Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

посилаючись на те, він (купив) досяг угоди з відповідачкою [PERSON] про придбання належного їй нерухомого майна а саме: придбання майнового комплексу центральної садиби, що розташований [ADDRESS] - за 144 332 грн; за придбання майнового комплексу молочнотоварної ферми, що розташований [ADDRESS] - за 199 319 грн.; за придбання майнового комплексу свинотоварної ферми, що розташований за адресою [ADDRESS] - за 154 121 грн. та заплатив [PERSON] за все майно - 497 772 грн. Домовившись щодо усіх істотних умов договору, 08 листопада 2016 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого, за придбання вищезазначеного нерухомого майна він заплатив [PERSON] 497 772 грн., а саме: за придбання майнового комплексу центральної садиби, що розташований [ADDRESS] - 144 332 грн; за придбання майнового комплексу молочнотоварної ферми, що розташований [ADDRESS] - 199 319 грн.; за придбання майнового комплексу свинотоварної ферми, що розташований за адресою [ADDRESS] - 154 121 грн. При укладенні угоди ними було погоджено всі належні умови купівлі-продажу указаних господарчих будівель, зокрема щодо ціни - 497772 грн., передачі їх у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі. В нотаріальній конторі нотаріус не зміг посвідчити угоду даного майна, так як продавець до нотаріальної контори не з»явився та із-за відсутності всіх необхідних документів та нотаріус рекомендував звернутися до суду(а.с.18). Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати угоду купівлі-продажу будівель дійсною та визнати право власності на зазначені будівлі. Позивач, згідно заяви, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність - позовні вимоги визнала повністю (а.с.25). Оскільки від відповідачки заперечень на позов не надходило, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно витягів з реєстру права власності на нерухоме майно відповідачка [PERSON] дійсно має право власності на все указане в позові нерухоме майно (а.с.а.с. 13,16,20) Відповідно до довідки Любашівського районного БТІ вартість указаних об'єктів складає: майнового комплексу центральної садиби, що розташований в [ADDRESS] - 144 332 грн; майнового комплексу молочнотоварної ферми, що розташований [ADDRESS] - 199 319 грн. та майнового комплексу свинотоварної ферми, що розташований за адресою [ADDRESS] - 154 121 грн. (а.с.30-32). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Із розписки від 8,11.2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно сплатив відповідачці згідно договору 497772 грн. /а.с.6/, що не заперечувала і відповідачка. Як зазначає позивач, в нотаріальній конторі нотаріус не зміг посвідчити угоду щодо купівлі - продажу даної будівлі, так як продавець до нотаріальної контори не з»явився та нотаріус рекомендувала звернутися до суду, що підтверджується повідомленням нотаріуса (а.с.21). Положенням ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки до ст.657 ЦК України 02 грудня 2010 року були внесені зміни відповідно до яких угода купівлі-продажу нерухомого майна підлягає лише нотаріальному посвідченню і не підлягає державній реєстрації, потрібно застосовувати закон чинний на момент вчинення правочину. Тобто до угод купівлі продажу нерухомого майна вчинених після 02.12.2010 року застосовується стаття 220 ЦК України. З огляду на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору щодо купівлі-продажу господарчих будівель, суд приходить до висновку визнати угоду купівлі-продажу господарчих будівель дійсною та визнати за позивачем право приватної власності на вказані будівлі. На підставі викладеного та

Outcome: approved