Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00000609112 від 14.09.2016 року станом на 05.06.2020 року в сумі 40281 грн. 95 коп., яка складається з наступного: 13599 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 24731 грн. 97 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1950 грн. 00 коп. - нарахована пеня. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00000609112 та отримання кредитної картки. На підставі Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших умов обслуговування рахунків. Відповідачка на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.2.1.1.2.24 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф нараховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи зобов`язання, обумовлені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідачка в свою чергу, не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 05 червня 2020 року має заборгованість в розмірі 40281 грн. 95 коп.. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00грн. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року позовну заяву акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованостібуло залишено без руху. Надано позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ухвалі суду недоліків, а саме потрібно надати суду належним чином завірену копію кредитного договору № SAMABWFC00000609112 від 14.09.2016 року, на який позивач посилається в позовній заяві;підтвердження надання відповідачеві кредитної картки та строк дії картки;докази щодо надання відповідачу кредитних коштів. 13.07.2020 року на адресу суду надійшла заява представника АТ «А-Банк» про усунення недоліків, які вказані в ухвалі суду від 18 червня 2020 року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 23 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 14 серпня 2020 року по даній справі було винесено рішення, яким позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00000609112 від 14.09.2016 року станом на 05.06.2020 року в сумі 40281 (сорок тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 95 коп., яка складається з наступного: 13599 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; 24731 грн. 97 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1950 грн. 00 коп. - нарахована пеня. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві ) грн.. 00 коп.. 14.08.2020 року на адресу Токмацького районного суду Запорізької області надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості від відповідачки [PERSON] , в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, провадження по справі закрити. Посилалася на те, що вона звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.09.2016 року. Вказала, що доказів того, що їй були направлені вищезазначені документи і вона їх підписала, позивачем не надано, також не надано пояснення щодо нарахування пені та відсотків за користування кредитом. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є не обґрунтованим, а позовні вимоги недоведені. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір її заборгованості перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 40281,95 гривень. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. АТ «А-Банк» надано суду докази про порушення відповідачкою умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеного висновку Верховного Суду України, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, через що стягненню з неї не підлягає. Також вказала, що 14.09.2016 року нею складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк». Згідно інформації викладеної у вказаній заяві вона підтвердила, що погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. В той же час, позивачем, АТ «А-Банк», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. В той же час, позивачем не надано доказів того, що Картка передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. В позовній заяві також зазначається, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також вказала, що не можна вважати складовою частиною кредитного договору витяг з Тарифів банку, оскільки вони також не містять її підпису. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Разом з відзивом на адресу Токмацького районного суду Запорізької області надійшли клопотання відповідачки щодо витребування документів, в задоволенні яких їй відмовлено в судовому засіданні при розгляді справи. 01.09.2020 року на адресу Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява про перегляд заочного рішення від [PERSON] та була прийнята до провадження, відповідно до ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року було скасовано заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 14 серпня 2020 року в справі № 328/1221/20 (2/328/503/20) за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб на 10 год. 00 хв. 20.10.2020 року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року клопотання представника акціонерного товариства «Акцент-Банк» Омельченко Євгена Володимировича про проведення судового засідання в режимі відеоконферненції по справі № 328/1221/20 (номер провадження 2/328/706/20) за позовною заявою акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідачка на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в повному обсязі, посилалась на відзив, який є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачка користувалася кредитними коштами, періодично погашала наявну заборгованість, що підтверджується наданою позивачем випискою про рух коштів. Відповідно до цієї заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, які розташовані на рекламному буклеті, складає між нею та банком договір надання банківських послуг. Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Позивачем надано належні докази на підтвердження обставин щодо надання кредитних коштів відповідачці, що у період з 14 вересня 2016 року до 31 травня 2020 року [PERSON] знімала кредитні кошти з карткового рахунку, а також нею вносилися платежі, зокрема 27.10.2016 року в розмірі 200 грн., 22.12.2016 року - 300 грн., 29.01.2017 року - 200 грн., 01.03.2017 року - 250 грн., 28.03.2017 року - 1000 грн., 28.04.2017 року - 800 грн., 24.05.2017 року - 700 грн. та ін.. Востаннє відповідачка внесла 31.05.2018 року - 2100 грн.. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 13599 грн. 98 коп., що складає тіло наданого відповідачці кредиту. З приводу позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та пені суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У анкеті-заяві від 14.09.2016 року процентна ставка за користування коштами та розмір штрафних санкцій за невиконання умов договору не зазначені. Також, суду не надано рекламний буклет, в якому згідно анкети-заяви від 14.09.2016 року розміщено Умови та правила надання банківських послуг та тарифи, правила користування, основні умови обслуговування і кредитування. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.09.2016 року, посилався на Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «А-Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «А-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «А-Банк», в яких зазначено і тарифи обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms розуміла відповідачка [PERSON] , ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 14.09.2016 року заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Зазначений витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms не може вважатися належним доказом на підтвердження обізнаності відповідачки з умовами кредитування, оскільки зміст цих правил повністю залежить від волевиявлення банку, який може їх змінювати в односторонньому порядку, а також, зазначені умови відповідачкою не підписано. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними Великою Палатою Верховного Суду 03 липня 2019 року у постанові в справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19. Зокрема, у зазначеній постанові було зроблено висновок, що не можна вважати договір укладений на умовах зазначених позивачем, якщо матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, як зазначив Верховний суд у зазначеній постанові, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Акцент-Банк» пені та заборгованості за відсотками, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування, а тому з [PERSON] підлягає до стягнення лише тіло кредиту, тобто різниця між фактично отриманими коштами та погашеними відповідачкою згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом у розмірі 13599, 98 грн. Доводи позивачки про необґрунтованість позовних вимог, які викладені у відзиві на позов суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Як зазначив КАС у складі ВС в постанові від 30.09.2019 року № 0840/3534/18 обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову. Тому, саме лише заперечення позивачем факту вчинення правопорушення, виявленого в межах перевірки та ненадання відповідачем інших доказів, окрім акту перевірки, в якому це правопорушення зафіксоване, не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про відсутність вчинення правопорушення. Отже, подання відповідачем відзиву на позов без доведення своєї позиції відповідними доказами не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. Так, заперечуючи щодо позовних вимог відповідачка не надала жодних доказів на спростування розрахунку наданого позивачем. Доводи щодо не укладення кредитного договору повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема, випискою про рух коштів на рахунку відповідачки. Заперечуючи проти одночасного стягнення пені та штрафів, відповідачка не звернула уваги на те, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення штрафів чи пені. Таким чином, доводи відповідачки в зазначеній частині є необґрунтованими. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 709,67 гривень (2102*(13599,98*100/40281,95)).

Outcome: partial