Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач ТОВ «ЛЕНИНГРАД» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки в спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності, посилаючись на наступне. Позивач є власником частки вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване на цокольному поверсі будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 137 м2, на підставі договору купівлі-продажу вбудованого приміщення від 16.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 0-218, та Реєстраційного посвідчення від 14.10.2002 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № д -12 із реєстраційним написом № 8009 від 01.02.2002 року, зробленим КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», а також договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2449, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2003 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Вартість належного ТОВ «ЛЕНИНГРАД» майна визначена на підставі висновку про можливість виділу в натурі № 13/155 від 17.12.2013 року та становить 303 745,00 гривень. За вказаними договорами ТОВ «ЛЕНИНГРАД» по частинах придбало у власність вбудоване нежитлове приміщення. В ході своєї господарської діяльності ТОВ «ЛЕНИНГРАД» неодноразово здійснювало реалізацію часток придбаного ним вбудованого нежитлового приміщення різним особам, само приміщення та його частки, відчужені ТОВ «ЛЕНИНГРАД» іншим особам, реконструювались та ремонтувались, як ТОВ «ЛЕНИНГРАД», так й новими власниками цих часток. В результаті всіх дій щодо цього вбудованого нежитлового приміщення виникла спільна часткова власність, а загальна площа приміщення склала 788 м2, з яких частка ТОВ «ЛЕНИНГРАД» - 137 м2, а частки інших співвласників склали: [PERSON] - 82,00 м2; [PERSON] та [PERSON] у рівних частках - 209,00 м2; [PERSON] - 268,70 м2; [PERSON] - 92,5 м2, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» станом на 14.09.2005 року. ТОВ «ЛЕНИНГРАД» стало відомо, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у 2008 році в судовому порядку виділили в натурі належні їм частки у вбудованому нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], й таким чином стали власниками окремих об'єктів нерухомості, припинивши свою участь у спільній частковій власності та зменшивши загальну площу вбудованого нежитлового приміщення до 486,50 м2. Відповідачка [PERSON] подарувала частину належної їй частки у спільній частковій власності [PERSON] З цього приводу між відповідачками 23 грудня 2009 року було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3369. 15.01.2010 року [PERSON] зареєструвала своє право власності у встановленому законодавством України порядку та отримала Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який був виданий їй КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Таким чином, станом на 15.01.2010 року, співвласниками вбудованого нежитлового приміщення на цокольному поверсі в будинку за адресою: [ADDRESS], є позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ТОВ «ЛЕНИНГРАД» запропонувало всім співвласникам вбудованого нежитлового приміщення впорядкувати документацію та питання, які стосуються їх спільної часткової власності, укласти договір про поділ спільної часткової власності та припинити право спільної часткової власності щодо вищевказаного майна, однак, зазначена пропозиція не була прийнята іншими співвласниками. Майно ТОВ «ЛЕНИНГРАД» є відокремленим, належним чином облаштованим із окремим входом. За таких обставин, позивач вважає, що виділення вказаного майна в натурі є можливим, не порушить прав та інтересів інших осіб, про наявність якихось заборон чи обмежень щодо виділення цього майна в натурі йому невідомо. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив виділити в натурі, як окремий об'єкт нерухомості, із спільної часткової власності, частину вбудованого нежитлового приміщення площею 137,0 м2, а саме: нежитлові приміщення № 2, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнати за ТОВ «ЛЕНИНГРАД» право власності на окремий об'єкт нерухомості, площею 137,0 м2, який складається з нежитлових приміщень № 2, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]; припинити право спільної часткової власності ТОВ «ЛЕНИНГРАД» вбудоване нежитлове приміщення, яке знаходиться на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 129). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачки [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином на підставі ч. 9 ст. 75 ЦПК України, що підтверджується відповідними оголошеннями в засобах масової інформації (а.с. 147, 148, 149). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. ТОВ «ЛЕНИНГРАД» є власником частки вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване на цокольному поверсі будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 137 м2, на підставі договору купівлі-продажу вбудованого приміщення від 16.08.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 0-218 (а.с. 25-30) та Реєстраційного посвідчення від 14.10.2002 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (а.с. 32), договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення від 22.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № д -12 із реєстраційним написом № 8009 від 01.02.2002 року, зробленим КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (а.с. 33-36), а також договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2449 (а.с. 37-41) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2003 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (а.с. 42). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 17.09.2006 року, а також висновку про оцінку майна - вбудованих нежитлових цокольних приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS], площа приміщення, належного позивачу, скадає 135,9 м2. У той же час, висновком про можливість виділу в натурі №13/155, складеного 17.12.2013 року встановлено, що площа вказаних приміщень складає 137 м2 (а.с. 131-133). Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «БТІ м. Донецька» 14.09.2005 року, вбудоване нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та на праві колективної власності ТОВ «ЛЕНИНГРАД» (а.с. 44). Так, даним витягом визначено, що відповідачці [PERSON] належить 82 м2, відповідачці [PERSON] належить 268,7 м2. Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3369, а також витягу з Державного реєстру правочинів від 23.12.2009 року (а.с. 152-153), відповідачка [PERSON] подарувала частину належної їй частки у спільній частковій власності [PERSON] (а.с. 150-151). Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Позивач зазначає, що на теперішній час фактично займає належну йому частку у праві спільної часткової власності площею, 137 м2, а саме: нежитлові приміщення №№ 2, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Майно ТОВ «ЛЕНИНГРАД» є відокремленим, належним чином облаштованим із окремим входом. Відповідно до висновку про можливість виділу в натурі №13/155 від 17.12.2013 року визначено, що виділ в натурі вбудованих приміщень, площею 137 м2, розташованих в житловому будинку літ. А-9 за адресою: [ADDRESS], що належить ТОВ «ЛЕНИНГРАД», вимогам ДБН не протирічить та технічно можливий (а.с. 133). За таких обставин, суд вважає, що виділення зазначеного майна в натурі є можливим та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ЛЕНИНГРАД» про виділення в натурі часки в спільній частковій власності є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд вважає за необхідне припинити право спільної часткової власності ТОВ «ЛЕНИНГРАД» на вбудоване нежитлове приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS], та визнати за позивачем право власності на вказане майно. Позовні вимоги в цій частині також є законними та обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повністю задовольнити позовні вимоги ТОВ «ЛЕНИНГРАД» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі часки в спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та виділити в натурі, як окремий об'єкт нерухомості, із спільної часткової власності частину вбудованого нежитлового приміщення, площею 137 м2, а саме: нежитлові приміщення №2, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнати за ТОВ «ЛЕНИНГРАД», ЄДРПОУ 20318046, право власності на окремий об'єкт нерухомості, площею 137 м2, який складається з нежитлових приміщень №2, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]; припинити право спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНИНГРАД», ЄДРПОУ 20318046, на вбудоване нежитлове приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1 012,48 гривень, з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1 012,48 гривень, з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1 012,48 гривень. Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: approved