Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за за договором про надання споживчого кредиту № 2007894712 від 30.01.2014 в розмірі 36885,19 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 30 січня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007894712, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу споживчий кредит для придбання товару та послуг, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит не пізніше 30 січня 2017 року, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені договором та додатком № 1 «Графік платежів». Позивач вказує, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, станом на 24.11.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 36885,19 грн., тому із посиланням на положення укладеного між сторонами договору та норми чинного законодавства України, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 49, 52). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2007894712, згідно умов якого, відповідачці було надано кредит на споживчі цілі та придбання послуг продавців на загальну суму 29999 грн. 80 коп., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних, на 36 місяців та з остаточним поверненням 30.01.2017 (а.с. 6-8). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, та надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 29999 грн. 80 коп. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало право вимоги за кредитними договорами. (а.с. 17-20). Як вбачається з витягу з Акту приймання-передачі реєстру боржників від 22.12.2014 до вказаного договору факторингу, ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 2007894712 від 30.01.2014, укладеного з [PERSON], що відповідає вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України (а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати основного боргу та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому договором розмірі та строк, не відбувся. 05.01.2015 відповідачці направлено повідомлення про заміну кредитора та здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором (а.с.15). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2016 становить 36885,19 грн. та складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 29026,67 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2,14 грн., комісії - 7856,38 грн. (а.с. 16). У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачкою суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача і понесені останнім судові витрати в розмірі 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved