Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач у\~січні 2019\~року звернулась\~до Яремчанського\~міського суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~1998\~р.н.\~та [PERSON] ,2001\~р.н.\~які продовжують\~навчання,\~в розмірі\~1/3\~частки від\~доходу відповідача\~щомісячно до\~закінчення навчання\~на кожного,\~але не\~більше ніж\~досягнення кожним\~23\~років. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем шлюб розірвано, за рішенням суду стягувались аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Допомогу відповідач як працюючий може надавати, однак цього не робить. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи, визначено 29.03.2019р. головуючого суддю Польську М.В. Позивач в судові засідання не з`явилася, просила справу розглядати за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідач вимоги позову заперечив, зазначив, що з нього з січня місяця 2019 року продовжують по місцю роботи стягувати аліменти на утримання сина, який навчається у розмірі ј частки його доходу. Більше змоги оплачувати він не має. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Яремчанського міського суду від 17.01.2012р. вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку батька до досягнення дітьми повноліття з 26.12.2011р. (а.с.6-9). Відповідно до рішення Яремчанського міського суду від 26.01.2012р. шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено на проживання з матір`ю (а.с.10). Діти досягли повноліття, 04.03.2016 р. та 27.01.2019 р. відповідно, однак навчаються у вищих навчальних закладах, що підтверджується договорами про навчання та довідками (а.с.12-15, 39-40). Дійсно,\~відповідно до\~вимог СК\~України, визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. А тому у даних спірних правовідносинах, виходячи з вказаної норми закону, суд зобов`язаний встановити наявність факту досягнення повноліття, продовження навчання дітей та фінансової можливості відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] закінчує навчання 30.06.2019 [INFO] , а [PERSON] [INFO] . При цьому, незважаючи на досягнення повноліття дітьми, по місцю роботи [PERSON] з квітня 2016 року по травень 2019 року включно продовжується стягнення аліментних платежів на молодшого сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу, незважаючи на досягнення ним повноліття 27.01.2019 року, що підтверджується довідкою від 18.06.2019р. (а.с.48-49). Тому при вирішенні питання стягнення аліментів суд враховує необхідність стягнення з часу подачі позову, тобто з 31.01.2019 р. по 31.05.2019 р., з врахуванням стягнутої вже суми в розмірі 1/4 частки доходу та виплати за даний час тільки різниці між 1/3 та 1/4 частки. Щодо фінансової можливості відповідача, то враховуючи постійний його дохід по місцю роботи та те, що він має можливість оплачувати 1/3 частки на двох дітей, що продовжують навчання, тобто по 1/6 частки на кожного, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, при цьому щодо вимог позивача про стягнення по 1/3 на кожну дитину, суд не вважає дану вимогу доведеною. Отже, з 31.01.2019\~р.\~по 31.05.2019\~р.\~підлягає до\~стягнення 1/3\~доходу відповідача\~тільки в\~частині різниці\~від стягнутої\~суми аліментів\~1/4,\~з 01.06.2019\~р.\~по \~30.06.2019\~р.\~ 1/3\~частки доходу,\~а з\~30.06.2019\~р. по 30.06.2020 року 1/6 частки доходу за умови продовження навчання сина [PERSON] . За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Згідно із ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини вимог, а\~інша частина\~компенсується за\~рахунок держави\~у порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.\~Якщо обидві\~сторони звільнені\~від оплати\~судових витрат,\~вони компенсуються\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180-183, 191,198-201 Сімейного кодексу України, п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст.141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial