Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач УПФ України у Галицькому районі м.Львова звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь суму надмірно сплачених коштів за період з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р. в розмірі 1898,00 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 30.08.2013 р. УПФ України у Галицькому районі м.Львова відповідно до п.7-2 Прикінцевих Положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви про призначення пенсії від 30.08.2013 р. та наданих документів позивачем була призначена пенсія за віком [PERSON] На час подання заяви, [PERSON] вказала, що на час звернення за призначенням пенсії вона не працювала. Однак, під час опрацювання списків працюючих пенсіонерів працівниками позивача, було виявлено, що з 01.11.2014 р. [PERSON] працює у відділі освіти Личаківського району управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. При призначенні пенсії за віком [PERSON] підписувала повідомлення, згідно якого вона повідомляла, що ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, зобовязувалась при влаштуванні на роботу повідомити позивача, а також була поставлена до відома про те, що у разі невиконання цього обовязку і одерженням в звязку з цим зайвих сум пенсії повинен відшкодувати в Пенсійний Фонд України заподіяну шкоду. Таким чином, [PERSON] отримувала пенсію за віком протягом періоду з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р., на отримання якої не мала права, відтак виникла преплата пенсії у сумі 1898,00 грн., оскільки 949,00 грн. добровільно нею сплачені. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила позовні вимоги задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала пояснення. Проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що 30.08.2013 р. [PERSON] звернулась із заявою до Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про призначення пенсії. /а.с.4/. Як вбачається із поданої заяви, то [PERSON] вказала, що ніде не працює, інша пенсія їй не призначалась, а відта просить призначити їй пенсію за віком. Так, [PERSON] було вручено памятку пенсіонера, в якій вказується, зокрема про те, що пенсіонери зобовязані повідомити органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сімї. /а.с.5/. Відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення із роботи. Згідно п.28 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р. та затвердженого в Міністерстві юстиції за №1566/11846 від 27.12.2005 р., встановлено, що документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа підприємець. До зазначених документів додається інформація відділу персоніфікованого обліку. Однак, під час опрацювання списків працюючих пенсіонерів працівниками управління, виявлено, що з 01.11.2014 р. [PERSON] працює у відділі освіти Личаківського районного управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] /а.с.6/. Як встановлено у судовому засіданні, що і не заперечено [PERSON], остання не повідомила позивача про те, що працевлаштувалась у відділ освіти Личаківського районного управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Відтак, з її вини виникла переплата пенсії за період з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р. в сумі 2847,00 грн. Так, спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова [PERSON] було повідомлено про суму переплаченої пенсії та розяснено порядок її повернення. Відтак, [PERSON] в добровільному порядку повернула 949,00 грн., що підтверджується копією квитанції №49 від 27.02.2015 р. /а.с.8/. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, зокрема визнання [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з останньої суму надмірно сплачених коштів за період з 01.11.2014 р. по 31.01.2015 р. в розмірі 1898,00 грн. Крім цього, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

Outcome: approved