Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути із [PERSON] на його користь матеріальну шкоду за пошкодження мобільного телефону марки «Lenovo A 5000» в розмірі 3\~550,00 грн.; стягнути із [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. та витрати повязані зі сплатою судового збору посилаючись на те, що 19 червня 2016 року громадська організація «Варта» в складі гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснювали перевірку річки «Шполка» щодо охорони водних ресурсів та фактів незаконного вилову риби забороненими засобами лову. Близько 22 год. 00 хв. на річці «Шполка» ними було виявлено заборонений предмет (сітка для ловлі риби ), який встановив гр.[PERSON]. Діставши вказану сітку з водоймища, члени ГО «Варта» виявили 5 живих рибин. Вказану подію він фіксував на камеру власного мобільного телефону марки «Lenovo A 5000». В момент зйомки до нього підбігла відповідач [PERSON], яка штовхнула його, внаслідок чого він втратив рівновагу, випустив із рук мобільний телефон, який впав у річку. Внаслідок таких дій з боку відповідача, пошкоджено належне йому майно, а саме, мобільний телефон марки «Lenovo A 5000» та завдано збитків на суму 3\~550,00 грн.. Він звернувся до Звенигородського ВП Головного управління НП у Черкаській області з метою притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, однак йому повідомили, що діях гр.[PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, але вбачаються ознаки цивільно-правових відносин та рекомендували звернутися до суду. Крім завданої йому матеріальної шкоди, відповідачем завдано йому і моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, порушення звичного способу життя. Внаслідок утоплення телефону він був позбавлений можливості постійно перебувати на звязку, що заважало його робочій діяльності та плинуло на його доходи. Добровільно відповідач відшкодувати шкоду відмовляється, саме тому він і змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. А тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявилась без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів при цьому ухвалює заочне рішення. Суд заслухавши позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі, а також вивчивши письмові докази, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2016 року громадська організація «Варта» в складі гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснювали перевірку річки «Шполка» щодо охорони водних ресурсів та фактів незаконного вилову риби забороненими засобами лову. Близько 22 год. 00 хв. на річці «Шполка» ними було виявлено заборонений предмет (сітка для ловлі риби ), який встановив гр.[PERSON]. Діставши вказану сітку з водоймища, члени ГО «Варта» виявили 5 живих рибин. Вказану подію позивач фіксував на камеру мобільного телефону марки «Lenovo A 5000». В момент зйомки до нього підбігла відповідач, яка штовхнула його, внаслідок чого позивач втратив рівновагу, випустив із рук мобільний телефон, який впав у річку, що стверджується копією висновку Звенигородського ВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області (а.с.4). Внаслідок таких дій з боку відповідача, пошкоджено належне позивачу майно, а саме мобільний телефон марки «Lenovo A 5000» та завдано збитків на суму 3\~550, 00 грн., що стверджується розрахунковою квитанцією (а.с.5). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1ст.22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч.2\~ст.22 ЦК України). Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6\~(з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Згідно ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів. Жоден доказ для суду не має заздалегідь встановленого значення. Відповідно до\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до\~ п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. З огляду на це, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, і можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є сума 500,00 грн.. Оскільки судом встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними і між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок і, враховуючи, що відповідач не довів, що шкода завдана не з її вини, то право позивача, порушено і підлягає судовому захисту, а позов частковому задоволенню. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 22, 23 1166, 1167 ЦК України, та

Outcome: partial