Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 22786,35 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP50460204 від 12.08.2005 [PERSON] отримала кредит у розмірі 3858,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором № DNH4KP50460204 від 12.08.2005. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. В звязку з чим банк звернувся до суду з позовом. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 30.01.2018, провадження по справі відкрито й справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки Кредитний договір укладено між банком та [PERSON] 12.08.2005, строком на 24 місяці, тобто до 13.08.2007. Всі платежі відповідач сплачувала своєчасно, разом з цим, після сплати останнього платежу банк довідку про відсутність кредитної заборгованості не видав, посилаюсь на те, що станом на 2007, такі довідки не видаються. В підтвердження проведених виплат надала копії квитанцій. Останній платіж сплачено 27.10.2006. Вважає, що на день звернення до суду з зазначеним позовом строк позовної давності сплинув в 2010 році, в звязку з чим в задоволенні позову просила відмовити. Представник позивача письмові пояснення на заперечення відповідача не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору № DNH4KP50460204 від 12.08.2005 [PERSON] отримала кредит у розмірі 3858,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором № DNH4KP50460204 від 12.08.2005. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим, у нього перед ПАТ КБ «Приватбанк» згідно наданого розрахунку виникла заборгованість у сумі 22785,35 грн. Згідно з ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином зобовязання за договором не виконала й наданий час продовжує ухилятись від виконання умов договору від 12.08.2005, разом з тим ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вказаним позовом лише в грудні 2017 року . Заперечуючи щодо доводів позивача [PERSON] подала 12 березня 2018 року заяву про застосування строків позовної давності та відмову у позові відповідно до норм ст. 267 ч.4 ЦПК України (а.с. 20-23). Також, [PERSON], в підтвердження проведення виплат, надано квитанції від: 26.09.2005 на суму 250,00 грн.; 26.10.2005 250,00 грн; 25.11.2005 250,00 грн.; 27.12.2005 250,00 грн; 28.01.2006 250,00; 04.02.2006 250,00 грн.; 28.03.2006 250,00 грн.; 25.04.2006 250,00 грн.; 26.05.2006 250,00 грн.; 29.06.2006 250,00 грн.; 26.07.2006 250,00 грн.; 29.08.2006 250,00 грн.; 27.09.2006 215,00 грн.; 29.10.2006 265,00 грн.; 04.12.2006 248,80 грн; 28.12.2006 250,00 грн., на загальну суму 3970,80 грн. Враховуючи те, що термін дії кредитного договору № DNH4KP50460204 від 12.08.2005, узгоджений сторонами по 13.08.2007, строк позовної давності на день звернення з позовом до суду скінчився. За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення позову, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed