Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач у справі звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.01.2007 року між позивачем та відповідачем було підписано Договір іпотеки, зі змінами від 26.01.2007 року, відповідно від 17.02.2007 року,згідно якого в забезпечення зобов»язаня за кредитним договором передано в іпотеку квартиру [ADDRESS], що належить позивачу. Позивач зазначала, що їй стало відомо, що 26.03.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис нотаріуса. Зареєстрований в реєстрі за №279 згідно якого було звернуто стягнення на житло позивача. Позивач зазначала, що оскільки згідно листа ВАТ Банк «БІГ Енергія» від 24.01.2010 року її було повідомлено про необхідність сплатити заборгованість на загальну суму 72283,52 грн., було вказано про перерахування пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, але не повідомлено у якому розмірі, та у зв»язку із тим, що приватний нотаріус [PERSON] не мала право надсилати до боржника лист попередження про згоду із розміром заборгованості, та різниці у сумах, що були вказані у листі ВАТ Банк «БІГ Енергія» від 24.01.2010 року та у виконавчому написі нотаріуса, просить суд з урахуванням зміни предмету позовних вимог (а.с.88,89) позов задовольнити та визнати недійсним виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №279 згідно якого було звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив суд позов задовольнити на підставі доказів поданих до матеріалів справи. В судовому засіданні відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечувала надала суду письмові заперечення проти позову та докази на які посилається в обґрунтування заперечень проти позову (а.с.25-44,103-119), одночасно заявила, що згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення основного зобов»язання таабо умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст прошених зобов»язань вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Зазначала, що згідно ст. 509 ЦК України в цьому випадку зобов»язання іпотекодержателя полягає у виконанні умов кредитного договору, а саме сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Що відповідно до ст.ст. 546,549 ЦК України неустойка (пеня) це один із видів забезпечення виконання зобов»язання. Та ввжає що стосовно перевірки нотаріусом факту наявності чи відсутності спору в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованостей покладається не власне ставлення боржника до пред»явленої вимоги ( суб»єктивна ознака), а фактичний характер правовідносин ( об»єктивна ознака). Вирішення питання, чи є заборгованість об»єктивно безспірною, належить до Компетенції Кабінету Міністрів України, який відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», встановлює перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться на підставі виконавчих написів. А тому вважає, що підстави зазначені у переліку мають об»єктивно безспірний характер. Для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника в встановлюють прострочення виконання зобов»язання. Перелік є вичерпним. Підтвердження наявності заборгованості боржника з виконання грошового зобов»язання має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності, а тому вважає що дії були правомірними та позов задоволенню не підлягає. Відповідач ВАТ Банк «БІГ Енергія» належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача , який з»явився у судове засідання, дослідивши письмові докази подані сторонами у справі в обґрунтування позовних вимог,заперечень проти позову, встановив наступне. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Відповідно до п.4.ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів. Відповідно до розділу 32 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції у України від 03.03.2004 року №205 передбачений порядок вчинення виконавчих написів. Судом встановлено, що ВАТ Банк «БІГ Енергія» 11.03.2010 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису ( а.с.30) та додав при цьому до заяви, докази передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженого постановою кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 року ( а.с.31-43). Судом встановлено, що також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] надіслала до боржника [PERSON] (а.с.44) лист та повідомила,що до неї з із заявою звернувся ВАТ Банк «БІГ Енергія» 11.03.2010р про вчинення виконавчого напису із зверненням стягнення на квартиру [ADDRESS], у зв»язку із невиконання заборгованості за Кредитним договором № 1108-01-2007 від 26.01.2007 року та додаткової угоди від 23.01.2009 року та зазначила про мотивацію Банку про розмір невиконаного зобов»язання на загальну суму заборгованості 125126,44 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 998 809,29 грн., та просила погасити заборгованість, який отриманій позивачем. Судом із пояснень сторін у справі та поданих доказів встановлено, що позивач у справі [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1108-01-2007 від 26.01.2007 року та додаткової угоди від 23.01.2009 року не погасила, також не відреагувала на лист попередження банку від 24.01.2010 року ( а.с.43) де її було повідомлено про необхідність сплатити заборгованість на загальну суму 72283,52 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, також залишила без реагування лист приватного нотаріуса ( а.с.44). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 32 вказаного закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.Таким чином, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов'язання у тридцятиденний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів вбачається, що банком вимога про виконання порушеного зобов'язання на адресу боржника та іпотекодателя направлялася 24.01.2010року ( а.с.43) та нею отримана 30.01.2014р. (а.с.43), а із заявою про вчинення виконавчого напису банк звернувся до нотаріуса 11.03. 2010р. (а.с.30). При цьому, позивачкою на адресу банку не направлялися заперечення проти визначеної банком суми заборгованості за кредитним договором, не оспорювала позивачка зазначену банком заборгованість і у іншому порядку. Пунктом 1 Переліку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Частиною 4 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 283 Інструкції встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Тобто, вказаними нормами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. Таким чином, відповідачем приватному нотаріусу були надані всі визначені законодавством документи для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки. У надісланій позивачці досудовій вимозі розмір заборгованості за відсотками та пенею вказаний станом на 24.01.2010 року., а у виконавчому написі нотаріуса - станом на 11.03.2010р., при цьому сума заборгованості за кредитом є незмінною. Щомісячна сплата відсотків за користування кредитом та нарахування пені у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, передбачені умовами кредитного договору, які були погоджені позивачкою, тому зазначенні у виконавчому написі розмір відсотків за користування кредитом та пені за період, який минув після направлення досудової вимоги та зверненням із заявою до нотаріуса, не є порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і не може бути підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed