Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у грудні 2013 року звернувся до суду з позовом, якиц куточснив 14.01.2014р.( а.с. 83-89) до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтекс-трейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 043 871,27 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 319-08 ПОУ Н, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 125 000 дол. США, строком з 07.07.2005 року по 07.07.2026 року зі сплатою 11,5 % річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію та інші передбачені договором платежі у встановлені договором строки. До зазначеного договору сторони уклали дві додаткові угоди, якими домовились про зміну нумерації договору та збільшення відсоткової ставки. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою ТОВ «Хімтекс-трейд», про що було укладено Договір поруки № 319 від 07.07.2005 року. Також, між банком та [PERSON] 30.05.2006 року було укладено ще один Договір про надання споживчого кредиту № 11007313000, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 168 000 дол. США, строком з 30.05.2006 року по 30.05.2016 року зі сплатою 13 % річних. До зазначеного договору сторони уклали додаткову угоду, якою домовились про зміну строку сплати процентів. Цей договір також був забезпечений порукою ТОВ «Хімтекс-трейд», про що було укладено Договір поруки № 14876 від 30.05.2006 року. Позичальником [PERSON] у встановлені кредитними договорами строки, повернення наданого кредиту та сплати відсотків за його користування не дотримуються, у зв'язку з чим у нього перед банком станом на 01.04.2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 2 043 871,27 грн.. В судове засідання 24.11.2014 року з'явився представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Крецу Д.О. (діє на підставі довіреності від 20.12.13), яка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити зазначивши, що по першому кредитному договору останній платіж за тілом позичальником було сплачено 21.10.2011 року а за процентами 22.06.2012 року, по другому кредитному договору останній платіж було сплачено 24.01.2011 року а за процентами 22.06.2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в минулому судовому засіданні 03.09.2014 року брав участь його представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 23.12.13), Представник другого відповідача ТОВ «Хімтекс-трейд» в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку (згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України), та на адресу суду 21.11.14р. з боку їх представника Дворнікової Г. надійшла телеграмма з повідомленням про знаходження у відрядженні та про відкладання слухання справи, при цьому жодних належних доказів в підтвердження поважності причини неявки суду не було надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі були належним чином сповіщені про відкриття провадження по справі на призначення справи до судового розгляду, про що свідчать поштові повідомлення(а.с.92-93). Проте 18.07.2014р. від імені [PERSON] була подана апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження, яка згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 08.05.2014р. була відхилена, а ухвала суду від 15.01.2014р. залишена без змін.(а.с.121-122). Після чого відповідачів знову не з'являлись в судове засідання, хоча сповіщались судом належним чином згідно поштових повідомлень(а.с.126-127, 131,132). Однак 01.09.2014р. з боку ТОВ «Хімтекс-трейд» - Дворнікової Г. (діюча по довіреності) також була подана апеляційна скарга на ухвалу суду про відкриття провадження, яка згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 22.09.2014р.для повернення її заявнику відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України. Відповідно до ст.. 27, 31, 44 ЦПК України сторони та їх представники зобов'язані належним чином користуватися не тільки своїми процесуальними правами, а і процесуальними обов'язками. Таким чином суд приходить до висновку що відповідачі зловживають своїми процесуальними правами, що призводить до порушення строків розгляду справи у розумні строки. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неналежним неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у їх відсутність, згідно ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі позивач, позичальник, кредитор, Банк) та [PERSON] (надалі відповідач-1, позичальник, боржник) був укладений Кредитний договір № 319-08 ПОУ Н (надалі кредитний договір-1), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 125 000 дол. США, строком користування з 07.07.2005 року по 07.07.2026 року, зі сплатою (відповідно до п. 1.3.1. договору) 11,5 процентів річних за його користування з цільовим призначенням (відповідно до п.1.4. договору) на придбання квартири [ADDRESS] (а.с.26-30). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. З статуту ПАТ «Укрсиббанк» у новій редакції вбачається, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», а перейменування відбулося на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI (а.с.75-77). У день укладання кредитного договору між Банком та відповідачем-1 був підписаний Додаток № 1 до зазначеного кредитного договору, який (відповідно до п.1) є невід'ємною частиною кредитного договору та відповідно до якого між сторонами було узгоджено графік погашення кредиту де було детально зазначено, в які саме строки та які саме суми відповідач-1 має сплачувати на користь Банка для погашення наданого йому кредиту. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного додатку відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці додатку (а.с.31-36). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 125 000 дол. США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 5.11., 7.4., ч.2 п. 9.2. цього договору. Згідно п.2.1. у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором Банком приймається застава 2-х кімнатної квартири по [ADDRESS], що належить [PERSON], та порука юридичної особи-ТОВ «Хімтекс-трейд» Згідно п.3.1. відкритий позичковий рахунок [NUMBER] для видачі кредиту, відкритий рахунок [NUMBER] для нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно п. 4.1. та п. 4.2. кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни, сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані у 3 розділі цього договору. Згідно п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 % від суми зазначеної заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Пунктом 7.6. також передбачено, що відповідно до вимог ст. 611 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому рахунку і за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених п.п.4.3..4.4.,4.5.,4.7. цього договору. 29.05.2009 року між позивачем та відповідачем-1 була підписана Додаткова угода № 1 до кредитного договору-1, яка є невід'ємною частиною кредитного договору-1 та відповідно до якої сторони домовились про застосування іншої нумерації договору в т.ч. реєстр. №10606136000, строки сплати процентів ( з 01 по 25 число) та затвердили інший графік повернення кредиту (Додаток №1), який є невід'ємною частиною кредитного договору-1 (а.с.50-55). 23.11.2009 року між позивачем та відповідачем-1 була підписана Додаткова угода № 2 до кредитного договору-1, яка є невід'ємною частиною кредитного договору-1 та відповідно до якої сторони домовились про збільшення відсоткової ставки до 12,5 процентів річних, зміни схеми погашення кредиту, а саме: шляхом унуїтетних щомісячних платежів у розмірі 1 190 дол. США по 23 число, нарахування процентів щомісячно у два етапи за методом « 30/360» та затвердили графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який також був підписаний вказаними сторонами(а.с.56-65). Також, 30.05.2006 року між позивачем та відповідачем-1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0011007313000 (надалі кредитний договір-2), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу-1 грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 168 000 дол. США, строком користування з 30.05.2006 року по 30.05.2016 року, зі сплатою (відповідно до п. 1.3.1. договору) 13 процентів річних за його користування з цільовим призначенням (відповідно до п.1.4. договору) на споживчі потреби (а.с.36-46). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. У день укладання кредитного договору-2 між Банком та відповідачем-1 був підписаний Додаток № 1 до кредитного договору-2, який (відповідно до п.1) є невід'ємною частиною кредитного договору та відповідно до якого між сторонами було узгоджено графік погашення кредиту де було детально зазначено, в які саме строки та які саме суми відповідач-1 має сплачувати на користь Банка для погашення наданого йому кредиту. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного додатку відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці додатку (а.с.47-49). Відповідно до п. 1.3.4. кредитного договору-2 строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного затим. За який були нараховані банком такі проценти. Згідно п.1.5. кредит наданий шляхом: зарахування Банком коштів на поточний рахунок позивальника [NUMBER] у банку для подальшого використання за цільовим призначення. Згідно п.2.1. у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком приймається: застава 2-х кімнатної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS]; та порука юридичної особи-ТОВ «Хімтекс-трейд». Згідно п.4.1. передбачено зобов'язання відповідача використати кредит на зазначені в Договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором-2. Відповідно до п.2.3. у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору-2 про надання забезпечення за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язань за цим договором або погіршення його умов, банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій. 29.05.2009 року між позивачем та відповідачем-1 була підписана Додаткова угода № 1 до кредитного договору-2, яка є невід'ємною частиною кредитного договору-2 та відповідно до якої сторони дійшли згоди про строк щомісячної сплати процентів з 01 по 25 число включно та затвердили новий графік погашення кредиту (Додаток 1), який (згідно п. 1) є невід'ємною частиною кредитного договору-2 (а.с.66-69). З позову вбачається, що позивач умови кредитних договорів виконав та надав відповідачу-1 кошти у розмірі які зазначено в договорах. Позивач у позові зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитними договорами, між Банком та ТОВ «Хімтекс-трейд» (надалі відповідач-2) був укладений Договір поруки № 319 від 07.07.2005 року та Договір поруки № 14876 від 30.05.2006 року відповідно, за якими ТОВ «Хімтекс-трейд» виступило поручителем та поручилося солідарно відповідати за невиконання відповідачем-1 умов зазначених кредитних договорів. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитними договорами у позичальника перед позивачем, станом на 01.04.2014 року виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунків заборгованості, становить - 255 707,65 дол. США, що за курсом НБУ станом на 01.04.2013 року складає - 2 043 871 (два мільйони сорок три тисячі вісімсот сімдесят одна) гривня 27 копійок, з яких: за кредитним договором-1: - заборгованість за кредитом - 95 937,02 дол. США, що за вказаним курсом становить 799 824,60 грн., - заборгованість по відсотках - 17 832,23 дол. США, що за вказаним курсом становить 142 533,01 грн., - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 4,83 дол. США, що за вказаним курсом становить 38,64 грн., - пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 23,38 дол. США, що за вказаним курсом становить 186,87 грн.; за кредитним договором-2: - заборгованість за кредитом - 106 920,16 дол. США, що за вказаним курсом становить 854 612,84 грн., - заборгованість по відсотках - 30 926,45 дол. США, що за вказаним курсом становить 247 195,11 грн., - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 150,51 дол. США, що за вказаним курсом становить 9 126,03 грн., - пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2 913,07 дол. США, що за вказаним курсом становить 23 284,17 грн.. Розрахунок заборгованості зазначений у позові та доданий до матеріалів справи (а.с.4,6-25). З зазначеного розрахунку також вбачається, що по першому кредитному договору останній платіж за тілом позичальником було сплачено 21.10.2011 року а за процентами 22.06.2012 року, по другому кредитному договору останній платіж було сплачено 24.01.2011 року а за процентами 22.06.2012 року. Судом встановлено, що у п. 2.1. зазначених кредитних договорів вказано, що виконання зобов'язань позичальника за кредитними договорами забезпечується порукою ТОВ «Хімтекс-трейд». Проте, позивачем до матеріалів позову та за весь час розгляду справи не надані суду зазначені договору поруки, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити наявність між позивачем та відповідачем-2 правовідносин щодо забезпечення солідарного виконання зобов'язань за кредитними договорами. Крім того, як вбачається з Додаткової угоди № 2 до кредитного договору-1, яка є невід'ємною частиною кредитного договору-1, у відповідача-2 збільшився обсяг його зобов'язань за кредитним договором-1, що виразилось у збільшенні відсоткової ставки з 11,5 процентів річних до 12,5 процентів річних. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів того, що відповідач-2 погодився на збільшення обсягу своїх зобов'язань та був повідомлений належним чином про таке збільшення. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Вищенаведене дає суду підстави дійти висновку про те, що вимоги до відповідача-2 не доведені жодними належними доказами а саме факт того, що відповідач-2 є стороною у правовідносинах, які виникли з зазначених кредитних договорів та виступає у них поручителем. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що необхідно відмовити позивачу у задоволення позовних вимог, заявлених до відповідача-2 з підстав їх недоведеності. Відповідачу-1 відомо про можливість застосування Банком процедури примусового дострокового повернення кредиту, оскільки така процедура прописана у кредитних договорах, які він особисто підписав. Судом встановлено, що розділом 7 кредитних договорів передбачено у разі невиконання зобов'язань стягнення з позичальника на користь Банка пені та неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 пені, заявлені обґрунтовано. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач-1 порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення відповідачамем зазначеної вище заборгованості, сплати відсотків, пені, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 всієї суми заборгованості, яка виникла у нього за кредитними договорами, обґрунтованими та такими, що відповідають умовам цих договорів та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. У Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - зазначено, що відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином вбачається, що Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. У зв'язку з зазначеним суд доходить висновку, що Банк має право заявляти вимоги щодо виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань у грошовій одиниці України в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.04.2013 року, так як це не суперечить законодавству України. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитними договорами, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 0008941650 від 28.05.2013 року (а.с.1). Отже, стягненню з відповідача-1 на користь позивача підлягають також судові витрати. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial