Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2005 позивач та відповідач уклали шлюб, який розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2015 року. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. З травня 2014 року матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає нерегулярно і не значну. Відповідач інших дітей не має, стягнення по виконавчим документам з нього не здійснюються. В зв`язку із чим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивач, у судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, у судове засідання не з`явився, направив поштою до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти задоволення не заперечував. 29.03.2021 позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, яка ухвалою суду від 15.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 17.05.2021. 17.05.2021 розгляд справи було відкладено на 24.05.2021, у зв`язку із неявкою всіх учасників процесу. 21.05.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої останній позовні вимоги визнав в повному обсязі та розгляд справи просив проводити за його відсутності. 24.05.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Під час розгляду справи судом досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2015 між сторонами було розірвано шлюб, який було укладено 24.09.2005 шлюб зареєстровано у Самарському відділі РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.п.4-5). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 27.02.2007 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] у позивача та відповідача народилася донька - [PERSON] (а.п.6). Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.0.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України». Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Судом приймається заява відповідача про визнання позову, оскільки він фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, та будучі батьком дітей, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved