Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач, яка є власником квартири [ADDRESS], звернулась до суду з позовом, та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пожежі квартири, що мала місце 05.07.2015 р, у розмірі 39577,00 грн., витрати на проведення висновку про вартість проведення відновлювального ремонту в розмірі 1400,00 грн. та моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. В зв»язку зі смертю сина [PERSON], його виключено з числа позивачів, тому вимоги до відповідача заявляє [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] з урахуванням збільшення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди просила додатково стягнути з [PERSON] 20000,00 грн. у зв'язку з втратою годувальника - сина [PERSON] Надала суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] (який помер [INFO].). Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову з тих підстав, що згідно ст. 1166 ЦК України позивачем не доведено її вини у заподіянні шкоди, яка виникла внаслідок пожежі. Вважає, що розмір матеріальної шкоди позивачем значно завищений. Крім того, зазначила, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, ступеня порушення життєвих стосунків, а бажання щодо її стягнення викликане лише корисними мотивами по безпідставному збагаченню. Також пояснила, що 05.07.2015р. о 4-00 год.її чоловік поставив чайник на плиту, увімкнув плиту та пішов з кухні збиратись на роботу. Через декілька хвилин він закричав: «Ми горим». Все сталося дуже швидко, пожежники довго не приїздили, згоріла їх квартира та поверхом вище ( позивача). Відповідач була в шоковому стані та потрапила до лікарні. На вимогу [PERSON] відшкодувати йому шкоду просила його почекати поки вона видужає після лікарні, а потім буде відшкодовувати йому шкоду, спочатку вона мала намір зробити ремонт в своїй квартирі. Зазначала, що пожежа сталася не з її вини, оскільки вона ніяких умисних дій не вчиняла, вона також є постраждалою внаслідок пожежі. Вказувала, що пожежа сталася ймовірно за халатного та неуважного відношення працівників «Київгаз», які напередодні проводили роботи в їх будинку. Разом з тим, жодного доказу з цього приводу не надала, як і вимог до «Київгаз» не пред»являла. Клопотань щодо визначення розміру шкоди не заявляла. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.10.2006 р., зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №4348 від 02.11.2006 р. (а.с. 7-8). У вказаному житловому приміщенні був зареєстрований син позивача [PERSON], про що свідчить довідка форми №3 від 07.10.2015 р., видана КК «Центр комунального сервісу №45» (а.с. 9). Знятий з реєстрації в зв»язку зі смертю [INFO]. Як вбачається з акту про пожежу від 05.07.2015 р., складеного комісією у складі: т.в.о. головного інспектора відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві, гр. [PERSON], гр. [PERSON], пожежа виникла 05.07.2015 р. о 03-58 год. в квартирі [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON] Місце виникнення пожежі - газова плита. Причина ( ймовірна) - це порушення правил пожежної безпеки при експлуатації газових приладів. Внаслідок пожежі знищено усе майно, документи власника квартири, пожежею пошкоджено: закопчені стіни та стеля квартири, пошкоджено вхідні двері ( а.с.10-11). Тобто, осередком пожежі стала квартира № 73. Доказів, які б давали підстави вважати, що є вина інших осіб, або працівників ПАТ«Київгаз», про що зазначала відповідач, суду сторонами не надано. При проведенні обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS], комісією в складі представників ЖЕД-703 КП «Куренівське» виявлено сліди пожежі, а саме: обгоріла дерев'яна віконна рама на кухні, вибито скло у віконній рамі, дуже задимлено стіни та стеля на кухні, у жилій та ванній кімнатах, обгорів балкон обшитий «вагонкою», стеля та стіни балкону також задимлені (а.с. 12). Постановою слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві Шокал Л.В. від 18.03.2016 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015100070004625 від 05.07.2015 р., закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України (а.с. 108). Як зазначено у вказаній постанові, в діях невстановленої особи формально вбачається ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, але кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 194 КК України настає при умисному пошкоджені майна та при завданні потерпілому матеріальної шкоди у великих розмірах, тобто якщо завдані збитки у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Приймаючи до уваги, те, що сума завданого збитку становить 39577 гривень та те, що умислу, направленого на пошкодження майна не було, тому в діях невстановленої особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. Згідно з висновком ТОВ « Агенство експертної оцінки» від 04.09.2015 р. про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №86 після пожежі, вартість проведення відновлювального ремонту становить 39577,00 грн. (а.с. 25-39). Відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідач не довела про відсутність своєї вини, оскільки вона як власник квартири має обов»язок забезпечувати пожежну безпеку в жилому приміщенні. Якби був встановлений її умисел та розмір шкоди був більший, тоді б не було закрито кримінальне провадження. Ту обставину, що пожежа виникла після увімкнення газоплити в квартирі відповідача також підтверджує свідок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, і 05.07.2015 р. він прокинувся приблизно о 04-00 год. ранку, та поставив чайник на плиту, увімкнув її, та через деякий час побачив вогонь на кухні, почав голосно будити відповідача та викликати пожежників. Зазначив, що плита з п»єзо запалюванням установлена була 10 років потому, і після виникнення пожежі помітив, як з плити витекла якась рідина. [PERSON] після пожежі наполягав, щоб йому негайно сплатили шкоду на ремонт в його квартирі. Свідок [PERSON], яка є дочкою відповідача, в судовому засіданні пояснила, що напередодні події, що відбулася 05.07.2015 р. бачилась з [PERSON], який при розмові повідомив, що бачив автомобіль «Київгазу» біля їх будинку. Таким чином, у них виникло припущення, що пожежа стала наслідком витікання газу. Проте до державних органів з цього приводу не зверталися. Питання щодо відшкодування позивачу збитків мали вирішити після проходження матір'ю курсу лікування, оскільки вона також постраждала під час пожежі у квартирі отримавши опіки. Відтак, відповідачем та показами свідків, не спростовано дані, які було встановлено при перевірці матеріалу по пожежі у квартирі [ADDRESS], належній відповідачеві, не спростовано факти, встановлені при складанні відповідного акту, не надано доказів того, що загоряння газового обладнання відбулося не з вини відповідача. Не можуть бути прийняті до уваги суду і доводи [PERSON] про те, що загорання в її квартирі могло статися з вини працівників спеціалізованої служби з обслуговування обладнання, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях відповідача та не підтверджені належними і допустимими доказами в розумінні ст. 60 ЦПК України. Таким чином, в процесі розгляду справи відповідач не спростувала, що загорання газового обладнання в її квартирі, в результаті чого вогнем було пошкоджено житлове приміщення позивача, сталося не з її вини. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Також, задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення витрат на користь [PERSON] за проведення експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири від 04.09.2015 р. у розмірі 1400,00 грн., оригінал квитанції про сплату якої надано в судовому засіданні (№14 від 02.09.2015 р.). Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її завдала. Враховуючи характер душевних та психічних страждань, яких зазнала позивач внаслідок пошкодження її майна, необхідності значних матеріальних витрат на проведення відновлювального ремонту та тривалості відновлення його попереднього стану, враховуючи похилий вік позивача, постійні хвилювання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 5000,00 грн. моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди у зв'язку з втратою годувальника, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв»язок між подією ( пожежа в липні 2015року) та смертю [PERSON] ( помер в травні 2016р), майже через рік. Причина смерті: дилатаційна кардіоміопатія, гостра серцево-судинна недостатність (а.с. 114, зворот). Згідно ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати , відповідно до розміру задоволених вимог. Тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial