо найму /оренди/ земельної ділянки регулюються законом / частина друга статті 792 ЦК України/, зокрема Земельним Кодексом України /далі - ЗК/, Законом України «Про оренду землі». Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності /ст. 1 Закону України «Про оренду землі»/. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на повний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчено нотаріально /статті 13-14 Закону України «Про оренду землі»/. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення угоди) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження /обтяження/ щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід`ємною частиною договору оренди землі є: -план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; -кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень / обтяжень/ у її використанні та встановлених земельних сервітутів; -акт визначення меж земельної ділянки в натурі / на місцевості/; -акт приймання-передачі об`єкта оренди; -проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Укладення договору оренди землі із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку /ст. 16 Закону України «Про оренду землі»/. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом /ст. 17 Закону України «Про оренду землі»/. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років /ст. 19 Закону України «Про оренду землі»/. Відповідно до ч. 2 ст. 125 ЗК України /в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди 21 вересня 2006 року/ право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно з частиною п`ятою статті 126 ЗК України /у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 21 вересня 2006 року/ право оренди земельної ділянки оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Статті 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 21 вересня 2006 року, передбачали, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. В судовому засіданні оглядалася Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі пронумерована та прошнурована на 125 аркушах, скріплених печаткою Сумської регіональної філії Державний комітет України по земельним ресурсам Державне підприємство «Центр земельного кадастру» /Том 4, дата відкриття 04 жовтня 2006 року, дата закриття 27 лютого 2007 року /Розділ 4 записи державної реєстрації договорів оренди землі, в якій на сторінці 000045 Розділ книги 4АА - 8573 під порядковим номером 4128 є запис про реєстрацію 24 січня 2007 року під номером 040762804128, орендодавець [PERSON] , місце проживання с. Кириківка, ідентифікаційний код [NUMBER] ; орендар ТОВ «Кириківське», адреса с. Кириківка, ідентифікаційний код 34205524; земельна ділянка, яка надається в оренду: кадастровий номер 5921255400:06:004:0019 розміром 2,46 га та кадастровий номер 5921255400:06:001:0036 розміром 0,38 га, цільове призначення - сільськогосподарське товарне виробництво, без обтяжень, термін договору оренди 15 років; дата і номер нотаріального посвідчення договору оренди 21 вересня 2006 року; прізвище і підпис особи, яка внесла запис, Грабар. Тобто, строк дії договору 15 років, як істотної умови договору оренди землі, співпадає у договорі № [NUMBER] оренди земельної ділянки /земельного паю/ від 21 вересня 2006 року та відомостях, що містяться у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 /втратила чинність на підставі постанови КМ № 791 від 20.07.2011/ державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок /п. 2/. Для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа /заявник/ подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів: -заяву про державну реєстрацію договору оренди; -договір оренди /у трьох примірниках/; -план /схему/ земельної ділянки, яка надається в оренду /у трьох примірниках/; -рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; -результати конкурсу чи аукціону - у разу набуття права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах; -копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб /п. 5 вказаного Порядку/. Усі подані заявником документи формуються в окрему реєстраційну справу. Державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради або уповноваженої ними посадової особи. Печатка і підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди /суборенди/ /пункти 10-12 вказаного Порядку/. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу. Міського управління /відділу/ земельних ресурсів і скріплюється печатками. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації /пункти 13-14 вказаного Порядку/. Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений Наказом Держкомзему 02 липня 2003 року № 174, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962/, /втратив чинність на підставі Наказу міністерства аграрної політики та продовольства № 408 від 07 липня 2012 року/ в пункті 1.2 визначає терміни, зокрема, що державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державної актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК; книга записів реєстрації державної актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі /далі - книга реєстрації/ - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на земельні ділянки та на право постійного користування землею, договорів оренди /суборенди/ землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; поземельна книга - це документ, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, в тому числі кадастровий план, відомості про державний акт на право власності та право постійного користування землею, договорів оренди /суборенди/ землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок і формується за допомогою АС ДЗК. Пунктом 4 вказаного тимчасового порядку ведення державного реєстру земель визначений порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі, пунктом 12 - ведення Поземельної книги. В матеріалах справи міститься відповідь відділу у Великописарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14 липня 2020 року на виконання ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 18 червня 2020 року про витребування доказів, з якої слідує, що Поземельна книга, яка містить інформацію про договір оренди земельної ділянки /земельного паю/, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», була відкрита Великописарівським відділенням Сумської регіональної філії «Центр ДЗК» та велася у паперовому вигляді, до відділу передана не була, інформація про неї у відділі відсутня / Т. 1 а.с. 191/. Таким чином, Поземельна книга існувала, але в зв`язку з реорганізацією районних відділів Держгеокадастру її місце перебування не встановлено, а тому твердження представника відповідача, що Поземельна книга не була відкрита, її дані не внесені до АС ДЗК, що свідчить про відсутність державної реєстрації договору оренди від 21 вересня 2006 року, не знайшли свого підтвердження і є припущенням. Слід вказати, що самі по собі акти визначення та закріплення меж земельної ділянки в натурі та приймання-передачі земельної ділянки є окремими документами, що лише підтверджують виконання орендодавцем умов договору оренди землі з передачі її в користування орендаря. З моменту укладення договору оренди землі від 21 вересня 2006 року він жодною із сторін не оспорювався, питання неправомірності використання ТОВ «Кириківське» орендованої земельної ділянки після сплину п`ятирічного строку не порушувалося, що свідчить про фактичне визнання і виконання обома сторонами умов вчиненого правочину, а саме строку його дії 15 років. Відповідачем [PERSON] підтверджено в судовому засіданні, що договір оренди землі вона уклала на 15 років. 16 липня 2020 року представником відповідача ФГ «Апіс» адвокатом Кузченко Т.М. подано клопотання про визнання доказів, а саме : договору оренди земельної ділянки / земельного паю/ від 21 вересня 2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», зареєстрованого за № 040762804128 у Державному реєстрі земель 24 січня 2007 року та Книги записів про державну реєстрацію договорів оренди землі, яка містить інформацію про договір оренди земельної ділянки / земельного паю/ від 21 вересня 2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», зареєстрованого за № 040762804128 у Державному реєстрі земель 24 січня 2007 року, недостовірними та недостатніми з підстави відсутності Поземельної книги, так як вони є неповним доказом інформації із державного реєстру земель та не дає можливості встановити реєстрацію договору оренди вказаного договору оренди / Т. 1 а.с. 178/. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказах. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення / частини 1-2 ст. 77 ЦПК України/. Достовірними є доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи / ст. 79 ЦПК/. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання / ст. 80 ЦПК України/. Судом встановлено, що укладаючи 21 вересня 2006 року договір оренди землі, [PERSON] та ТОВ «Кириківське» погодили всі умови, необхідні для такого правочину, даний договір скріплений підписами сторін, у визначеному порядку пройшов державну реєстрацію. Крім цього, реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного 21 вересня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Кириківське», не порушує прав позивача ФГ «Апіс», оскільки він не є стороною цього договору, а уклав договір оренди землі з [PERSON] 01 червня 2017 року на ту саму земельну ділянку, коли ще діяв попередній договір оренди від 21 вересня 2006 року. Тому вказане клопотання представника відповідача ФГ «Апіс» є безпідставним і не підлягає задоволенню. Крім цього, позивач надав додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки / земельного паю/ № [NUMBER] від 21 вересня 2006 року, укладену 29 липня 2021 року орендодавцем, власником земельних ділянок [PERSON] та орендарем ТОВ «Кириківське», про те, що сторони прийшли до взаємної згоди поновити Договір оренди земельної ділянки № [NUMBER] від 21 вересня 2006 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 5921255400:06:004:0019, 5921255400:06:001:0036, що розташовані на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області строком на 10 років / Т. 2 а.с. 248-250/, який підписаний сторонами договору. Щодо відсутності державної реєстрації цієї додаткової угоди, то Верховним Судом викладена правова позиція, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації / постанови ВП ВС від 12.03.2019 у справах № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17/. Таким чином судом встановлено, що на час державної реєстрації договору оренди землі від 01 червня 2017 року, укладеного між відповідачами по справі [PERSON] та ФГ «Апіс», вже існував договір оренди цієї ж земельної ділянки від 21 вересня 2006 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Кириківське» на строк 15 років, державна реєстрація якого відбулася 24 січня 2007 року, тобто до 01 січня 2013 року. Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки / первинний орендар/ за законодавством, що було чинним до 01січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала таке право в Державному реєстрі прав, то укладення наступного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, право якого зареєстроване у Державному реєстрі прав. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до зазначеного Реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем / Відповідна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18/. Нездійснення державним реєстратором запитів до відповідних органів з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на земельну ділянку призводить до подвійної реєстрації прав оренди на ту саму земельну ділянку. При цьому одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту саму ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання і захисту державою речових прав та інших прав, які підлягають державній реєстрації, і призводить до порушення права первинного орендаря / Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц/. Цей висновок узгоджується з положеннями, викладеними у п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна / Постанова ВСУ № 21-1434а15 від 30.03.2016/. У постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 Верховний Суд дав таке визначення, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача / п. 4.14 постанови/. Таким чином, заперечення представника відповідача ФГ «Апіс» адвоката Страшка Є.В. щодо уточнення позивачем позовних вимог не є зміною предмета та підстав позову, оскільки не змінилися ні позовні вимоги, ні обставини справи. Відповідно до п. в/ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною / сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним / оспорюваний правочин/ / частини 1,3 статті 215 ЦК України/. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю /ч. 1 ст. 216 ЦК України/. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, оскільки договір оренди землі, укладений 01 червня 2017 року між відповідачами [PERSON] та ФГ «Апіс», суперечить вимогам ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то підлягає визнанню його недійсним. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» / в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» 340-ІХ від 0512.2019, який набрав чинності 16.01.2020/ відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скасуванню та/або вилученню. Позивач звернувся до суду з вимогою про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за № 22515949 від 22 вересня 2017 року. Проте як слідує з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою внесення запису про державну реєстрацію 22 вересня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22515949, права оренди земельної ділянки за договором оренди землі без номеру, виданого 01 червня 2017 року, є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень / відкриттям розділу/, індексний номер: 37261229 від 26 вересня 2017 року Фальченка Ю.Л . Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентарізаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області. Таким чином, оскільки саме рішення державного реєстратора позивач не оскаржує, то відсутні підстави для скасування відомостей про інше речове право. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних долях пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved