Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № GOAWA 792518867 від 18.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12394,11 доларів США на термін до 17.07.2015 року. Посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та норми процесуального законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32036,80 доларів США, у тому числі заборгованість за кредитом - 9679,99 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4891,48 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2628,85 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13281,13 доларів США; а також штрафів відповідно до договору: 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 1524,07 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ на 12.01.2014 року складає 256070,14 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2560,70 грн. Представник позивача, Чернега А.І. у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився. В судовому засіданні 04.04.2014 року визнав, що дійсно він звертався до банку із заявою позичальника та отримав строковий кредит. Проти позову заперечував, оскільки банк реалізував згідно кредитно-заставного договору автомобіль, сума від реалізації якого мала б погасити суму заборгованості. Вказав, що залишився без автомобіля та ще й винен банку 32036,80 доларів, це навіть більше, ніж він отримав кредит у банку. Позов не визнав. Вважав, що позивачем нарахована завелика сума пені, яку він просив зменшити, мотивуючи свою заяву тяжким матеріальним становищем та взагалі обстановкою у банківському секторі економіки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що 26.06.2008 року [PERSON] подав до КБ Приватбанк анкету - заяву про отримання кредиту в доларах США на суму еквівалентній 55560 грн., зі строком користування кредитом - 84 місяця, зі сплатою ставки по кредиту 1,25% з метою купівлі автомобіль. 18.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитно-заставний договір № GOAWA 792518867, відповідно до умов якого Банк (позивач) зобов'язався надати Позичальнику (відповідач) кредит у розмірі та на умовах, встановлених в цьому договорі, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Згідно п.4.4. договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 16.6 Договору, до складу яких входять платежі за винагородою ( у випадку її наявності), процентами та кредитом. Пунктом 16.1.6 договору встановлено проценту ставку - 15% річних. Для погашення заборгованості Банк відкриває позичальнику транзитний рахунок. Пунктом 16.1.8 передбачено, що позичальник повинен кожного місяця з 10 по 15 число сплачувати Банку 314.98 доларів США. Курс долара - 4,62 грн. В забезпечення виконання умов кредитного-заставного договору від 18.07.2008 року відповідачем було передано банку в заставу автомобіль Cherry Kimo, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] / арк. с.16/. Банком встановлено, що предмет застави належить позичальнику на праві власності, сторони погодили, що вартість предмета застави - 55560 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Попри взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконував умови кредитного договору стосовного своєчасного повернення отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, винагороди у встановлені договором строки, у зв'язку з чим, станом на 13.01.2014 року виникла заборгованість перед банком у розмірі 32036,80 доларів США. Розрахунок заборгованості відповідача перед банком - позивачем проведено правильно у відповідності з умовами вище зазначеного кредитного-заставного договору від 18.07.2008 року, а сам факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком цієї заборгованості станом на 13.01.2014 року / а. с. 5, 6/, випискою по рахунку, меморіальними ордерами від 04.11.2010 року. Крім того, з цих документів вбачаються суми та дати внесення грошових сум на погашення кредиту, в тому числі і сума 5841,15 доларів США, яка надійшла до банку 04.11.2010 року за проданий заставний автомобіль, із зарахованням в погашення кредиту відповідачем 1785,40 дол., 2016,93 дол., 1065,75 дол., 973,07 доларів США. Однак, грошових коштів, що надійшли до банку 13.08.2010 року, не вистачило на погашення боргу відповідача по кредитному договору, а відповідач так і не виконував в подальшому умови кредитного договору стосовного своєчасного повернення отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, комісії за користування кредитом у встановленні договором строки, у зв'язку з чим, станом на 13.01.2014 року виникла заборгованість перед банком у розмірі 32036,80 доларів США. Оскільки, згідно умов кредитного договору від 26.06.2008 року, що укладений між сторонами, кредит був правомірно виданий в іноземній валюті (доларах США), то позивач (кредитодавець) вправі проводити розрахунки по договору в іноземній валюті, як і просити стягнути з відповідача такі коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. З огляду на вказане вище, в силу ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов кредитно-заставного договору № GOAWA 792518867 від 18.07.2008 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом - 9679,99 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4891,48 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2628,85 доларів США; а також штрафів відповідно до договору: 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 1524,07 доларів США - штраф (процентна складова) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами статі 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з п. 13.3 кредитно-заставного договору у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого п. 5.2.4 Договору, сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Пунктом 13.10 договору передбачено, що нарахування неустойки за договором здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинну бути виконано. Також сторонами узгоджено (п.13.11 договору), що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом, неустойки тривають 5 років. Стосовно стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13281,13 доларів США суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши їх розмір на підставі наступного. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положеннями ст.616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, як стягуються з боржника. При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року по справі № 6-6784 св13). Зменшення неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.10.2013 року № 6-26117 св13). Судом встановлено, що розмір основної заборгованості за тілом кредиту складає 9679,99 доларів США, а розмір неустойки 13281,13 доларів США, що значно перевищує розмір боргу. Суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої пені до 9685 доларів США. В іншому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача 28440,67 доларів США, що відповідно до службового рохзпорядження НБУ від 12.01.2014 року за курсом 7,99 складає 227240,95 грн. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 2272,41 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved