Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач у вересні 2018 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01.02.2010 р. вона працює на посаді провідного юрисконсульта в Київському міському Палаці ветеранів. 30.05.2018 р. відповідач видав наказ №58-осн про внесення змін до штатного розпису скороченням штату, шляхом вивільнення 0,5 ставки провідного юрисконсульта у зв'язку зі змінами в організації роботи установи та оптимізації штатної чисельності. З даним наказом позивач була ознайомлена 14.06.2018 р. Наказом відповідача №83-осн від 04.09.2018 р. позивача переведено на 0,5 ставки провідного юрисконсульта. Вказані накази вважає незаконним та такими, що порушують її право на працю, належне забезпечення, порушено вимоги чинного законодавства про охорону праці, зокрема, ст. 56 КЗпП України, процедуру скорочення здійснено за відсутності згоди Департаменту соціальної політики на скорочення штату, вказану згоду від Департаменту отримано пізніше, зміни в організації роботи підприємств не відбувались. Позивач вважає, що вказані дії відповідача щодо неї проводяться навмисно через її відмову посвідчувати різного виду накази. Зазначеними незаконними діями підприємства позивачу завдано моральної шкоди, що полягає в навмисному протиправному позбавленні її половини робочого часу, заробітку, що призвело до зниження рівня життя та побуту. З огляду на викладене, позивач просить визнати незаконним наказ №83-осн від 04.09.2018 р. «Про внесення змін до штатного розпису», визнати незаконним переведення з 01.09.2018 р. на 0,5 ставки; визнати незаконними зміни до штатного розпису від 31.08.2018 р., затверджені директором Департаменту соціальної політики виконавчого органу КМР, визнати незаконним наказ №58-осн від 30.05.2018 р. про зміни в штатному розписі, зобов'язати директора Київського міського Палацу Ветеранів внести зміни до штатного розпису та ввести 1 повну ставку провідного юрисконсульта, зобов'язати директора видати наказ про переведення на 1 повну ставку провідного юрисконсульта [PERSON], зобов'язати відповідача виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2018 р. до моменту переведення на повну ставку, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. Ухвалою суду від 17.09.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. 05.10.2018 р. від відповідача до суду надійшов на позовну заяву, в якому директор Київського міського Палацу Ветеранів зазначив, що штатна чисельність та посадові оклади працівників Палацу ветеранів встановлюються відповідно до нормативів чисельності установ Міністерства праці та соціальної політики України та законодавства. Наказом Міністерства №108 від 11.05.2004 р. введено 0,5 ставки працівника юридичної служби. Виведення зі штату 0,5 одиниці провідного юрисконсульта не протирічить нормам закону, структурній діяльності підприємства, вимоги ст. 32 КЗпП України роботодавцем було дотримано. Департамент соціальної політики виконавчого органу не заперечував про внесення змін до штатного розпису. Вимоги про стягнення моральної шкоди не підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до положення про Київський міський Палац ветеранів від 14.01.2002 р., Палац ветеранів є спеціальною устнановю, створенною Київською міською держадміністрацією для культурного, правового, медичного та соціально-побутового обслуговування ветеранів і інвалідв війни, збройних сил, правоохоронних органів, ветеранів праці, залучення їх до суспільної діяльності, задоволення їх духовних потреб та інтересів (п. 1.1). Пунктом 5.5 положення визначено, що штатна чисиельність та посадові оклади працівників Палацу ветеранів встановлюються відповідно до нормативів чисельності працівників установ Міністерства праці і соціальної політики України та законодавства. 08.02.2010 р. наказом директора Палацу ветеранів [PERSON] прийнято з 01.02.2010 р. на посаду провідного юрисконсульта, з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 6-7). Листом виконавчого органу КМР (КМДА) Департамент соціальної політики від 30.05.2018 р. пропоновано залишити 0,5 шатної одиниці провідного юрисконсульта, з огляду на те, що за останні півтора року кількість звернень ветеранів м. Києва не відповідає в повному обсязі штатній одиниці провідного юрисконсульта (а.с. 10). 30.05.2018 р. директором Палацу ветеранів винесено наказ «Про внесення змін до штатного розпису» №58-осн у зв'язку з необхідністю змін в організації роботи Палацу ветеранів та оптимізації штатної чисельності, відповідно до якого наказано попередити [PERSON] про зміни в штатному розписі та майбутнє переведення на 0,5 штатної одиниці юрисконсульта, з наданням попередження під розпис (а.с. 12). 14.06.2018 р. директором Палацу ветеранів винесено попередження [PERSON] про зміни в штатному розписі. Від підпису в попердженні позивач відмовилась, про що зроблено відповідний запис (а.с. 11). Про відмову від підпису складено відповідний акт (а.с.13). 31.08.2018 р. відповідачем затверджено зміни до штатного розпису, відповідно до якого провідний юрисконсульт займає 0,5 штатної посади (а.с. 15). 04.09.2018 р. відповідач виніс наказа №83-осн «Про внесення змін до штатного розпису», яким виключено 0,5 штатної одиниці провідного юрисконсульта і введенням 0,5 штатної одиниці інженера з охорони праці по технічному відділенню (а.с. 16). Стаття 43 Конституції України зазначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Як слідує з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Таким чином, зміна істотних умов праці передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці, що включає зміну систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше. Із аналізу ч. 3 ст. 32 КЗпП України слідує, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити про це не пізніше ніж за два місяці працівника. Перелік істотних умов праці, передбачений ч. 3 ст. 32 КЗпП України, не є вичерпним і може доповнюватися стосовно кожного конкретного випадку, тому істотні умови праці є оціночним поняттям, одна й та сама умова праці для одного працівника може бути істотною, а для іншого ні. При цьому, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці. Такі висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-2748цс15 від 23.03.2016 року. Як регламентує п. п. 3 п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці. Судом встановлено, що позивача прийнято на посаду провідного юрисконсульта до Палацу ветеранів, що є спеціальною установою, створеною Київською міською держадміністрацією. Департамент соціальної політики не заперечував проти залишення на підприємстві 0,5 штатної одиниці провідного юрисконсульта через те, що кількість відвідувачів з питаннями юридичного характеру не відповідає в повному обсязі штатній одиниці провідного юрисконсульта. Вказані зміни проведено з раціоналізацією робочих місць на підприємстві, що відноситься до категорії істотних умов праці. Право визначати чисельність і штат працівників належить власникові або уповноваженому ним органу і ніхто не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Власник має право на свій розсуд вносити зміни у штатний розпис. Вказане право підприємству надано відповідно до ст. 64 ГК України (підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис). 30.05.2018 р. видано наказ про внесення змін до штатного розпису, яким наказано попередити позивача про зміну штатного розпису. Через відмову позивача ознайомитися з даним наказом, складено відповідний акт. 04.09.2018 р. видано наказ про виключення 0,5 штатної одиниці провідного юрисконсульта. Отже, встановлені судом обставини вказують, що підприємством у встановлені ч.3 ст. 32 КЗпП України строки було сповіщено працівника про наступну зміну істотних умов праці. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях, а відтак не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed