Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він був прийнятий до складу членів споживчого товариства «Козацька слобідка». В якості вступного та обовязкового внесків передав товариству належне йому майно металевий кіоск, площею 14 кв.м. При прийнятті рішення про виключення [PERSON] зі складу членів СТ «Козацька слобідка» питання повернення йому обовязкового пайового внеску, закріпленої за ним частки майна товариства взагалі не вирішувались. Позивач звертався до відповідача із заявою про визнання розміру належної йому частки в майні споживчого товариства та видачу майнового сертифікату. Заява була направлена поштою на вказану в установчих документах адресу відповідача, проте не була отримана та розглянута , що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до висновку експерта про вартість цілісного майнового комплексу станом на 18 жовтня 2012 року, ринкова вартість цілісного майнового комплексу торгівельної зони СТ «Козацька Слобідка» становила 830\~800,00 грн. У звязку з виключенням зі складу членів СТ «Козацька Слобідка» на підставі п.12 Статуту позивач має право на повернення обовязкового пайового внеску та отримання частки в майні споживчого товариства, яка становить 43\~726,31 грн. Крім цього, за період перебування [PERSON] у складі членів споживчого товариства ним сплачені додаткові пайові внески на загальну суму 30570 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь сплачені додаткові пайові внески у сумі 39570 гривень та вартість частки в майні споживчого товариства у сумі 43726 гривень 31 копійку; зобовязати відповідача повернути йому внесений в якості обовязкового пайового внеску металевий торговий кіоск за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 2Ж вартістю 2820 грн. та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник відповідача позов визнав частково - в частині повернення кіоску та частки в майні товариства в розмірі 4936,30 грн. В задоволенні інших вимог просить відмовити у звязку з тим, що додаткові пайові внески використані на проведення реконструкції торгівельної зони та збільшення вартості майна товариства, а тому поверненню не підлягають у звязку із повним їх використанням. Щодо частки в майні товариства, то, згідно звіту, частка позивача в становить 24435,30 грн, однак в цю суму включена вартість кіоску в розмірі 19499,00 грн. Тобто, вартість частки [PERSON] в майні товариства, за умови повернення йому кіоску в натурі, складає 4935,30 грн. Вважає, що позовні вимоги про стягнення частки майна товариства (яке вже збільшилося у вартості) та сплачених додаткових пайових внесків (за рахунок яких і збільшилась вартість майна товариства) стосуються одного і того ж та стягуються двічі під виглядом різних позовних вимог. Суд вислухавши пояснення зявившихся учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач є юридичною особою, його державну реєстрацію проведено 06 березня 2008 року, що підтверджується записом в Статуті споживчого товариства «Козацька слобідка». Відповідно до статуту споживче товариство організація громадян, які обєдналися для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб. Питання щодо членства у товаристві регулюється розділом 11 Статуту. Згідно заяви [PERSON] від 27 липня 2010 року та протоколу №2 від 30 липня 2010 року загальних зборів членів споживчого товариства «Козацька слобідка» [PERSON] був прийнятий до складу його членів. Згідно з протоколом загальних зборів споживчого товариства «Козацька слобідка» №3 від 7 листопада 2011 року [PERSON] введений в члени правління, згідно з протоколом №1 загальних зборів членів членів СТ «Козацька слобідка» від 11 лютого 2012 року відповідно обрано засновником цього товариства. Цей факт встановлений рішенням Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2014 року. Відповідно до акту прийому-передачі майна від 30 липня 2010 року в якості вступного та обовязкового внесків [PERSON] передав у власність СТ «Козацька слобідка» належне йому майно - металевий кіоск. Належність зазначеного майна на праві власності [PERSON] сторонами не оспорюється. Згідно договору б/н від 1 серпня 2010 року, укладеного між СТ «Козацька слобідка» та [PERSON], останній прийняв у користування торгівельний кіоск, розміщений за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 2Ж, розміром 14 кв. м для торгівлі продовольчими та промисловими товарами. Відповідно до п.4.1. цього договору член споживчого товариства, якому наданий у користування торговий кіоск, щомісяця вносить орендну плату в розмірі 700 грн. та сплачує його до першого числа за поточний місяць. Договір не оспорений, є дійсним та підлягає виконанню. Протоколом №2 загальних зборів СТ «Козацька слобідка» від 9 квітня 2009 року встановлено розмір додаткових пайових внесків за розмірами кіосків: 1 кв. м 50 гривень. Протоколом №1а загальних зборів СТ «Козацька слобідка» від 28 лютого 2012 року змінено розмір додаткових пайових внесків, з лютого 2012 року він становить 70 гривень за 1 кв.м. Зазначені рішення не оспорювалися до суду та не визнавалися незаконними. Враховуючи площу кіосків, які використовував [PERSON] 14 кв.м з 1 лютого 2012 року він повинен був сплачувати додаткові пайові внески у розмірі 980 гривень щомісяця. З зошиту обліку додаткових пайових внесків вбачається, що [PERSON] протягом тривалого часу сплачував додаткові внески, а з 1 серпня 2012 року припинив сплату. Хоча зошит не відповідає стандартам бухгалтерського обліку: не прошитий, не пронумерований, не скріплений печаткою, але не довіряти його змісту у суду підстав немає. Облік сплачений коштів за зошитом ведеться з жовтня 2009 року. В ньому відображені операції по всіх членах товариства, за деякі місяці навіть маються підписи членів товариства. Потертість, заплямованість зошиту свідчить про давність його ведення. Крім цього, інформація, яка міститься в даному зошиті стосовно відповідача у справі, повністю співпадає з інформацією, яка мається у фінансових звітах. За період 01 серпня 2012 року по серпень 2013 року заборгованість по додаткових пайових внесках становить заявлену до стягнення суму 12740 гривень = 980х13 міс.) Вказана сума рішенням Апеляційного суду Сумської області у справі №591/971/13-ц від 19 червня 2014 року стягнута з позивача на користь відповідача. Вказане судове рішення виконане, що підтверджується копіями постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження, копіями платіжних документів. Факт сплати позивачем додаткових пайових внесків за період з серпня 2010 року по липень 2012 року підтверджується наявними у справі №591/971/13-ц оригіналами «фінансових звітів» СТ «Козацька слобідка». Рішенням загальних зборів членів СТ «Козацька слобідка» (протокол № 3 від 22.04.2016 року) [PERSON] виключено зі складу членів споживчого товариства. 13 червня 2016 року [PERSON] рекомендованим листом направив на адресу відповідача вимогу про повернення внесків (а. с. 38). До цього часу сума внесків позивачу не повернена. Як встановлено у п. 1 Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка», затвердженого рішенням засновників, відносини, повязані зі створенням і діяльністю споживчого товариства, регулюються Законом України «Про споживчу кооперацію» іншими законодавчими актами України і нормативними документами споживспілок та Центральної спілки споживчих товариств України. Згідно з п. 11 Статуту члени споживчого товариства можуть вносити додаткові пайові внески на формування фінансових ресурсів та інші цілі. Порядок внесення і повернення членам споживчого товариства додаткових пайових внесків регулюється Положенням про організацію пайового господарства в споживчій кооперації України. Згідно з приписами п. 1.3.6 Положення про організацію пайового господарства в споживчій кооперації України, затвердженого Постановою четвертих зборів Ради Укоопспілки девятнадцятого скликання від 24.01.2007 року додатковий пайовий внесок добровільний грошовий чи інший майновий поворотний внесок члена, асоційованого члена споживчого товариства понад обов'язковий пайовий внесок у пайовому фонді споживчого товариства. Порядок приймання додаткових пайових внесків на формування фінансових ресурсів врегульований Розділом 4 Порядку і передбачає, поряд з іншим, укладання договору про додатковий пайовий внесок на формування фінансових ресурсів споживчого товариства (згідно з Додатком 10 до Порядку). Саме умовами договору про додатковий пайовий внесок сторони мають встановити термін його дії, яким визначається термін повернення сплаченого додаткового пайового внеску. Оскільки між споживчим товариством «Козацька слобідка» та [PERSON] договори про додаткові пайові внески не укладались, терміни повернення додаткових пайових внесків не обумовлювались, суд погоджується з позицією позивача про те, що додаткові пайові внески сплачувались [PERSON] на користь споживчого товариства «Козацька слобідка» без встановлення строку їх повернення. Згідно з приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що право [PERSON] на отримання сплачених додаткових пайових внесків є порушеним з моменту не виконання споживчим товариством вимоги [PERSON] про повернення таких пайових внесків, оскільки за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається після закінчення: або передбаченого ч. 2 ст. 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Оскільки вперше [PERSON] поставив перед споживчим товариством «Козацька слобідка» вимогу про повернення йому сплачених додаткових пайових внесків у заяві від 29 грудня 2014 року, яка відповідачем не була отримана та розглянута, твердження відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимоги про стягнення додаткових пайових внесків є безпідставними, такими, що не грунтуються на законі. Жодного рішення СП «Козацька слобідка» про необхідність залучення додаткових пайових внесків на реконструкцію торгівельної зони відповідачем не надано. Протоколи №2 від 9 квітня 2009 року та №1Ф від 28 лютого 2012 року, на які посилається представник відповідача у письмових запереченнях, у взаємозвязку з п. 4.2. та п. 4.3 Положення лише встановлюють ліміт (граничний розмір) додаткових пайових внесків, які має право споживче товариство приймати від своїх членів і не містить ніяких застережень щодо напрямків їх використання. При цьому п. 9 розділу II Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка» встановлюються вимоги щодо внесення вступного та обовязкового пайових внесків. Додаткових пайових внесків п. 9 Статуту ніяким чином не стосується. У той же час у абз. 4 п. 1 розділу І Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка» встановлено, що відносини, повязані із створенням і діяльністю споживчого товариства, регулюються Законом України «Про споживчу кооперацію», іншими законодавчими актами України і нормативними документами споживспілок та Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілки). Згідно з визначенням, наведеним у ст. 2 Закону України «Про кооперацію», додатковий пай добровільний грошовий чи інший майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу понад пай у пайовому фонді кооперативу. Як встановлено у п. 11 розділу II Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка», порядок внесення і повернення членам споживчого товариства додаткових пайових внесків регулюється Положенням про організацію пайового господарства в споживчій кооперації України. Згідно з приписами п. 1.3.6 Положення про організацію пайового господарства споживчої кооперації України, затвердженого постановою четвертих зборів Ради Укоопспілки дев'ятнадцятого скликання від 24 січня 2007 року, додатковий пайовий внесок - добровільний грошовий чи інший майновий V поворотний внесок члена, асоційованого члена споживчого товариства понад обов'язковий пайовий внесок у пайовому фонді споживчого товариства. Як встановлено у п. 4.4.3 вказаного вище Положення, при позитивному рішенні голови правління споживчого товариства укладається договір про додатковий пайовий внесок на формування фінансових ресурсів споживчого товариства (додаток 10). Відповідно до п. 2.2.3 типового договору про додатковий пайовий внесок на формування фінансових ресурсів споживчого товариства (Додаток 10 до Положення) передбачена умова про повернення пайового внеску у місячний термін з дня подачі Пайовиком письмової вимоги. Зважаючи на викладене, враховуючи приписи ст. 2 Закону України «Про кооперацію», п. 1.3.6, п. 4.4.3 Положення про організацію пайового господарства споживчої кооперації України, умови п. 2.2.3 типового договору (Додаток 10 до Положення), п. 11 розділу II Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка» додаткові пайові внески є поворотними, тобто такими, що підлягають поверненню особі, яка їх жодна правова норма не ставить повернення додаткових пайових внесків в залежність від напрямків їх використання. Представник відповідача при обґрунтуванні своїх заперечень посилається на те, що додаткові пайові внески відповідно до рішення загальних зборів, яке оформлене протоколом, використовувались саме для проведення реконструкції. При цьому жодного протоколу, яким би визначались напрямки використання додаткових пайових внесків, представник відповідача не надає. З огляду на викладене слід вважати безпідставними посилання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні вимоги про стягнення на користь [PERSON] сплачених додаткових пайових внесків, на використання цих внесків для проведення реконструкції цілісного майнового комплексу, що призвело до збільшення його вартості. Факт використання додаткових пайових внесків для проведення реконструкції цілісного майнового комплексу не підтверджується жодним належним і допустимим доказом, що визнає представник відповідача, вказуючи на те, що бухгалтерські документи, на підтвердження факту використання додаткових пайових внесків на проведення реконструкції за строком давності не зберігаються. У той же час наявні у матеріалах цивільної справи Зарічного районного суду м. Суми №591/971/13-ц фінансові звіти за серпень 2010 року - січень 2013 року (том 2, а. с. 16-52), якими підтверджується сума добровільно сплачених [PERSON] додаткових пайових внесків, містять інформацію про фактичні напрямки витрачання додаткових пайових внесків, які не повязані із реконструкцією цілісного майнового комплексу. Враховуючи вищевикладене та приписи п. 11 Статуту СТ «Козацька слобідка» і п.п. 1.3.6 Положення, вимога про стягнення на користь [PERSON] сплачених ним додаткових пайових внесків у сумі 30570,00 грн. підлягає задоволенню. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 27 березня 2017 року у справі «592/2083/15-ц встановлено, що металевий торговий кіоск, який був внесений [PERSON] в якості обовязкового пайового внеску, а потім ним був отриманий у користування, являє собою конструкцію з металопрофілю, яка знаходиться на бетонній основі. Як будівля або капітальна споруда кіоск в установленому порядку не зареєстрований. Бетонна основа, на якій знаходиться кіоск не є його фундаментом, так як не являється частиною кіоску, яка нерозривно з ним повязана. Згідно ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди» кіоском є торговельний обєкт для організації роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торгівельної зали для покупців та додаткової площі для розміщення запасу товарів. На підставі наведеного вище Апеляційний суд Сумської області у своєму рішенні встановив, що кіоск не являється будівлею або іншої капітальною спорудою, що зареєстрована у встановленому законом порядку. На даний час рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 березня 2017 року у справі №592/2083/15-ц не скасоване, а тому встановлені ним обставини в силу ч. З ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зважаючи на обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законну силу, відповідно до яких металевий торговий кіоск (торгівельні місця №9-10) за адресою м. Суми, вул. Леваневського, 2Ж не є будівлею чи спорудою, він не відноситься до неподільного майна і на нього не можуть поширюватись обмеження, встановлені п. 44 Статуту споживчого товариства «Козацька слобідка». При вирішення спору в частині повернення торгового кіоску слід прийняти до уваги наступне: Відповідно до рішення наради членів споживчого товариства «Козацька слобідка», оформленого протоколом № 1 від 15.02.2010 року члену споживчого товариства [PERSON] був наданий дозвіл на продаж металевого торгового кіоску [PERSON] Останній після придбання у [PERSON] кіоску за 10 000,00 грн. на місці його розміщення за власні кошти встановив міні-крамницю вартістю 15 800,00 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання робіт від 28.02.2010 року, складеного ПВКП «ТЕН». В подальшому саме ця міні-крамниця була внесена [PERSON] в якості вступного та обовязкового пайового внесків. В подальшому [PERSON] за власні кошти здійснив розширення існуючої міні-крамниці. Вартість робіт склала 18 250,00 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання робіт від 28.07.2011 року, складеного ПВКП «ТЕН». Як наслідок, фактична вартість майна, яке було внесене [PERSON] до споживчого товариства «Козацька слобідка» в якості вступного та обовязкового пайового внесків, значно перевищує встановлені п. 9 Статуту розміри цих внесків. З урахування вищевикладеного [PERSON] має бути повернутий торгівельний кіоск, внесений ним в якості обовязкового пайового внеску, адже реконструкція та всі поліпшення кіоску були зроблені позивачем за рахунок власних коштів, а сума витрачених ним на реконструкцію коштів не відносилася споживчим товариством на збільшення розміру його паю. Разом з цим, вимога про стягнення вартості частки в майні споживчого товариства в розмірі 43726,31 грн. не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно звіту експерта про вартість цілісного майнового комплексу від 18 жовтня 2012 року ринкова вартість цілісного майнового комплексу торгівельної зони СТ «Козацька слобідка» становить 830\~800, 00 грн., а частка позивача становить 24\~435,20 грн. З вказаним розміром погодилися сторони. При цьому до виплати належить частка в розмірі 21771,30 грн. з урахуванням вартості внесеного ним кіоску, яка визначається розміром обовязкового пайового внеску у сумі 2\~664,00 грн. Тому стягненню підлягає частка в розмірі 21771,30 грн. Тобто, вказана вимога підлягає задоволенню частково. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових пайових внесків в сумі 30570,00 грн., вартості частки в майні споживчого товариства у сумі 21771 грн. 30 коп. та зобовязання повернути металевий торговий кіоск вартістю 2820 грн. підлягають задоволенню. В іншій частині вимоги є необгрунтованими. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 555 грн. 20 коп. (72% від 771,16 грн. судових витрат).

Outcome: partial