Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», являючись правонаступником відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», у позові до суду просив стягнути у солідарному порядку з [PERSON], як з позичальника відповідно до кредитного договору від 09.10.2006 року № 44/МК/42/2006-980, з [PERSON], як з поручителя, відповідно до договору поруки від 09.10.2006 року № 44/МК/42/2006-980 та [PERSON], як з поручителя, відповідно до договору поруки від 09.10.2006 року № 44/МК/42/2006-980 74938 грн. 98 коп. заборгованості, до складу якої входить: 37615,02 грн. - непогашений кредит, 7290,41 грн. - несплачені відсотки, 26617,05 грн. - реструктуризована пеня та штраф, 640,26 пеня за прострочення сплати кредиту, 2776,24грн. - штраф за порушення умов додаткової угоди, мотивуючи тим, що взяті відповідачем [PERSON] зобов»язання по вчасному поверненню кредиту істотно порушені, як порушені вони й поручителями [PERSON] та [PERSON], і станом на 14 травня 2014 року за ними рахується вищезазначена сума заборгованості, а також просив стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 749,39 грн. В судове засідання представник позивача на повторний виклик не з»явився, але в позові та у заяві, яка надійшла на адресу суду електронною поштою, представник позивача Федоренко С.В., якому відповідно до довіреності, копія якої на а.с.40, надані всі права позивача, в тому числі і право підпису позовної заяви та заяви, справу просив розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з»явилися, хоч викликалися. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій вона справу просила розглянути за її відсутності та за відсутності відповідача [PERSON], зазначивши, що він є її сином і з»явитися в судове засідання не може, а також за відсутності відповідача [PERSON], посилаючись на те, що він проживає у Голландії і точна адреса їй невідома, при цьому позовні вимоги визнала частково, а саме згодна, щоб з неї суд стягнув на користь позивача 37615,02 грн. заборгованості по тілу кредиту, 7290,41 грн. заборгованості по відсотках та 2776,24грн. штрафу за порушення умов додаткової угоди, а позовні вимоги у частині стягнення пені та штрафу розмірі 26617 грн.05 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 640 грн.26 коп. не визнала, посилаючись на те, що для їх стягнення минув річний строк позовної давності, який просила застосувати, а також зазначила, що згодна на розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с 69). Відповідно до ч.2 ст.224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. І так як у судове засідання не з»явилися всі відповідачі, але від одного з відповідачів, а саме від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, що унеможливлює заочний розгляд справи, то суд вважає можливим за таких обставин справу розглянути за відсутності представника позивача та відповідачів та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення у частині, суд приходить до наступного висновку. 09.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 44/МК/42/2006-980 (копія а.с. 11,12), згідно з умовами якого (п.п. 1.1, 1.2, 1.3, позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) на споживчі цілі у розмірі 87000,00 грн. строком по 10.10.2011 року включно, зі сплатою відсотків з розрахунку 20% річних, що обчислюються виходячи з 360-и днів у році. Цього ж дня між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 44/МК/42/2006-980, відповідно до умов якого [PERSON] поручився, що у разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, він повинен виконати всі зобов'язання в тому ж порядку, який встановлений кредитним договором для позивальника (копія договору на а.с.24-25), а між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 44/МК/42/2006-980 на таких же умовах, що і з [PERSON] (копія договору на а.с.26-27). Відповідно до умов кредитного договору, викладених у п. 4.1, [PERSON] зобов'язалася повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків. 29 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору кредитної лінії № 44/МК/42/2006-980, відповідно до умов якої (п. 1.1.6), починаючи з липня 2011 року [PERSON] зобов'язана сплатити суму в розмірі відстрочених протягом зазначеного в п. 1.1.5 додаткової угоди періоду платежів, згідно графіку до додаткової угоди; комісію за консультації по кредитним операціям у розмірі 1%(одного) відсотку від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати; суму в розмірі нарахованих та несплачених до зазначеного в п.1.1.5 договору періоду платежів згідно графіку до додаткової угоди; необхідний платіж у повному обсязі згідно графіку до додаткової угоди, до кінцевого терміну повернення кредиту - по 10 жовтня 2011 року включно, встановленого п. 1.1.2 додаткової угоди. Відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.6 додаткової угоди відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу відсотки та комісії в розмірі, встановленому додатковою угодою та повернути кредит у повному обсязі в строк, визначений у п. 1.1 додаткової угоди, а згідно з п. 4.1 додаткової угоди у разі невиконання зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або процентів відповідно до умов додаткової угоди, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з п. 4.2 додаткової угоди у випадку порушення відповідачем вимог п.п. З.З.1-3.3.6, 3.3.9, 3.3.12 - 3.3.23, 3.3.25-3.3.26 додаткової угоди (крім п.п. 3.3.5, 3.3.7 додаткової угоди), відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 5 (п'ять) процентів від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов додаткової угоди, за кожен випадок. Відповідно до п. 4.3 додаткової угоди у випадку прострочення відповідачем виконання зобов'язання, визначеного п. 2.11 додаткової угоди, на строк більше 30 календарних днів, відповідач, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплати банку штраф у розмірі 10 (десять) процентів від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином, належними сторонами та у встановлений строк, а про невиконання зобов»язань свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с.6-8. Солідарна відповідальність боржника та поручителя також передбачена і ст.554 ЦК України, проте, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як видно з п. 5.3. договору поруки, такий договір залишається чинним до дати повної сплати позичальником заборгованості, або виконання поручителем своїх зобов»язань, при цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Строк визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, а отже, з вимогою про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості відповідно до договору поруки, позивач мав право правомірно звернутися по 10 квітня 2012 року включно, і так як зазначений строк минув, оскільки позивачем позов поштою надіслано до суду 20 червня 2014 року (поштовий конверт на а.с.42), то у задоволенні позовних вимог, заявлених до відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для стягнення суми пені встановлюється спеціальна позовна давність строком у один рік, яка у даному випадку минула, так як кінцевим строком повернення кредиту, як обумовлено умовами кредитного договору і додаткової угоди до кредитного договору (копія заяви на а.с. 5,6) є 10 квітня 2012 року і так як відповідачем [PERSON] зроблено письмову заяву про застосування строку позовної давності у частині стягнення пені, то відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України це є підставою для відмови в позові у частині стягнення з неї пені у загальному розмірі 27257,31 грн. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в тому розмірі, що їх визнала відповідач [PERSON], стягнувши з неї на користь позивача 37615,02 грн. заборгованості по тілу кредиту, 7290,41 грн. заборгованості по відсотках та 2776,24 грн. штрафу за порушення умов додаткової угоди, а всього стягнути 47681 грн. 67 коп., а у задоволенні позовних вимог в іншій частині, заявлених до відповідача [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 476 грн.82 коп. у повернення витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial