Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

позивач через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування арешту з квартиру [ADDRESS] , що був накладений відповідно до постанови № 384372 від 16.12.2002 р. Подільським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входила Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Звернувшись до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у видачі Свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв`язку з наявністю арешту майна, накладеного на підставі постанови № 384372 від 16.12.2002 р. Подільським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві при виконанні рішення щодо стягнення аліментів. Не зважаючи на закінчення даного виконавчого провадження, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» арешт так і не був знятий. Оскільки наявність арешту майна перешкоджає оформленню спадкових прав у відповідності до закону, позивач просить скасувати арешт, накладений на майно його батька, а саме кв [ADDRESS] . Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої Першою київською державною нотаріальною конторою 09.03.2017 р. № 1594/02-14, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наявність запису: арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 1372987, внесеного 12.10.2004 р. Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови, виданої 16.12.2002 р. Державною виконавчою службою Голосіївського району. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкових прав було встановлено наявність обтяження кВ . [ADDRESS] . Як вбачається з відомостей, наданих Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, відповідно до даних підсистеми АСВП «ВП-спецрозділ» на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 5409599 за виконавчим листом Подільського районного суду м.Києва № 2-1089 від 12.05.1984 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частина усіх видів заробітку боржника щомісячно. 19.09.2008 р. державним виконавцем Топачевським Д.І. виконавче провадження було завершено в зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Відповідно до положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час вирішення питання про закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Зазначені вимоги закону не були виконані державним виконавцем при вирішенні питання щодо закінчення виконавчого провадження. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність арешту, накладеного на квартиру за адресою: [ADDRESS] , Ѕ якої належала [PERSON] , перешкоджає позивачу у визначений законом спосіб реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність обтяження щодо нерухомого майна порушує право позивача на оформлення спадкових прав у визначений законом спосіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved