Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач у квітні 2020 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його батьком, який до виповнення сином повноліття, сплачував на його утримання аліменти щомісяця. В теперішній час, з 01.09.2019 року позивач є студентом 1 курсу (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання спеціальності 122 «Комп`ютерні науки» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Навчання закінчується 30 червня 2023 року. У зв`язку з отриманням позивачем освіти, в позові ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання в частці з усіх видів доходу щомісяця на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 - річного віку. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, наполягав на задоволенні вимог, уточнив, що просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача щомісяця на період навчання. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги повністю визнає, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого: Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2002 року (а.с.7). Згідно з довідкою Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 66-04-320/97 від 02.04.2020 року, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання спеціальності 122 «Комп`ютерні науки» зазначеного вище закладу освіти, строком з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.8). З огляду на викладене суд зазначає таке: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, син відповідача потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. Враховуючи викладене звертаючи увагу на те, що відповідач має працездатний вік, не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що відповідач, як батько може надавати сину, який на даний момент є студентом першого курсу денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», матеріальну допомогу. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати сину допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 - річного віку. Суд вважає таке рішення не тільки законним і обґрунтованим, а й справедливим, оскільки, з урахуванням всіх обставин справи, саме такий розмір грошового утримання сина відповідача забезпечить баланс між забезпеченням права дитини на утримання від батька, та можливостями відповідача матеріально забезпечувати себе. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved