Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

\~ позов мотивований тим, що 23.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] і Кредит» був укладений договір-заява № 300937/58310/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 70\~000 грн. до 23.02.2015 р. зі сплатою 25,1 % річних, проте після закінчення строку дії вкладу кошти були повернуті лише в сумі 500 грн. 21.05.2015 року Вінницькій міський суд Вінницької області ухвали рішення про стягнення з відповідача суми боргу, відсотків за користування депозитом, 3% річних до 17.04.2015 року, інфляційних до 31.03.2015 року, проте відповідач продовжував користуватись депозитом і лише з 17.08.2015 року до 27.08.2015 року виплатив борг. Просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» по договору № 300937/58310/5-14 за період з 18.04.2015 року до 27.08.2015 року 25,1% річних 5\~999,57 грн., суму втрат від знецінення грошей 11\~537 грн. та 3% річних 717,08 грн. (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України), а всього 18\~253,65 грн. 13.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] і Кредит» був укладений договір-заява № 300937/12093/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 15\~000 грн. до 14.05.2015 р. зі сплатою 21% річних, проте після закінчення строку дії вкладу банк не повернув кошти. 01.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлене рішення про стягнення з відповідача суми боргу, відсотків за користування депозитом і 3% річних до 26.05.2015 року, проте відповідач продовжував користуватись депозитом і лише з 13.08.2015 року до 17.08.2015 року виплатив борг. Просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» по договору № 300937/12093/07-15 за період з 27.05.2015 року до 17.08.2015 року 21% річних 687,53 грн., суму втрат від знецінення грошей 251,61 грн. та 3% річних 98,21 грн. (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України), а всього 24 291 грн. В зв`язку з тим, що він і його сім`я є тимчасово переміщеними з зони АТО, з лютого 2015 року він отримує допомогу по безробіттю в сумі 540 грн., а частина коштів є заощадженнями його батьків інвалідів 2 групи, йому завдана моральна шкода неправомірними діями відповідача щодо безпідставної відмови в поверненні коштів, яку він оцінив в 5\~000 грн. і просив стягнути на свою користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. Пояснив, що відповідач безпідставно користувався сумою 69\~500 грн., проте оскільки з 18.04.2015 року до 27.08.2015 року частково сума депозиту була повернута, проценти по договору нараховані відповідно на зменшену суму. По другому договору відповідач безпідставно користувався сумою вкладу 15\~000 грн. і лише 13.08.2015 року сума була повернута. Відповідно до наданого розрахунку просив стягнути борг. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно рекомендованою кореспонденцією, про що в матеріалах справи міститься розписка. Позов, а також розрахунок боргу, що наданий позивачем, не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «[PERSON] і Кредит» був укладений договір-заява № 300937/58310/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) в сумі 70\~000 грн. на строк з 23.09.2014 року до 23.02.2015 року, зі сплатою 25,1% річних. Відповідно до п. 10 Договір-заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором банківського вкладу. Враховуючи те, що після закінчення строку дії вкладу кошти не були повернуті позивачу 21.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалене рішення про повернення коштів, згідно якого стягнуто з ПАТ «Банк «[PERSON] і Кредит» на користь [PERSON] станом на 17.04.2015 року суму внеску 70\~331,32 грн., 25,1% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 2\~611,70 грн., суму втрат від знецінення грошей в розмірі 3% річних в сумі 312,15 грн., інфляційні в сумі 8\~394,54 грн., а також моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Крім того, 13.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «[PERSON] і Кредит» був укладений договір-заява № 300937/120093/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) в сумі 15\~000 грн. на строк з 13.02.2015 року до 14.05.2015 року зі сплатою відсотків в сумах, що зазначені у п. 1.2 договору. Станом на 14.05.2015 року відсоткова ставка складала 21% річних. Відповідно до п. 2 договору нарахування процентів за вкладом проводиться до дня, який передує поверненню вкладу за методом факт/факт. Відповідно до п. 2.11 договору його дія припиняється після видачі коштів готівкою або перерахування на рахунок. Враховуючи те, що після закінчення строку дії вкладу кошти не були повернуті позивачу 01.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалене рішення про повернення коштів, згідно якого стягнуто з ПАТ «Банк «[PERSON] і Кредит» на користь [PERSON] станом на 26.05.2015 року суму внеску 15\~000 грн., відсотки понад строк дії договору - 112,19 грн., 3% річних 16,03 грн. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини із договору банківського вкладу, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами ЦК щодо зобов`язань (розділ 1 Книги 5 ЦК України). \~ Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України в редакції на момент укладення договорів). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1061 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який просторочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до виписки з особового рахунку №2620.7.204362.003 станом на 17.08.2015 року залишок коштів по договору від 23.09.2014 року становив 69\~500 грн., 18.08.2015 р. 64500 грн., 19.08.2015 р. 54500 грн., 20.08.2015 р. 44500 грн., 21.08.2015 р. 34500 грн., 25.08.2015 р. 24500 грн., 26.08.2015 р. 14500 грн., 27.08.2015 р. 4500 грн., вихідний залишок 0 грн., тобто сума боргу була сплачена (а.с. 23-16). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений відповідачем, по договору від 23.09.2014 року 25,1% річних за період з 18.04.2105 р. до 27.08.2015 року становить 5\~999,57 грн., 3% річних за період з 18.04.2015 р. до 27.08.2015 р. 717,08 грн., сума втрат від інфляції за квітень, травень, червень 2015 р. включно становить 11\~537 грн. По договору від 13.02.2015 року 21% річних за період з 27.05.2015 р. до 17.08.2015 р. становить 687,53 грн., 3% річних за період з 27.05.2015 р. до 17.08.2015 р. 98,21 грн., сума втрат від інфляції за травень, червень 2015 р. 251,61 грн. (а.с. 5-6). Враховуючи наведені обставини загальна сума боргу 19\~291 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає законодавство компенсацію моральної шкоди при такому виді правовідносин. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що між сторонами існували договірні зобов`язальні правовідносини і договором відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов`язання не передбачено, вимога позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. також задоволенню не підлягає. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved