overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власниками будинку № 9 по вул. 2-й Севастопольська в м.Суми на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори від 28.04.1992 р. В даному будинку зареєстрована позивачка, її дочка та відповідач. До 2005 р. відповідач проживав в належному на праві власності будинку позивача. З жовтня 2011 р. [PERSON] в казаному будинку не проживає, участі в сплаті платежів за комунальні послуги не приймає. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований в даному будинку позивачка не може вирішити питання про отримання субсидії за використаний газ для опалення будинку. Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком № 9, що знаходиться по вул. 2-й Севастопольська у м. Суми. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.1992 р., виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, позивач є власником будинку №9 по вул. 2-й Севастопольська в м. Суми. (а.с.5). Відповідач не проживає в будинку за адресою: м. Суми, вул. 2-га Севастопольська,9 з жовтня 2011 р. та не приймає участі в сплаті комунальних платежів. Факт не проживання відповідача за адресою: м.Суми, вул. 2-га Севастопольська,9 підтверджується актом від 16.03.2015 р., в якому зазначено, що дійсно [PERSON] не проживає за вказаною адресою з жовтня 2011 року (а.с.7). Згідно зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ч. 1 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 ЖК України, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищенаведеного суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування будинком № 9 по вул. 2-й Севастопольська в м. Суми, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Власником інших 2/3 часток квартири є її донька [PERSON] Позивачка також зазначила, що на даний час в квартирі окрім неї зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], відповідач по справі. Проте [PERSON] там не проживає з 1999 року, його речі в даній квартирі відсутні. Будь-яких перешкод йому в користуванні квартирою позивач не створювала. Відповідач не виявляв до квартири ніякого інтересу, не оплачував комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] також до суду не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник Степанівської селищної ради також до суду не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Власником інших 2/3 частин даної квартири є донька заявниці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19 березня 1998 року, договором про поділ нерухомого майна (квартири), що є спільною сумісною власністю від 23.12.2005 року та договором дарування 2/4 часток квартир від 23.12.2005 року (а.с. 6-10). На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстрований окрім позивачки [PERSON] ще й її колишній чоловік [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою № 1441/02-25 від 27.07.2018 року (а.с. 14). Проте, з 1999 року відповідач в спірній квартирі не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірній квартирі з 1999 року. Ніяких перешкод в користуванні квартирою позивач йому не чинила, він добровільно покинув її і з зазначеного часу в квартирі не проживає і не цікавиться нею. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/3 частки квартири є її син [PERSON], третя особа по справі. Позивачка також зазначила, що на даний час в квартирі окрім неї та її сина зареєстрована [PERSON], відповідач по справі. Проте [PERSON] там не проживає з 2014 року, її речі в даній квартирі відсутні. Будь-яких перешкод їй в користуванні квартирою позивач не створювала. Відповідач не виявляла до квартири ніякого інтересу, не оплачувала комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку, то просить визнати її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] також до суду не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник Низівської селищної ради також до суду не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Власником іншої 1/3 частини даної квартири є син позивачки [PERSON], інша 1/3 частина належала чоловіку позивачки [PERSON], який помер 03.02.1994 року (а.с. 32), спадкова справа після його смерті не заводилася, спадкоємцями першої черги є позивач та третя особа [PERSON] На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстрований окрім позивачки [PERSON] та її сина [PERSON], ще й її колишня невістка [PERSON] Проте, з 2014 року відповідач в спірній квартирі не проживає, що й встановлено відповідно до акту-підтвердження про не проживання особи за місцем реєстрації на території Низівської селищної ради від 02.08.2018 року за підписами депутата селищної ради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не мешкає в спірній квартирі з 2014 року. Ніяких перешкод в користуванні квартирою позивач йому не чинила, відповідачка добровільно покинула її і з зазначеного часу в квартирі не проживає і не цікавиться нею. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/4 частини будинку № 42 по вул. Соборна в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області. Зазначила, що на даний час в будинку зареєстровані син [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON], а також колишній чоловік [PERSON], відповідач по справі, проте останній там не проживає з травня 1999 року. Будь-яких перешкод йому в користуванні будинком позивач не створювала. Відповідач не виявляє до будинку ніякого інтересу, не оплачував послуги за газ, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин понад пятнадцять років не мешкає в будинку, то позивач просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/4 частини будинку № 42 по вул. Соборна в смт. Степанівка Сумського району, Сумської області, що підтверджується договором дарування (а.с. 5). На даний час в зазначеному будинку № 42 по вул. Соборна в смт. Степанівкаа Сумського району, Сумської області зареєстровані діти позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є співвласниками спірного будинка також відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району № 223-02-25 від 25.02.2019 року (а.с. 6). Dідповідач в спірному будинку зареєстрований, але фактично не проживає за місцем реєстрації з травня 1999 року по теперішній час. Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідач після розірвання шлюбу не проживає з 1999 року, він переїхав до м. Суми , але точна його адреса не відома. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку понад 15 років. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинила, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 21/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS]. За даною адресою на даний час крім неї зареєстровані донька [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач по справі останні п'ять років за вищевказаною адресою не проживає, оскільки виїхав на заробітки та до м. Суми не повертався. В добровільному порядку відмовляється знятись з реєстраційного обліку. Тому просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлений належним чином, в своїй заяві просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає . Представник 3-ої особи до суду не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі. В судове засідання сторони не з'явилися, були повідомлені належним чином, в зв'язку з чим суд розглянув заяву відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування 21/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с 5-7), крім того згідно довідки (а.с.8) за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідач без поважних причин не проживає за зазначеною адресою понад 5 років. Згідно Ст.174 ч 4 ЦПК в разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 54/100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. У вказаній частині домоволодіння зареєстровано 2 особи, в тому числі відповідач, яка залишила квартиру 7 років тому та не мешкає до цього часу. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню житла. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Від неї надійшла письмова заява в якій зазначає, що дійсно на протязі 7 років вона не проживає за місцем реєстрації. Знатися з реєстрації в добровільному порядку не має можливості, оскільки за сімейними обставинами не може приїхати в Україну, просить слухати справу в її відсутність, проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування № ВЕІ 902780 від 12 грудня 2006 року є власником 54/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] ( а. с. 8, 10). В будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] ( а. с. 15). За даною адресою відповідач не проживає. Дані факти підтверджуються відповідною довідкою та актами голови квартального комітету № 15 від 04 листопада 2014 року [PERSON] ( а. с. 15-17). Як встановлено в судовому засіданні відповідач залишила будинок 7 років тому, на даний час проживає за кордоном, з реєстраційного обліку не знялася. У вказаному будинку фактично не проживає, перешкод в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON], [PERSON], їх не заперечує і відповідач в письмовій заяві, поданій на адресу суду. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік. Таким чином суд вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Зазначив, що на даний час в будинку окрім нього, зареєстровані також його дружина [PERSON] та його син [PERSON] , відповідач по справі, проте він більше 10 років там фактично не проживає. Будь-яких перешкод йому в користуванні будинком він не створював, він покинув будинок добровільно, без примусу з його боку. З часу, як відповідач покинув будинок, він не виявляє до нього ніякого інтересу, не оплачував послуги за газ, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5, 6). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстрований позивач, дружина [PERSON] та його син [PERSON] , відповідач по справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету В.Чернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 8). Проте, з 2005 року відповідач в спірному будинку не проживає, оскільки вирушив на постійне місце проживання до Тайвані, що вбачається також з акту підтвердження про фактичне не проживання осіб за місцем реєстрації на території В.Чернеччинської сільської ради (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку з 2005 року. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Зазначила, що на даний час в будинку зареєстрована вона та відповідач [PERSON] Остання намагалася добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою, але від причин, що не залежали від неї це не вдалося за можливе. Будь-яких перешкод їй в користуванні будинком позивач не створювала. Відповідач не виявляє до будинку ніякого інтересу, не оплачувала комунальні послуги, які позивач сплачує за власні кошти. Так як відповідач без поважних причин більше року не мешкає в спірному будинку просить визнати її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник В.Чернеччинської сільської ради до суду також не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Представник Сумського РВ УДМС України в Сумській області також до суду не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2016 року (а.с. 5). На даний час в будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Проте, відповідач в спірному будинку фактично не проживає більше шести років, остання виїхала на постійне місце проживання до Латвії. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку понад 6 років. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, вона добровільно покинула його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved