overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 04.07.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1800 грн. на картковий рахунок. Проте відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 20577,28 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 04.07.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» ( правонаступником є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1800 грн. на картковий рахунок Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку за період з 21.12.2013 року по 12.09.2018 року складає 20577,28 грн., з яких 1538,43 грн. - тіло кредиту; 519,26 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 17063,53 грн. - нараховано пені та комісії; 500.00 грн. - штрафу (фіксована частина); 956,06 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач у жовтні 2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживає разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання сина\~ відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання сина.\~В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, суду пояснила, що стан відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання доньки, проте утриманням сина не займається. \~\~Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина, з 2009 року не працює, стан його здоровя задовільний. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.01.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.\~ Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], згідно зі\~ свідоцтв про народження (а.с. 3,4). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Діти проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30.09.2011 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання спільної доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. на місяць і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Відповідач\~ добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач з 2009 року не працює, стан його здоровя задовільний, інших дітей не має. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. \~ \~ \~ \~Суд\~ враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України.\~ Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний, відповідач інших дітей не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, тимчасово не працює. \~ \~ \~ \~Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільного малолітнього сина у розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач у жовтні 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 23 січня 2015 року у Солом'янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та стягнути з відповідача судові витрати, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. 31 жовтня 2018 року судом по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовчомусудовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач у підготовчомусудовому засіданні визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 23 січня 2015 року у Солом'янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 100 (а.с.5). Під час шлюбу сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, наміру зберігати сім'ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 133, 141, 142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн, та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 30.08.1997 р. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Далі позивач зазначає, що, сімейне життя між сторонами не склалось, на протязі останніх декількох років подружжя шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо, у зв`язку з чим позивач просить зареєстрований з відповідачкою шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, просилла розглянути справу за її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити (ас. 17,18). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1997 р. (ас. 8). Від шлюбу у сторонів народилось троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, при цьому, відповідачка, яка була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов суду не подала. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 року звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», в якому просить: визнати незаконним наказ ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» від 02.09.2019 №1389-ОС про звільнення з роботи [PERSON] , начальника відділу організації праці та заробітної плати у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників; поновити його на роботі на посаді начальника відділу організації праці та заробітної плати Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод»; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25.06.2009 він був прийнятий на роботу у ВАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», де працював на різних посадах, зокрема заступником голови правління з економічних та соціальних питань, директором з економічних, соціальних питань та збуту. 07.08.2018 був переведений на посаду начальника відділу організації праці та заробітної плати. З метою приведення чисельності у відповідність до затвердженого штатного розпису товариства,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 06.04.2016 року уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося, в результаті чого виникли постійні непорозуміння, понад півроку сторони проживають окремо, подружніх стосунків тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведеться. Шлюб на цей час носить формальний характер, примирення неможливе. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.04.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблений актовий запис № 20. Ухвалою суду від 14.11.2019 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.12.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, оскільки він перебуває на строковій військовій службі, позовні вимоги підтримав. Відповідач також у судове засідання не з`явилася, подала заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просила справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 06.04.2016 року було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 27.07.2002 року уклали шлюб. У сторін [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Шлюб на цей час носить формальний характер, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 27.07.2002 у відділі реєстрації актів громадського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, про що зроблений актовий запис № 63. Ухвалою суду від 11.11.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.07.2002 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 63. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.4). У сторін народився син [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач у жовтні 2019 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 27.09.2003 року уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя погіршилося, сторони не можуть найти спільної мови, порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Шлюб на цей час носить формальний характер, примирення неможливе. Угода про утримання дитини досягнута. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , 1983 року народження, зареєстрований 27.09.2003 у Відділі реєстрації актів громадського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, про що зроблений актовий запис №142. Ухвалою суду від 25.10.2019 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків 08.11.2019 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.09.2003 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 142. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, на стягненні судових витрат з відповідача не наполягає. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 27.03.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу, актовий запис № 67. Із матеріалів справи вбачається, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на встановлені обставини та визнання позову відповідачем суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved