Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», як правонаступник прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Плюс Банк», звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість по кредиту та відсотках, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання станом на 23.09.2013р. в розмірі 14 708,90 грн., у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, укладеному 30.12.2011р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] (далі договір). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7749,00 грн. на поточні потреби з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 30.04.2015р. включно. Однак, всупереч умов договору та встановленого графіку щомісячних внесків за кредитним договором, відповідач кредит не погашає та не сплачує відсотки. На письмові звернення не відреагувала, чим порушила взяті на себе зобов'язання. Просить стягнути з позичальника заборгованість по кредиту та по відсотках, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання станом на 23.09.2013р. в розмірі 14 708,90 грн. Тому просить позов задоволити. У судове засідання представник позивача Кметь О.М. по належній довіреності від 31.12.2013р. не з'явився, заявою до суду від 23.04.2014р. просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об'ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника банку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 2008 року між ВАТ «Плюс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № А27.106.70423, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6900,00 грн. на поточні потреби з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 07.10.2009р. включно (а.с. 38 та 38 зворот). Внаслідок реструктуризації боргу за вказаним кредитним договором було укладено новий кредитний договір від 30.12.2011р. № Л69.188.71387, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7749,00 грн. на поточні потреби з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 30.04.2015р. включно (а.с. 5-7). Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договору, видано відповідачу [PERSON] грошові кошти, обумовлені в договорі від 30.12.2011р. № Л69.188.71387. Суд приймає до уваги її пояснення дані в попередніх засіданнях, в яких вона пояснила про те, що у зв'язку із тяжким матеріальним становищем несвоєчасно сплачувала кредитні кошти, у зв'язку з чим було реструктуризовано заборгованість та укладено новий кредитний договір від 30.12.2011р. № Л69.188.71387, з метою оплати штрафних санкцій по попередньому договору та встановлено графік щомісячних внесків за кредитним договором. У відповідності до вимог п. 2.1. договору від 30.12.2011р. № Л69.188.71387 позичальник повертає кредит та сплачує банку проценти. З долучених до матеріалів справи копій квитанцій вбачається, що відповідачем здійснювались платежі у значно меншому розмірі, ніж встановлено графіком. У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Як встановлено судом, станом на 23.09.2013р. загальна сума заборгованості по кредитному зобов'язанню [PERSON] становить 14 708,90 грн., що включає: 4681,69 грн. - основний борг, 2819,60 грн. - прострочений борг, 1307,25 грн. - прострочені проценти, 114,16 грн. - строкові проценти, 5776,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, 10 грн. - віндикаційні витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, що призвело до невиконання взятих на себе зобов'язань. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні справи судом враховується той факт, що розмір пені за несвоєчасне погашення платежів (5776,20 грн.) значно перевищує суму основного боргу (4681,69 грн.), крім того враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача на даний час, суд вважає за потрібне зменшити розмір пені в два рази (до 2888,10 грн.). Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює про стягнення з відповідача суми заборгованості по кредитному договору № Л69.188.71387 від 30.12.2011р. в розмірі 11 820,80 грн., що включає: 4681,69 грн. - основний борг, 2819,60 грн. - прострочений борг, 1307,25 грн. - прострочені проценти, 114,16 грн. - строкові проценти, 2888,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, 10 грн. - віндикаційні витрати. При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved