Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Дніпрорудне» (скорочене - ТОВ «МДЛ Дніпрорудне») звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, втрат від інфляційних процесів та 3% річних. В обґрунтування позову позивач вказав, що на підставі рішення виконкому Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №98 від 05.06.2018 року ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» починаючи з 01.07.2018 року обслуговує багатоквартирні будинки в місті Дніпрорудне. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 08.06.2018 року договір №08/06/2018-40 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено Дніпрорудненським міським головою Коробовим Ю.М., уповноваженого п.3 рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №98 від 05.06.2018 року. Відповідно до договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідач [PERSON] є власником квартири та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також на відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком. За період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року включно позивач надав відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком, що підтверджується відповідними актами. Щомісячний розмір оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком відповідача складає 310,59 грн., з розрахунку встановленої вартості послуги в розмірі 4,06 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Угодою від 01.10.2019 року прийнято рішення про те, що у зв`язку із створенням ОСББ, дія договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком припиняється з 01.12.2019 року. За період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року відповідач не здійснювала оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого виникла заборгованість за особовим рахунком відповідача в сумі 5280,03 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач на підставі ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні збитки в сумі 655,97 грн. та 3% річних в сумі 237,91 грн. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу [PERSON] в ухвалі суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), поштова кореспонденція отримана відповідачем 09 квітня 2021 року. 21 квітня 2021 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що між нею, як власником квартири, і ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» договір про надання послуг не укладався, будь-які послуги (виконання робіт) по будинку не надавалися, належний доказів, які б підтверджували зміст і обсяг наданих послуг позивачем не надано, а надані на підтвердження позову акти виконаних робіт викликають сумніви в їх достовірності у зв`язку з їх підписанням не уповноваженими особами. Крім того, невиконання позивачем послуг з утримання житлового будинку підтверджується поданими відповідачем претензіями від 10 вересня 2019 року та від 07 жовтня 2019 року. Також позивачем невірно виконано розрахунок суми інфляційних втрат, оскільки на суму заборгованості 5280,03 грн., яка утворилася станом на 30.11.2019 року, застосовано індекси інфляції за період з липня 2018 року по жовтень 2020 року. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2020 року №233642656 (а.с.26). Положеннями ч.5 ст.13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який набрав чинності 01.07.2015 року, передбачено, що в разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом, співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі, якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таких органом. У такому разі ціна за послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №98 від 05 червня 2018 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків міста Дніпрорудне» Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Дніпрорудне» призначено управителем багатоквартирних будинків у м.Дніпрорудне згідно з додатком 2,3 (в тому числі будинку [ADDRESS] ) (а.с.15-17). Зазначеним рішенням уповноважено міського голову підписати договори з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Дніпрорудне від співвласників багатоквартирних будинків міста Дніпрорудне. 08 червня 2018 року між співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від імені яких діє Дніпрорудненський міський голова Коробов Ю.М. , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Дніпрорудне» укладено Договір №08/06/2018-40 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.18-20). Відповідно до п. 1 вказаного договору управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Згідно п.5 вказаного договору ціна послуги становить 4,06 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Плата за послугу нараховується управителем та вноситься на його банківський рахунок кожним співвласником щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.18 зазначеного договору №08/06/2018-40, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 08.06.2019 року. В силу положень ч.6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. Аналогічні положення містить ч.3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи, що жодною зі сторін не повідомила письмово про відмову від договору, послуги з управління багатоквартирним будинком продовжували надаватися після спливу строку, визначеному у Договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. У зв`язку з тим, що договір між ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» та Співвласниками багатоквартирного будинку продовжував діяти, ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» здійснювало нарахування плати за надання цих послуг після 08.06.2019 року до його подальшого розірвання сторонами. Основні засади відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (в редакціях, чинних саном на день виникнення спірних правовідносин). Відповідно до приписів положень ст.12, ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV в редакції від 26.11.2016 року, яка була чинна на час прийняття виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради рішення №98 від 05.06.2018 року та укладання Договору №08/06/2018-40, послуги, що відповідно до п.1 договору зобов`язався надавати ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне», відносились до житлово-комунальних послуг. На час надання послуг з управління багатоквартирним будинком за Договором №08/06/2018-40, набув чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, частиною 1 статті 5 якого, послугу з управління багатоквартирним будинком віднесено до житлово-комунальної послуги, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з частиною 1 статті 6 указаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Отже, ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» у період часу з липня 2018 року по листопад 2019 року, за який порушується питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком, безпосередньо займався управлінням житлового фонду, який переданий балансоутримувачем відповідно до умов Договору №08/06/2018-40 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 08.06.2018 року. Відповідно до пунктів 1, 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього Закону споживач має право, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. Тобто, згідно із зазначеними правовими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року (справа №753/1391/17, провадження №61-34537св18), від 21 листопада 2019 року (справа №464/5927/15, провадження №61-33479св18), від 22 січня 2020 року (справа №201/9729/18, провадження №61-21652св19). З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 5-7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних послуг з управління багатоквартирним будинком за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будівлі. 01.10.2019 року ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» отримало від співвласників житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в особі уповноваженої [PERSON] , протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 31.08.2019 року з повідомленням про розірвання Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, на підставі яких 01.10.2019 року між співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в особі уповноваженої [PERSON] , та ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» підписано Угоду про розірвання договору про надання послуг з управління багатоповерховим будинком, в якому сторони дійшли згоди припинити з 01.12.2019 року дію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №08/06/2018-40 від 08.06.2018 року. З матеріалів справи, а саме: Актів про надання послуг, виконання робіт, рахунків, які долучені позивачем до матеріалів справи судом встановлено надання ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» послуг зазначених у Договорі №08/06/2018-40 (а.с.30-147). Доказів протилежного матеріали справи не містять. Співвласникам багатоквартирного будинку було надано послугу з управління будинком за період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року, але відповідач [PERSON] не здійснювала оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого виникла заборгованість за її особовим рахунком в сумі 5280,03 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Розрахунок суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком позивача є обґрунтованим. Даних, що вказаний розмір заборгованості, на дату розгляду справи судом, відповідачем сплачено на користь позивача повністю або частково у добровільному порядку, матеріали справи не містять. У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України відповідач [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів щодо ненадання або неналежного надання відповідних послуг позивачем, доказів на спростування розміру заборгованості за період з 01 липня 2018 року по 30.11.2019 року, а також не навела достатньо мотивованих пояснень невиконання обов`язку щодо оплати житлово-комунальних послуг. Оцінюючи доводи відповідача щодо невиконання позивачем послуг з утримання житлового будинку, та надані на підтвердження цих обставин Акти-претензії відповідача від 10 вересня 2019 року та від 07 жовтня 2019 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.27,28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 1 травня 2019 року, передбачені особливості оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку. Так, оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею. Згідно ч.2,3 ст.27 Закону у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За змістом пунктів 2-10 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1145 від 27 грудня 2018 року, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг. Проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується управителем багатоквартирного будинку. У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у управителя багатоквартирним будинком. У разі коли за результатами проведення перевірки споживач та управитель багатоквартирного будинку не дійшли згоди щодо наявності (відсутності) факту невідповідності якості послуг з управління багатоквартирним будинком умовам або параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, та/або причин виникнення таких порушень або невідповідності, акт-претензія підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку. У разі неприбуття управителя багатоквартирного будинку в установлений договором про надання відповідних послуг строк для проведення перевірки відповідності якості послуг з управління багатоквартирним будинком чи необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо він підписаний споживачем та не менш як двома іншими споживачами відповідної послуги, які проживають у сусідніх будівлях (у приміщеннях - у разі, коли послуга надається у багатоквартирному будинку). Надані відповідачем [PERSON] . Акти-претензії від 10 вересня 2019 року та від 07 жовтня 2019 року, не можуть бути прийняті судом до уваги на підтвердження факту невиконання або неналежного позивачем послуг з утримання житлового будинку, як такі, що не відповідають вимогам Закону та Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки складені без участі представника управителя багатоквартирного будинку ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне» (або не підписані споживачем та не менш як двома іншими споживачами відповідної послуги у випадку неприбуття представника ТОВ «Місто для людей Дніпрорудне»), не містять інформацію щодо періоду зниження якості відповідної послуги. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат і трьох відсотків. Згідно розрахунків, виконаних позивачем, три проценти річних від простроченої суми заборгованості відповідача складає 237,91 грн., а сума інфляційних втрат складає 584,53 грн. (а.с.10,11). Одночасно з цим, суд вважає необґрунтованим розрахунок інфляційних втрат за період з липня 2018 року по жовтень 2020 року з огляду на те, що загальна сума заборгованості в сумі 5280,03 грн. утворилася станом на 01.11.2019 року накопичувальним підсумком за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року. У період з 01.11.2019 року по 31.10.2020 року сукупний індекс інфляції = 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% = 102,618%. Інфляційні втрати = 5 280,03 грн. (сума боргу) ? 102,618% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 5 280,03 грн. (сума боргу) = 138,21 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам, (розмір заявлених вимог 6173,91 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 5656,15 грн. (92%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2088,40 грн. 00 коп.

Outcome: partial