Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач у жовтні 2015 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина, в розмірі 25% від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 20.05.2006 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №211. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. З 03.09.2014 року вони з чоловіком разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, яку і підтримала та в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, додатково пояснивши, що вона з жовтня 2014 року перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, який матеріально допомагає утримувати її дитину. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав повністю, проте не погодився з тим, що він взагалі не допомагає утримувати дитину, пояснивши, що щотижня сплачує за харчування дитини в школі по 90 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2006 року, проте разом не проживають з жовтня 2014 року, бо позивач фактично має іншу родину. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та не заперечується відповідачем. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Зі слів відповідача, на даний час він не працює, тому аліменти з нього слід присудити в твердій грошовій формі відповідно до положень ст. 184 СК України. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з вересня 2015 року встановлений у розмірі 1455 грн., та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному розмірі і стягненні з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 600,00 грн. щомісячно і до його повноліття, що становить навіть менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини, бо обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках в рівній мірі. До того ж відповідач позов визнав повністю. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved