Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON]; третя особа [PERSON] та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 20.05.2015 року, просила стягнути з відповідача грошові кошти на суму 646\~376, 99 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог відзначила, що 28 вересня 2009 року був укладений договір позики між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі №1084 від 28 вересня 2009 року. [PERSON], позичив грошові кошти [PERSON] в розмірі 480408 гривень, що за курсом НБУ (8,0068) на день укладання цього договору складає еквівалент 60000 доларів США, які було отримано в повному обсязі. Зобовязання по поверненню \~позики \~забезпечуються заставою транспортним засобом: легковий універсал марки Lexus, модель RX350, 2008 року випуску, номери шасі (кузова, рами) JTJHK31U702049357, предмет застави є власністю заставодавця [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС №122492, виданого « 15» квітня 2008 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер [NUMBER]. Договір застави транспортного засобу від 29 вересня 2009 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу \~та зареєстрований в реєстрі за №1085. У звязку з неповерненням позики [PERSON], [PERSON]Сю звернувся до суду та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.11.2012 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року змінено та в рахунок погашення заборгованості за договором позики у розмірі 593\~100, 00 грн. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль позивачки марки Lexus, д.н. [NUMBER], шляхом передання його у власність [PERSON]. Зважаючи, що заборгованість [PERSON] за договором позики була погашена за рахунок застави майна позивачка, остання вважає, що у неї виникло право регресу до відповідача. У судове засідання 26.01.2016 року представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 29.07.2014 року) не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, призначене на 26.01.2016 р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та своєчасно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання, призначене на 26.01.2016 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та своєчасно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань суду не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та третьої особи та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та третьої особи, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст.197 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що дійсно були укладені такі договори, як договір позики між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі №1084 від 28 вересня 2009 року та - договір застави транспортного засобу від 29 вересня 2009 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу \~та зареєстрований в реєстрі за №1085. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2012 року, позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 593\~ 110 гривен, а також 1820 гривен в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 594\~ 930 гривен, та звернуто стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави за договором застави транспортного засобу від 29 вересня 2009 року, а саме автомобіль марки Lexus, модель RX350, 2008 року випуску, номери шасі (кузова,рами) JTJHK31U702049357, \~реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. 14 листопада 2012 року апеляційний суд Одеської області своїм рішенням змінив рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2012 року та в рахунок погашення заборгованості за договором позики у розмірі 593\~ 100 гривень звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки Lexus, модель RX350, 2008 року випуску, номери шасі (кузова,рами) JTJHK31U702049357, \~реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], шляхом передання його \~у власність [PERSON]. Ухвалою ВССУ від 04.12.2014 року вищезгадане рішення апеляційного суду Одеської області від 14.11.2012 року залишено без змін. Судом встановлено також, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року (справа №522/2437/14-ц) визнано за [PERSON] право власності \~на транспортний засіб: автомобіль марки «Lexus», модель RX350, 2008 року випуску, номери шасі (кузова, рами) JTJHK31U702049357, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною 1 статті 11 Закону України «Про заставу» заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Аналогічна норма міститься і в ч. 1\~ст. 583 ЦК України, відповідно до якої заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Ні\~ЦК України, ні\~Закон України «Про заставу»\~не містять положень, які б зобов'язували сторони договору застави укладати окремий договір майнової поруки. Так, згідно з нормами чинного законодавства майновий поручитель та основний боржник, зобовязання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно. Положення п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачає заміну кредитора у зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника\~\~поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Майновий поручитель, який виконав основне зобовязання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в тому самому обсязі і на тих самих умовах, що існували до моменту такого переходу, якщо інше не передбачено законом або договором. Відбувається лише заміна особи, на користь якої боржник повинен виконати зобовязання, забезпечені заставою, сутність зобовязання залишається незмінною (ст.\~514 ЦК). Враховуючи, що [PERSON] реалізував своє право та задовольнив вимоги за договором позики за рахунок заставленого майна, власником якого є [PERSON], набув право власності на предмет застави автомобіль марки «Lexus», модель RX350, 2008 року випуску, номери шасі (кузова, рами) JTJHK31U702049357, реєстраційний номер [NUMBER], то до [PERSON] перейшло право вимоги до боржника щодо відшкодування сплаченої нею як майновим поручителем суми вартості заставленого майна у розмірі 392\~114, 00 грн.. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, загальна сума заборгованості з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми боргу складає 646\~376, 99 грн., з яких: -392\~114, 00 грн. сума основної заборгованості; -29\~581, 76 грн. три відсотки річних; -224\~681, 23 грн. інфляційне збільшення суми боргу. Розрахунок заборгованості наявний у матеріалах справи (а.с. 128). Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 646\~376 (шістсот сорок шість тисяч триста сімдесят шість) гривень 99 коп.. Відповідно до змісту\~\~ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач поніс витрати по сплаті судового збору, останні стягнути на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved