Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк») (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в Івано-Франківський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 20.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 106000 грн. 00 коп., з яких: 9115,84 грн. - заборгованість за кредитом; 96884,16 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 106000,00 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. 31.01.2019 року ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Бабій О.М. цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою в с.\~Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. 01.03.2019 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла вищевказана цивільна справа та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду головуючій судді Лущак Н.І. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 06.03.2019 року прийнято до розгляду справу за вищевказаним позовом та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 03.04.2019 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 98) відповідач [PERSON] отримала вищевказану ухвалу суду 15.03.2019 року, однак, станом на 03.04.2019 року, відзиву на позовну заяву суду не надала, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (позивач) (змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] (відповідач) 20.08.2010 року був укладений договір без номера (а.с. 10-35) (далі - Кредитний договір), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10100,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», зі строком дії кредитної картки до 01/18 року (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, а.с. 9), за користування яким зобов'язалася сплатити 2,5 % в місяць (30 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, при цьому банк, окрім випадків зміни розміру кредитного ліміту, зобов'язаний не менше чим через 7 днів до здійснення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку, у випадку не надходження протягом 7 днів від клієнта повідомлення про незгоду з змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Також згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» станом на день відкриття карткового рахунку становила 2,5 % на місяць (30,0 % річних) (а.с. 11), однак як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.08.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 30.11.2017року, з 01.09.2014 року відсоткову ставку було збільшено до 2,9 % на місяць (34,8 річних) та з 01.04.2015 року відсоткову ставку було збільшено до 3,6 % на місяць (43,2 % річних) (а.с. 5-8). Відповідно п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом та овердрафтом у розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві (а.с. 10 зворот). Відповідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії, на умовах передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 106000 грн. 00 коп., з яких: 9115,84 грн. - заборгованість за кредитом; 96884,16 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом (а.с. 5-8). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором без номера від 20.08.2010 року, та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0 грн. (платіжне доручення № BOTM8B1LH8 від 18.12.2017 року, а.с. 42). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved