Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося 30 липня 2018 року до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 7926,66 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 03.10.2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2725а4вн, відповідно до якого було застраховано автомобіль Skoda д/н [NUMBER] . 17.09.2015 року о 15 год. 00 хв. в м. Одеса по пров. Маяковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля Skoda д/н [NUMBER] та автомобіля Mini Cooper д/н [NUMBER] . Під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали механічні ушкодження. Учасниками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок того, що під час виїзду з місця стоянки Тарамова Селіма не недала переваги в русі ТЗ Skoda (д.р.н. [NUMBER] ), який рухався по своїй смузі. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля Skoda д/н [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.15.13623/VESKO21013 від 02.10.2015 року та умов Договору страхування № 2725а4вн від 03.10.2014, розмір страхового відшкодування склав 23642,38, яке ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» було сплачено згідно заяви страхувальника на СТО, згідно платіжного доручення № 200013 від 07.10.2015 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Міnі Соореr (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АІ/5080795 (що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АІ/5080795. Полісом № АІ/5080795 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «УПСК» в розмірі 50 000,00 гри., франшиза - 500 грн. 25.01.2016 року Позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» претензією про стягнення заборгованості в порядку регресу за вих. № ЛВ0019984. 21.03.2016 року ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 15 715,72 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 7 926,66 грн. (23 642,38 -15 715,72 = 7 926,66 грн.). Позивач, з огляду на те, що винуватцем вказаної ДТП за участю застрахованого транспортного засобу є [PERSON] , яка не відреагувала на направлену їй 27.01.2017 року претензію, вважає, що відповідач, як винуватець ДТП, має відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в сумі 7926,66 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та встановлено порядок спрощеного провадження. Відповідачем відзив на позов не подавався. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішив слухати справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 03.10.2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2725а4вн, відповідно до якого було застраховано автомобіль Skoda д/н [NUMBER] . 17.09.2015 року о 15 год. 00 хв. в м. Одеса по пров. Маяковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля Skoda д/н [NUMBER] та автомобіля Mini Cooper д/н [NUMBER] . Під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № АІ/6755859, а Тарамової Селіми - в ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АІ/5080795. Учасниками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок того, що під час виїзду з місця стоянки Тарамова Селіма не недала переваги в русі ТЗ Skoda (д.р.н. [NUMBER] ), який рухався по своїй смузі. Відповідно до Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої Протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011 (яка визначає умови заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також застосування Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників дорожньо- транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду при оформленні документів по дорожньо-транспортним пригодам без участі уповноважених на те працівників міліції) схема ДТП, що мала місце 17.09.2015 року о 15:00 в м. Одеса, пров. Маяковського відноситься до Розділу І Інструкції «Дорожньо-транспортні пригоди, що скоєні при русі транспортних засобів в одному напрямку» та відповідає схемі 1.11, відповідно до якої передбачена відповідальність водія ТЗ «В» - Тарамової Селіми. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля Skoda д/н [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.15.13623/VESKO21013 від 02.10.2015 року та умов Договору страхування № 2725а4вн від 03.10.2014, розмір страхового відшкодування склав 23642,38, яке ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» було сплачено згідно заяви страхувальника на СТО, згідно платіжного доручення № 200013 від 07.10.2015 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Міnі Соореr [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АІ/5080795 (що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АІ/5080795. Полісом № АІ/5080795 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «УПСК» в розмірі 50 000,00 гри., франшиза - 500 грн. 25.01.2016 року Позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» претензією про стягнення заборгованості в порядку регресу за вих. № ЛВ0019984. 21.03.2016 року ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 15 715,72 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 7 926,66 грн. (23 642,38 -15 715,72 = 7 926,66 грн.) Відповідач, не зважаючи на претензію позивача від 27.01.2017 року про регресні вимоги, не вчиняє жодних дій по відшкодуванню збитків. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд доходить висновку, що до АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» перейшло право вимоги на отримання від винної особи Тарамової Селіми компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Skoda д/н [NUMBER] - [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.09.2015 року о 15:00 в м. Одеса, пров. Маяковського. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.15.13623/VESKO21013 від 02.10.2015 року та умов Договору страхування № 2725а4вн від 03.10.2014, розмір страхового відшкодування склав 23642,3825.01.2016 року, при цьому позивачеві 21.03.2016 року ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 15 715,72 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 7 926,66 грн. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначає Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної вище позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016 р. у справі 6-2808цс15. Відповідно до п. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі. Крім того, в поряду ст.. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1762 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 12, 14, 511, 636, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved