Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] у жовтні 2015 р. звернувся до суду з позовними вимогами про визначення наступного способу участі позивача у вихованні сина [PERSON], [INFO]: спільний відпочинок батька з сином протягом першої половини всіх канікул, визначених Міністерством освіти та науки України для дошкільних та шкільних учбових закладів; необмежене спілкування батька з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у вихідні та святкові дні кожного непарного тижня року, крім другої половини всіх канікул, визначених Міністерством освіти та науки України для дошкільних та шкільних учбових закладів; без обмежень у часі на території навчального закладу, який відвідує чи буде відвідувати дитина, - на перервах чи вільних від занять час; зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі батька з сином надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання будь-яких змін, повідомляти про це батька особисто засобами телефонного зв'язку або на електронну адресу, не пізніше наступного дня після настання таких змін. Представник [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 11.06.2011 р. по 30.01.2014 р. його довіритель перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка [INFO] р. народила сина [PERSON]. Далі представник зазначає, що до середини 2014 р. [PERSON] періодично бачився з сином, проте, в подальшому між сторонами погіршились стосунки, [PERSON] почала уникати зустрічей з [PERSON], ігнорувала його дзвінки та не надавала можливості спілкуватися з сином. Далі представник зазначає, що у зв'язку з напруженням ситуації в зоні АТО, де у м. Луганську проживали [PERSON] з малолітнім [PERSON], останні переїздили до м. Вінниці, у зв'язку з чим [PERSON] з серпня 2014 р. жодних достовірних відомостей про місцезнаходження сина [PERSON] не знав та подальші спроби дізнатись про фактичне місце проживання сина позитивного результату не надали. У липні 2015 р. [PERSON] звернувся до Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві з заявою про порушення кримінального провадження за ч. 2 ст. 146 КК України та в рамках перевірки було встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], при цьому, малолітній син [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад «Теремок» № 547, який знаходить за адресою: м. Київ, вул. А.Корольова, 8-Б. Також, у липні 2015 р. [PERSON] звернувся до Святошинської РДА з заявою про визначення порядку участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], проте, через ігнорування [PERSON] запрошення на засідання комісії служби у справах дітей та не допущення працівників даної служби до помешкання, комісія через неможливість всебічного розгляду питання рекомендувала [PERSON] звернутися до суду. Представник [PERSON] вважає, що [PERSON] не має права перешкоджати батьку у спілкуванні з його дитиною та брати участь у вихованні. [PERSON] у листопаді 2015 р. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з зустрічним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO]; виключити запис про [PERSON], як батька дитини у актовому записі № 4550 від 29.11.2011 р. про народження, виданого ВДРАЦС по місту Хоркову РС Харківського міського УЮ; стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його доходу, починаючи з 01.07.2014 р. та до повноліття сина (т. 1 а.с. 44-52). 29.12.2015 р. [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до яких просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO]; виключити запис про [PERSON], як батька дитини у актовому записі № 4550 від 29.11.2011 р. про народження, виданого ВДРАЦС по місту Харкові РС Харківського міського УЮ; надати дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон для малолітнього [PERSON] без згоди його батька [PERSON]; надати дозвіл на виїзд з України до країн Європейського союзу малолітньому [PERSON] в супроводі матері, без згоди та супроводу його батька [PERSON] (т. 1 а.с. 126-128). В обґрунтування своїх вимог зустрічного позову [PERSON] зазначила, що дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від якого народила сина [PERSON]. Пояснила, що спільно проживати з позивачем вони почали лише з листопада 2014 р., коли на її вмовляння, [PERSON] орендував квартиру у м. Харкові. Проте спільне життя сторін не склалося, через відсутність почуття любові, поваги та взаєморозуміння. [PERSON] зазначає, що [PERSON] без її згоди оформив та отримав свідоцтво про народження їх спільного сина, де самовільно зазначив, місце народження дитини м. Харків, замість м. Луганськ, де він дійсно народився та зазначив прізвище дитини [PERSON], хоча вона бажала надати синові своє прізвище. [PERSON] зазначає, що у квітні 2013 р. після чергової сварки [PERSON] залишив їх сім'ю, у зв'язку з чим вона змушена була переїхати з дитиною до своїх батьків у Луганськ. Також, [PERSON] зазначає, що не дивлячись на спроби зберегти сім'ю, їх з [PERSON] шлюб у 2014 р. був розірваний. У червні 2014 р., у зв'язку з проведенням бойових дій на території Луганська, [PERSON] змушена була разом з сином переїхати до своїх батьків у м. Вінниця, у липні 2014 р. переїхала до своєї прабабусі до м. Одеса, про що [PERSON] знав, оскільки завжди вимагав надсилати йому фото та відео сина. Проте, з липня 2014 р. [PERSON] перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їх спільного сина, мотивуючи це тим, що не бачить сина, а тому припиняє надавати таку допомогу. [PERSON] зазначає, що [PERSON] самоусунувся від своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON]. [PERSON] зазначає, що восени 2014 р. вона звернулась до [PERSON] з проханням надати дозвіл на реєстрацію їх спільного сина за адресою: [ADDRESS], де вона проживала разом з новим чоловіком [PERSON], та одночасно останньому було запропоновано нотаріально відмовитись від своїх батьківських прав щодо сина, на що [PERSON] погодився, проте, на наступний день відмовився. [PERSON] зазначає, що [PERSON] завжди знав де вона з сином проживає, який садочок відвідує син та навіть місце її роботи куди особисто приходив, що можуть підтвердити в судовому засіданні її колеги, а тому спростовує посилання останнього, що вона переховує місцезнаходження та місце проживання їх спільного сина, що також, в судовому засіданні підтвердять свідки. А тому [PERSON] просила задовольнити свої позовні вимоги, а у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити в повному обсязі. 12.01.2016 р. до суду надійшла позовна заява третьої особи [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні її права на спілкування з онуком [PERSON] та у здійсненні права на участь у його вихованні шляхом надання можливості відвідувати онука без обмежень, листування з ним, телефонних розмов та за допомогою засобів електронного спілкування, надати можливість щорічно разом відпочивати під час літніх шкільних канікул, та зобов'язати [PERSON] не чинити будь-яких перешкод, стягнути судовий збір. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що малолітній [PERSON], [INFO] є її онуком, а його батько [PERSON] є її сином. [PERSON] зазначає, що з кінця 2013 р. і по теперішній час вона не має можливості бачитись та спілкуватись зі своїм онуком через конфлікти її сина з колишньою невісткою [PERSON], яка перешкоджає у спілкуванні з онуком, а тому просила її позов задовольнити (т. 1 а.с. 162-165). 29.01.2016 р. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до яких [PERSON] також просив суд надати дозвіл на оформлення закордонного паспорту для малолітнього [PERSON] без згоди [PERSON], який передати на зберігання, йому, [PERSON] та надати дозвіл на виїзд з України до країн Європейського союзу малолітньому [PERSON] у супроводі батька без згоди [PERSON] (т. 1 а.с. 174). 14.11.2016 р. позивач [PERSON] доповнив позовні вимоги та просив суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні сина [PERSON], [INFO] та не перешкоджати вільному спілкуванню батька з сином (т. 2 а.с. 17-18). В судовому засіданні 14.11.20.16 р. представник [PERSON] - [PERSON] відмовився від позовних вимог в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав та виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька. Ухвалою суду від 14.11.2016 р. провадження по зустрічному позову [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав та виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька - закрито. В судовому засіданні [PERSON] та його представник свій позов та позов [PERSON] підтримали, у задоволенні позову [PERSON] просили відмовити в повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні основний позов не визнав, позов [PERSON] з урахуванням заяви про зміну та відмови від частини позовних вимог, підтримав. В судовому засіданні представник [PERSON] основний та позов [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представники третіх осіб Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві та Управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явилися, у своїх листах на адресу суду просили розглянути справу за їх відсутності, а судове рішення винести на користь та в інтересах малолітньої дитини (а.с. 178, 201. 203). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи [PERSON] та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 11.06.2011 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 30.01.2014 р. був розірваний (а.с. 22). Встановлено, що під час шлюбу у сторін [INFO] р. народився син [PERSON] (а.с. 15). Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено та підтверджено сторонами, що малолітній [PERSON] до кінця літа 2016 р. проживає разом зі своєю матір'ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 94) та відвідував Дошкільний навчальний заклад № 547, що за адресою: м. Київ, вул. А.Корольова, 8-А (т. 1 а.с. 95). Проте, в даному судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що на даний час малолітній [PERSON] - син сторін проживає за місцем помешкання своєї бабусі - матері [PERSON] в м. Вінниця, при цьому, сама [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] тимчасово проживає в м. Краків, держава Польща, у зв'язку з трудовими відносинами. Судом встановлено, що між сторонами після розірвання шлюбу утворились неприязні стосунки, в тому числі на ґрунті способу участі у вихованні малолітнього [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] у травні 2015 р. звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей з заявою щодо перевірки місця реєстрації малолітнього [PERSON], 2011 р.н. за можливо наступною адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 21 ). Також, встановлено, що [PERSON] у липні 2015 р. звернувся до Святошинського УП з заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного викрадення малолітньої особи та здійснити розшук його сина [PERSON], 2011 р.н. (т. 1 а.с. 12, 19-20). Крім того, у липні 2015 р. [PERSON] звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою щодо визначення способів участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], 2011 р.н., проте отримав відповідь від 07.09.2015 р., що оскільки на неодноразові запрошення до Служби у справах дітей громадянка [PERSON] не реагує, на даний час відсутня можливість всебічно вивчити поставлене питання [PERSON] (т. 1 а.с. 24). Таким чином, встановлено, що [PERSON] чиняться перешкоди зі сторони [PERSON] щодо способу участі у вихованні малолітнього [PERSON]. Згідно ч. 2 ч. 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Встановлено, що відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2015 р., з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, було рекомендовано визначити наступні способи участі батька [PERSON] у виховані та спілкуванні з сином [PERSON], а саме: І та ІІІ субота кожного місяця з 10,00 год. по 12,00 год. в присутності матері дитини [PERSON] (т. 1 а.с. 116-117). Також, висновком Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.01.2016 р. було прийнято рішення недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], враховуючи категоричне заперечення з цього приводу батька дитини та враховуючи перешкоди матері дитини [PERSON] у спілкуванні та побаченнях батька з сином (т. 1 а.с. 179-180). Також, відповідно до заяви Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 15.03.2016 р., Служба вважає за можливе визначити порядок участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 203). Суд вважає, що [PERSON], як батько [PERSON], 2011 р.н. має рівне право на участь у вихованні малолітньої дитини, та оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо їх участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 157 СК України, суд приймає до уваги наданий останнім графік зустрічей з дитиною та задовольняє позовні в вимоги в цій частині. Встановлено та підтверджено сторонами, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], відповідно є бабусею малолітнього [PERSON], 2011 р.н. (т. 1 а.с. 171). Оскільки в судовому засіданні не спростовано представником [PERSON] наявність перешкод у спілкуванні бабусі [PERSON] з її онуком [PERSON], 2011 р.н., вказані перешкоди мають бути усунуті шляхом встановлення графіку побачень в присутності матері дитини, [PERSON] Одночасно позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про надання дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон для малолітнього [PERSON] без згоди іншого з батьків; надання дозволу на виїзд з України до країн Європейського союзу малолітньому [PERSON] без згоди та супроводу одного з батьків не можуть бути судом задоволенні, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] та відсутність домовленності його батьків, сторін по справі щодо їх участі та способу у виховані сина через вкрай неприязні стосунки між ними. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність визначення способу участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], 2011 рн., із зобов'язанням відповідачки [PERSON] усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Outcome: partial