Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається із житлового будинку та вбиральні, що належало померлій [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим , що [INFO] у с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області померла його тітка, [PERSON] . У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина. За змістом довідки № 987 від 15.09.2020року, яка видана Старомізунським старостинським округом села Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] згідно даних погосподарського обліку належало будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . За життя покійна все своє майно заповіла йому, [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право власності на будинковолодіння йому необхідно отримати, витяг з Реєстру прав власників на нерухоме майно з Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації. Проте за життя [PERSON] не оформили право власності на належне їй майно і він не в змозі надати в нотаріальну контору підтверджуючі документи, та відповідно отримав в нотаріусу відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі , зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача - Вигодської селищної ради Старомізунський старостинський округ Долинського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступило клопотання , згідно якого Вигодська селищна рада не заперечує проти задоволення позову. Просять розглянути справу №343/1744/20 за позовом [PERSON] до Вигодської селищної ради Старомізунський старостинський округ Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за відсутності представника Вигодської селищної ради (а.с. 19-20). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову представником відповідача не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392ЦК). Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч.ч.1, 3, 5 статті 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Довідка №987, видана Вигодською селищною радою Долинського району Івано-Франківської області Старомізунський старостинський округ 15.09.2020 року (а.с.6) свідчить про те, що згідно запису в погосподарській книзі №6, об`єкт погосподарського обліку 02-0480-1 за 2016-2023 роки гр. [PERSON] , [INFO] , на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] по місцю проживання була зареєстрована і проживала одна. Копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 10.03.2020 р. підтверджує, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.4). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 03.10.2014 року секретарем Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Р.Грушаник, зареєстрованого в реєстрі за №76, [PERSON] , все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, а також все те, що буде належати їй на праві особистої власності і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] (а.с.5). Як встановлено в підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] , 16.03.2020р., у встановлений Законом шестимісячний термін, звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. із заявою про прийняття спадщини та 14.09.2020 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом . Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 135/02-31 приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., від 14.09.2020р., [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Відмову мотивовано тим, що згідно п.п. 4.1.5 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Такі документи спадкоємцем подані не були (а.с.13). Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.7-10) свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 13,2 кв.м., допоміжною площею 26,6 кв.м., (літ.А), вбиральні (літ.Б). Довідка №234 видана Івано-Франківським ОБТІ 08.07.2020р. (а.с.11) свідчить про те, що реєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 92426 грн. Таким чином , враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , є [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, представник відповідача Вигодської селищної ради Старомізунський старостинський округ Долинського району не заперечив проти задоволення позову, а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивача [PERSON] , про визнання права власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved