Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на її користь суму заборгованості у розмірі 62 332\~ (шістдесят дві тисячі триста тридцять дві) грн. 54 коп., судовий збір у розмірі 623(шістсот двадцять три) грн. 34 коп., а також витрати за надану їй правову допомогу, розмір яких зазначить пізніше. 27 квітня 2016 року позивач уточнили свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості у розмірі 62 332\~(шістдесят дві тисячі триста тридцять дві) грн. 54 коп., судовий збір у розмірі 623(шістсот двадцять три) грн. 34 коп., а також витрати за надану їй правову допомогу у розмірі 5000 (пять тисяч) грн.00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона передавала [PERSON] грошові кошти в борг, про що були складені розписки, а саме: 04 вересня 2015 року вона передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000 грн., на строк до 31 грудня 2015 року; 10 вересня 2015 року грошові кошти в розмірі 12000 грн. на строк до 31 грудня 2015 року; 16 вересня 2015 року грошові кошти в розмірі 1500 доларів США на строк до 31 грудня 2015 року. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязався повернути їй боргу у строк до 31 грудня 2015 року. Позивач зазначає, що у січні 2016 рок вона звернулася до нього з вимогою повернути борг, однак до цього часу борг не повернуто, незважаючи на те, що відповідач має усі можливості, оскільки займається різноманітним бізнесом. Згодом відповідач зовсім перестав із нею спілкуватися, почав уникати як розмов, так і зустрічей. Позивач зазначає, що на дату складання позову відповідач має сплатити їй грошові кошти у розмірі 24000 грн. та 1500 доларів США, що за курсом НБУ, станом на момент складання позову становить 38400 грн., а усього 62\~332 грн.54 коп. У зв'язку з тим, що [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу, позивач звернулася до суду. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 02.02.2016 року зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнений позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача,\~ виходячи з вимог ст. 224 ЦПК України. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін і розгляду справи у відсутності відповідача та вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] передавала [PERSON] грошові кошти в борг, про що були складені розписки, а саме: 04 вересня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000 грн., на строк до 31 грудня 2015 року; 10 вересня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000 грн. на строк до 31 грудня 2015 року; 16 вересня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500 доларів США на строк до 31 грудня 2015 року, про що було складено розписки (а.с. 5-6). Своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів. Згідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, за вказаних підстав відповідно до статті строк виконання зобов'язання сплати грошових коштів має визначатись моментом пред'явлення вимоги. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові по справі 6-63цс 13 від 18 вересня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, вбачається, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджує як його укладення так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно до ч.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Відповідач не надав суду жодних доказів щодо підтвердження повернення ним боргу, як і не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст. ст. 27, 31 ЦПК України та не надав заперечень на позовну заяву. Таким чином, досліджені у судовому засіданні письмові докази, які були наданні позивачем, вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (письмовою розпискою). За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи обєктивних, достовірних та достатніх доказів в підтвердження повернення відповідачем [PERSON] грошових коштів, отриманих за розписками від позивача [PERSON], суд вважає, що вказаними діями відповідач порушує законні права позивача - власника грошових коштів, гарантовані ч. 1, ч. 4 статтею 41 Конституції України, за захистом яких вона звернулася до суду, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань безумовно підтверджується фактом наявності у позивача оригіналів розписок відповідача про отримання грошей. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 623,34 грн. (а.с.1). Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, а саме сплачене позивачем 5000грн.00 коп.,що документально підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією(а.с.31). На підставі викладеного,

Outcome: approved