Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити з-під арештів, накладених в 2013 році старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Москалець Н.А. та державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Шевченко І.М. автомобіль марки Skoda, модель: Fabia 1.4, рік випуску: 2002, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідачів. Вказує на те, що державний виконавець не вправі був звертати стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, оскільки це суперечить ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. Право застави виникло у банку раніше, ніж винесено постанову про арешт майна боржника, і, крім того, розмір заборгованості позичальника за кредитним договором значно перевищує вартість автомобіля переданого у заставу. Посилаючись на ці обставини, позивач просив звільнити зазначений автомобіль з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.05.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № KGСNА800000826, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 9864,90 дол. США. Відповідно до умов Кредитно-заставного договору [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки автомобіль Skoda, модель: Fabia 1.4, рік випуску: 2002, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В 2013 р. старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського управління юстиції Москалець Н.А. при примусовому виконанні виконавчого листа № 13411 (вп 37056350) від 19.03.2013 р. про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 57 856,39 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк», та державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Шевченко І.М. примусовому виконанні виконавчого листа № 16760 від 14.05.2013 р. про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 24 748,07 грн. на користь ПАТ КБ «Надра» накладено арешт на автомобіль Skoda, модель: Fabia 1.4, рік випуску: 2002, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], належний на праві власності [PERSON]. Згідно із ч.ч.1, 3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Довідка про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором свідчить про те, що ця заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 19.03.2013 р. складає 38236,75 доларів США та станом на 16.05.2013 р. - 39845,68 доларів США. Пунктом 16.8 кредитно-заставного договору, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON], визначена вартість заставного майна 89324 грн. 15 коп. Право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, а вартість предмета застави є нижчою від розміру заборгованості боржника заставодержателю, суд вважає, що наявні підстави для зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 р. (з наступними змінами) у справах про звільнення майна з-під арешту відповідачами є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт. Отже, належними відповідачами є [PERSON], як боржник, та ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ КБ «Надра», як особи, в інтересах яких накладено арешт, а тому у задоволенні позову про зняття арешту із заставленого майна до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» по 76 грн. 46 коп. судового збору з кожного.

Outcome: partial