Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований крім позивача, її онук відповідач у справі, який з 2003 року разом з батьками проживає в Швейцарії, спірну квартиру не відвідує, його особисті речі в квартирі відсутні. Через\~\~вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, тому просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Інші учасники в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Законний представник відповідача подала письмову заяву про визнання позову, підтвердила, що її син вже більше 15 років не проживає в квартирі позивача, забезпечений житлом в іншій країні, де мешкає разом з нею, просила розглянути справу без участі відповідача. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 3 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено до підготовчого судового засідання на 27 вересня 2018 року. Згідно розпорядження №257 від 5 вересня 2018 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2018 року справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді\~Зарічного районного\~суду м.\~СумиШелєхової Г.В. від 6 вересня 2018 року прийнято справу до розгляду. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.14). У вказаній квартирі зареєстровані позивач та її онук [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою від 23 липня 2018 року (а.с.15). З довідки з місця проживання вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] [PERSON] проживають у м. Домат-Емс (а.с.17). Вказану обставину підтвердила в письмовій заяві законний представник відповідача [PERSON]Є.(а.с.33). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач з 2003 року у вказаній квартирі фактично не проживає, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить,\~\~його особисті речі в квартирі відсутні. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач\~\~в квартирі фактично не мешкає, не відвідує її, проживає за кордоном. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власника квартири порушене і підлягає захисту, так як він позбавлений права в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися спірним житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №66 в будинку №57 по проспекту М.Лушпи в м. Суми, у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні терміном понад 1 рік без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 25 липня 2018 року за квитанцією № 0.0.1093844063.1 в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352, 40 грн.

Outcome: approved