Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 35 151 грн. 79 коп. Зазначає, що заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною. Позивач не визнає розміру заборгованості. На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису не було передбачено законодавством повноважень на вчинення виконавчих написів на звичайних кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Просить виконавчий напис, вчинений 09 жовтня 2019 року визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~ надав заяву про розгляд справи без його участі,\~ позовні вимоги підтримує в повному\~ обсязі,\~ прохає їх задовольнити, що вбачається з позовної заяви (а.с. 7). Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.50). Представник відповідача АТ«Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином\~ у встановленому законом порядку (а.с.25). Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого\~ округу\~ міста\~ Київ Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином\~ у встановленому законом порядку, про що свідчить підпис в поштовому повідомленні (а.с.27). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.\~ в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином\~ у встановленому законом порядку, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить постановити рішення згідно чинного законодавства. (а.с.30) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 03.03.2021 року. Третьою особою\~ приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. до суду було направлено належним чином засвідчений виконавчий напис від 09.10.2019 року за №24016 та документи, на підставі яких його було вчинено.(а.с.29-49). Незважаючи на неявку позивача, відповідача та третіх осіб по справі, з огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку стосовно можливості розгляду справи по суті у судовому засіданні 03 березня 2021 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №24016 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №1001092549201 від 01 серпня 2018 року в розмірі 35 151, 79 грн., також 500 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом всього в розмірі 35651, 79 грн. зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. (а.с. 31). АТ «Перший Український Міжнародний Банк»\~ звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. з заявою про примусове виконання рішення (а.с.15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 22 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60390799 з виконання виконавчого напису №24016 виданого 09 жовтня 2019 року (а.с.16-17). В заяві АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 30.09.2019 року, адресованій приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Н.С., про вчинення виконавчого напису зазначено, що з 17.02.2019 року виникла заборгованість за [PERSON] в сумі 35151, 79 грн. (а.с.45). Згідно виписки з рахунку [PERSON] станом на 30.09.2019 року включно заборгованість перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором 1001092549201 становить 35 151 грн. 79 коп. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Заборгованість клієнтом [PERSON] за кредитним договором 1001092549201 від 01.08.2018 року не погашена (а.с. 46). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постава КМУ №662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визначення нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 09 жовтня 2019 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 305/2082/14-ц від 15.01.2020. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~ При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~ нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України\~ від 22 лютого 2012 року № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, в процесі розгляду справи встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 жовтня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в\~ адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Нотаріус отримував від відповідача первинні документи щодо укладення договору та здійснення його погашення; виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідач же - АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не спростував зазначені позивачем обставини. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи викладене та\~

Outcome: approved