Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач у листопаді 2016 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у відносинах з відповідачем, [INFO] р. у сторін народилась донька [PERSON] Відносини з відповідачем не склались та припинились у грудні 2013 р., на даний момент його місцезнаходження не відомо. Відповідач життям доньки не цікавиться, не навідує її, кошти на утримання доньки не надає, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, приймати участь у її вихованні. А тому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом судових повісток та оголошення у пресі (а.с. 61, 68, 107), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Представник Служба у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином (а.с. 94), надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наданий раніше висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. народилась [PERSON], батьком якої записано [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки форми №3 від 08.11.2016 р. позивач та її донька зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 17). [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад №145 «Материнка» у м. Києві, з 01.09.2014 р. Вихованням дитини займається мати, приводить та забирає дитину з садочку, відвідує батьківські збори та відкриті уроки. Батько дитини до дитячого садочку не навідувався (а.с. 22). Відповідно до висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.04.2017 р. встановлено, що батьки дитини [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач успіхами доньки в дитячому садочку не цікавиться, до шкільного закладу не навідується, [PERSON] зареєстрованим по м. Києву не значиться, враховуючи наведене позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] є доцільним (а.с. 69-70). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Батько не спілкується з дитиною, життям доньки не цікавиться, вихованням та утриманням дитини не займається, відповідач повністю відсторонився від дитини та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Щодо вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням доньки не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню доньки на позивача. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.11.2016 р. до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, позовні вимоги є такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved