Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON] складається з двокімнатної квартири загальною площею 44,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті своєї матері [PERSON] чоловік заявниці [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте фактично на момент смерті [PERSON] , та по 19.08.2019 проживав за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, спадкоємець [PERSON] , будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини фактично проживав зі спадкодавицею [PERSON] в м. Черкаси, за місцем її реєстрації. 07.08.2019 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено постанову про відмову у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропущенням строку на подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим [PERSON] змушений був звертатися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Проте до постановлення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення по справі № 711/6835/19, [INFO] [PERSON] помер. Враховуючи це, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2019 провадження по справі закрито у зв`язку зі смертю заявника. Таким чином [PERSON] не встиг за життя встановити факт проживання зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, необхідний для належного отримання свідоцтва про право власності на квартиру. За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. за р. № 2160 від 07.08.2019, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів [PERSON] . Після смерті чоловіка, [PERSON] у встановлений ЦК України строк звернулася з заявою про прийняття спадщини. Згодом, 08.07.2020 її донька за довіреністю, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. з заявою про видачу свідоцтва на право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2020 № 287/02-31 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують, що [PERSON] був власником даної квартири. Таким чином відсутність підтвердження факту проживання [PERSON] зі своєю матір`ю. [PERSON] на час відкриття спадщини позбавляє позивача можливості належним чином прийняти та оформити спадщину. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на день смерті, підтверджується актом опитування сусідів від 15.08.2019 № 296 та від 19.08.2020 № 123. Окрім того, підтвердженням може слугувати довідка комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» від 15.08.2019 № 297 та від 19.08.2020 № 124, довідка РЕУ-3 від 18.11.2003 № 2708-ж, договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води № 3-247 від 15.11.2008, договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 14.04.2009, квитанції про користування та оплату комунальних послуг за вказаною адресою після 30.05.2007. Також важливим є той факт, що [PERSON] після відмови у відкритті спадкової справи, віднайшов заповіт своєї матері [PERSON] на нього, посвідчений нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Фіщуком С.О. 23.03.2006. за № 2-611. Про вказаний заповіт не було нічого відомо до 10.08.2019. Оскільки місце проживання [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано за різними адресами, то іншого порядку ніж судового для встановлення зазначеного факту немає. За таких обставин просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, визначена для розгляду судової справи №711/6158/20. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.09.2020 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Гарбазей Д.О. підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, 11.01.2021 від представника за довіреністю Кирмана В.О. надійшла заява, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була сусідкою [PERSON] , дружила з нею, часто була в неї в квартирі. [PERSON] з сином [PERSON] все життя проживали разом по [ADDRESS] , син доглядав за матір`ю до її смерті. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий з [PERSON] , оскільки вона була його сусідкою та їх сини разом навчались. [PERSON] проживав зі своєю матір`ю до її смерті і потім теж залишився там жити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.1970. [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області складено актовий запис №1571 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2007. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.08.1993. Згідно заповіту від 23.03.2006 посвідченого нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Фіщук С.О. спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй і на що за законом матиме право заповіла сину [PERSON] , [INFO] . З листа приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. від 10.02.2021 вих. №56/01-16 судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Згідно довідки комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» від 15.08.2019 № 297 [PERSON] проживав із своєю матір`ю - [PERSON] до дня її смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] без реєстрації. Разом вели спільне господарство та здійснив її поховання. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03.03.2004 - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Як вбачається з наданих суду доказів, факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, підтверджується актом опитування сусідів від 15.08.2019 № 296 та від 19.08.2020 № 123, відповідно до якого сусідами підтверджено, що на день смерті [PERSON] , її син, [PERSON] , проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Даний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] .. Таким чином, з огляду на наведені норми законодавства та досліджені судом докази, які є належними та допустимими, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Стосовно позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] . За життя, ним було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. 07.08.2019, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що матиме право за законом, заповів [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. від 08.07.2020 було відмовлено представнику по довіреності [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують, що померлий був власником зазначеного майна. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення права власності на спадкове майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку, її не визнане право підлягає судовому захисту у спосіб передбачений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved