Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26 вересня 2008 року між «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 30-1040/08-А, згідно пункту 2.1 якого позивач надає відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в розмірі 11 288 грн. з оплатою по процентній ставці 22,0 процентів річних. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси отримані за цим договором до 25 вересня 2014 року. Відповідачем були допущені прострочення сплати чергових платежів, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Станом на 02.03.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить 86 601,28 грн., з яких: 14 679,76 грн. сума прострочено заборгованості по основному боргу кредиту; 2 850,19 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам; 3 190,32 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 65 881,01 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам. Виконання кредитних і супровідних зобов'язань 1-го відповідача перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» забезпечується порукою, відповідно до укладених з позивачем договорів поруки з [PERSON] за № 1-1709-078П від 10.07.2008 р. З урахуванням усіх змін поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором № 1-1709-078П від 10.07.2008 р., укладеним між кредитором та боржником у відповідності до якого боржнику надано кредит в сумі 1 288 грн. з оплатою по процентній ставці 22 % процентів річних (п. 1.1. Договорів поруки). Відповідно до п.2.1. Договорів поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та поручителі відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Тому позивач просив стягнути з відповідачі солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором № 30-1040/08-А від 26 вересня 2008 р. в сумі 86 601,28 грн. Стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Представник позивача направила до суду клопотання про розгляді справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та мсіцце розгляду справи повідомлялись належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи за наступного. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено судом, 26 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 30-1040/08-А, згідно пункту 2.1 якого позивач надає відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в розмірі 11 288 грн. з оплатою по процентній ставці 22,0 процентів річних. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси отримані за цим договором до 25 вересня 2014 року. Згідно п. 3.4. кредитного договору встановлено право банку вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них та неустойки відповідно до умов цього договору, зокрема у випадку, якщо позичальник своєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та або на сплату процентів, відповідно до п. 3.2., 4.3., 4.4. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6., цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Відповідачем були допущені прострочення сплати чергових платежів, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. Станом на 02.03.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить 86 601,28 грн., з яких: 14 679,76 грн. сума прострочено заборгованості по основному боргу кредиту; 2 850,19 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам; 3 190,32 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 65 881,01 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам. 10.07.2008 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] укладено договір поруки № 1-1709-078П, за яким у випадку невиконання Боржником [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. На підставі викладено, суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які забезпечені порукою відповідача [PERSON], а отже позовні вимоги позивача в частині солідарно стягнення з відповідачів 14 679,76 грн. суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 2 850,19 грн. суми простроченої заборгованості по відсоткам; 3 190,32 грн. суми простроченої заборгованості по щомісячній комісії. Однак, суд не може погодитись з позовними вимогами в частині стягнення з відповідачів пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам в розмірі 65 881,01 грн., оскільки дана сума значно перевищує заборгованість по сумі простроченого кредиту, тим самим значно перевищує розмір збитків, і є неспівмірною із розміром основного боргу. А тому, враховуючи відсутність строкової заборгованості по основному боргу кредиту, суд вважає за можливе зменшити розмірі пені до суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, що становить 14 679,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає пропорційно на відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256-258, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial