Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Поизивач [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківській області з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 вересня 2006 року близько 15 год. 30 хв. відповідач [PERSON] біля належного йому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ображав позивача брутальною лайкою та наніс удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого причинив позивачу легкі тілесні ушкодження відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 21.10.2011 року. Просить стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду завдану кримінальни правопорушенням 128 (сто двадцять вісім) грн.. 40 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги та просив суд їх задовольнити, стягнути на його користь матеріальну та моральну шкоду. Представник відповідача [PERSON], який діяв на підставі ордеру, в відкритому судовому засіданні проти позову заперечував. Згідно положень норм Цивільного - Процесуального Кодексу України, щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного - Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного - Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З огляду на наведені вище норми права, суд, надаючи оцінку наданим сторонами доказам, заслухавши їх доводи, покладені в обґрунтування позовних вимог та заперечень приходить до наступного висновку. В судовому засіданні досліджено матеріали кримінальної справи № 1-1/2012 по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Відповідно до висновку експерта № 58 - КК 11 від 21 жовтня 2011 року гр. [PERSON] 03 вересня 2006 року були спричинені легкі тілесні ушкодження . З довідки виданої Краснокутською ЦРЛ вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Краснокутської ЦРЛ з 03.09.2006 року по 06.09.2006 року. Вартість придбаних ним ліків склала 128 гривень 40 копійок, що на думку суду є матеріальною шкодою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає, що у відповідності до зазначеної норми права , встановлено прямий причинно наслідковий зв`язок між діями відповідача, наслідками у вигляді заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, матеріальної та моральної шкоди. Це твердження ґрунтується на Постанові Краснокутського районного суду Харківської області від 24 лютого 2012 року по кримінальній справі № 1 - 11 2012 року про закриття зазначеної кримінальної справи та звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності згідно п. «е» ст.. 1 Закону України «Про амністію». Зазначена постанова суду набула чинності , ніким не оскаржена в апеляційному або касаційному порядку. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зазначеної норми, суд вважає, що моральна шкода , заподіяна позивачеві, підлягає частковому задоволенню з урахуванням доказів перелічених вище. Відповідачем у відповідності до частини 2 статті 27 Цивільного Процесуального Кодексу України до початку розгляду справи по суті не було подано належних та допустимих доказів у спростування вимог позивача , заяв та клопотань щодо витребування таких доказів також не подавалось. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial