Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.02.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач як клієнт Банку зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення зазначених умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № б/н від 10.02.2012 року належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 21 013 (двадцять одна тисяча тринадцять) грн. 43 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суд не повімовила. Заяви, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала. В зв'язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить задовольнити позов з таких підстав. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Пунктом 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг до наказу від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, які разом з Правилами надання послуг (виконання робіт), тарифами Банку та пам'яткою клієнта становить між нею та позивачем договір про надання послуг від 10.02.2012 року. Згідно п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернула. Відповідно до розрахунку позивача, прострочена сума заборгованості станом на 31 жовтня 2016 року становить - 21 013 (двадцять одну тисячу тринадцять) грн. 43 коп., яка складається з наступного: 522 грн. 29 коп. - заборгованість за кредитом; 15 266 грн. 49 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3747 грн.82 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 976 грн. 83 коп. - штраф (процентна складова). Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушила умови договору. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах кредитного договору, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved