Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 травня 2014 року постановою судді Василівського районного суду Сидоренко Ю.В. на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 гривні 00 копійок, судовий збір у сумі 36 грн. 54 коп. та 1454 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної Національному природному парку «Великий Луг». 06.06.2014 року на виконання постанови [PERSON] повністю сплатив всі платежі, отримав квитанції та звернувся у Василівський районний відділ державної виконавчої служби з заявою про грошове виконання постанови судді. Звернувшись до виконавчої служби з заявою надати йому відомості про виконання постанови, позивач отримав інформацію наступного змісту: 11.06.2014 року, тобто через п'ять днів після сплати ним всіх платежів було винесено постанову 33/311/544/2014 за заявою виконавчої служби про стягнення з нього 1454 гривні. 01.08.2014 року держвиконавцем [PERSON] була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а 11.08.2014 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна. З вини держвиконавця [PERSON] Василівського відділу виконавчої служби, який отримав квитанції про повне погашення всіх стягнутих виплат 06.06.2014 року, незаконно відкрито виконавче провадження відносно вже сплачених сум та, порушуючи права позивача як власника, було накладено арешт на його рухоме майно без переліку самого рухомого майна, тобто взагалі на все рухоме майно. [PERSON] звернувся з заявою на ім'я начальника Василівського ВДВС з проханням зняти арешт, але йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що виконавче провадження виконане повністю, але строк зберігання документації по ньому закінчився після спливу одного року. Тому, позивач просить зняти арешт з усього рухомого майна, належного йому на праві власності згідно даних витягу про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та який був накладений державним виконавцем Василівського відділу державної виконавчої служби [PERSON] згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 44225409 від 11.08.2014 року на підставі постанови Василівського районного суду Запорізької області № 3/311/544/2014 року від 11.06.2014 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, але до суду надійшов лист факсимільним способом зв'язку з проханням розглянути цивільну справу без його участі та вирішити питання на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься і в ст. 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, відповідно до копії постанови Василівського районного суду Запорізької області № 3/311/544/2014 від 23.05.2014 р. піддано [PERSON] адміністративному стягненню за ст. 91 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 153,00 (сто п'ятдесят три) гривні. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у дохід держави в сумі - 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки. Вилучене у [PERSON] знаряддя вчинення правопорушення - ніж у кількості 1 (однієї) штуки, який знаходиться на відповідальному зберіганні у заступника начальника ПОНДВ «Білозерка» [PERSON] ([ADDRESS]), згідно опису знарядь незаконного добування від 06.05.2014 року конфісковано у дохід держави. Вилучені у [PERSON] незаконно добуті природні ресурси - гриби у кількості 50 (п'ятдесят) штук, які знаходяться на відповідальному зберіганні у заступника начальника ПОНДВ «Білозерка» [PERSON] ([ADDRESS]), згідно опису знарядь незаконного добування від 06.05.2014 року конфісковано у дохід держави. Стягнено з [PERSON] у дохід держави у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної Національному природному парку «Великий Луг» - 1454,00 (одна тисяча чотириста п'ятдесят чотири) гривні (а.с. 4). Згідно копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, виданого реєстратором [PERSON] 11.08.2014 р., накладено арешт на все рухоме майно, все нерухоме гр. [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 44225409, 11.08.2014 р., Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Бойчун О.Д., постанова 3/311/544/2014 від 11.06.2014 р. Василівський райсуд (а.с. 3). За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. 15.04.2016 р. № 10357/5 начальником Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Шабала І.А. на заяву [PERSON] було надано відповідь, згідно якої у Василівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 44225409 з примусового виконання постанови № 3/311/544/2014 від 11.06.2014 року, виданої Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь держави відшкодування шкоди у розмірі 1454,00 грн. 01.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 26.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. отримання Міністерством юстиції України п. 9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Після чого вони підлягають знищенню по п. 9.10. «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню» (а.с. 5). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як видно з копій квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» № 9619.226.1, № 9619.225.1, № 9619.226.3 від 06.06.2014 р. про перевід готівкою, підписаних касиром [PERSON], [PERSON] дійсно перерахував грошові кошти у Держбюджет Василівського р-ну в розмірі 153,00 грн., 36,54 грн. та 1454,00 грн. у вигляді адміністративного штрафу та інших санкцій, а також судового збору (а.с. 6). Отже, оскільки, у Василівському районному Відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області немає жодних фінансових претензій до [PERSON] і відділ не заперечує проти звільнення його майна з-під арешту, суд, враховуючи вищенаведене, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та вирішує звільнити з-під арешту все рухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved