Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі [PERSON]) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.12.2010 відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку діх картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором за станом на 31.05.2017 заборгованість за кредитом склала 3841 грн 87 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 39382 грн 55 коп., за комісією та пенею за користуванням кредитом 3100 грн 00 коп., за штрафом (фіксована частина) 500 грн, за штрафом (процентна складова) 2316 грн 22 коп., а всього 49140 грн 64 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 1600 грн судового збору. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги вона не визнає, вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, встановленою ст.257 ЦК України, для звернення до суду з вказаним позовом. По справі відсутні докази про існування іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст.259 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за вказаним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового кредиту. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки відповідач вважає, що строк позовної давності за предявленими до неї позовними вимогами позивача сплив, вона просить суд відмовити останньому у позові. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягала на позовних вимогах та пояснила, що відповідно до п.1.1.7.31 умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Згідно із договором відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлений кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обовязкового щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного для вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки відповідача до останнього дня 01.2017 року. Банк звернувся до суду з позовом до відповідача 22.06.2017, тобто до спливу строку позовної давності. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 21.12.2010 між сторонами був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на\~ рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника [PERSON] б/н від 21.12.2010, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витягом з [PERSON] та правил надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256,\~ (далі за текстом [PERSON]),\~ розрахунком Банку (а.с.4-5, 6, 7, 8-31). Відповідно до п.2.1.1.2.1 [PERSON] видає клієнту карту, вид якої визначено у заяві та Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування, підписанням якої [PERSON] і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Підписи сторін під заявою свідчать про укладання договірних відносин між сторонами та про досягнення між ними згоди за всіма умовами угоди. Згідно за п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON] сторони домовилися, що клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку та надає право Банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта стосовно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом п.1.1.7.12 [PERSON] передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 [PERSON]\~ позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 31.05.2017 за кредитом складає 3841 грн 87 коп., за процентами за користуванням кредитом 39382 грн 55 коп., за комісією за користуванням кредитом 3100 грн 00 коп. (а.с.4-5). Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цих сум\~ заборгованості є правомірними. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України\~ виконання\~ зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.\~ Згідно за п.2.1.1.7.6 [PERSON]\~ при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний\~ сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.27). Відповідно до розрахунку Банку за станом на 31.05.2017 відповідачу нараховано судові штрафи за невиконання останньою зобовязань за кредитним договором: 500,00 грн фіксована частина штрафу та 2316 грн 22 коп. процентна складова штрафу, а всього 2816 грн 22 коп. (а.с.4-5). Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 10.07.2017 зареєстрована у [INFO], тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р. Згідно розрахунку Банку сума штрафу, який нарахований позивачем після 14.04.2014, складає 2816 грн 22 коп. Оскільки нарахування штрафних санкцій підпадає під мораторій, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача штрафу в сумі 2816 грн 22 коп. слід відмовити. У той же час заява відповідача [PERSON] про застосування спливу позовної давності задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.1.1.7.31 [PERSON], які згідно заяви позичальника є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, строк позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди складає 50 років. Згідно із договором відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлений кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обовязкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту, який може використовуватися повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. Тобто це не є загально прийнятий кредитний договір, відповідно до умов якого повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом визначені періодичними щомісячними платежами. Згідно довідки Банку зміна кредитного ліміту за укладеним між сторонами договором здійснювалася 21.01.2011 до 400 грн, 03.03.2011 до 500 грн, 13.10.2011 до 150 грн, 24.06.2012 до 2000 грн, 14.10.2013 до 400 грн. За даними позивача [PERSON] 07.10.2011 зареєстрована у Приват24, маючи тим самим можливість самостійно у будь-який час отримувати інформацію про заборгованість. Також згідно з інформацією Банку від 24.10.2017 [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 21.12.2010 отримала картки № 55772127011616305 та № 5211537345653286, остання з яких має термін дії до останнього дня січня 2017 року. Статтею 261 ЦК України передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Крім того, останній платіж здійснений відповідачем 28.11.2014 в сумі 300 грн., що підтверджується розрахунком Банку про заборгованість за укладеним з відповідачем кредитним договором від 21.12.2010 (а.с.5). Позивач через поштове відділення звернувся з даним позовом до суду 22.06.2017 року, тобто в межах збільшеного за домовленістю сторін строку позовної давності. Отже позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів та комісії\~ відповідач в односторонньому порядку порушила зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з неї на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума кредиту, відсотків за його користування, комісії і в силу ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1509 грн судового збору\~ (а.с.1). На підставі ст.ст.259, 261, 526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial