Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» /надалі - ПАТ «Дельта Банк»/ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що 26.09.2007 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-15098-260907 від 26.09.2007 р., за яким Банк надає відповідачу кредит у сумі 1690,00 грн. на придбання певного майна / послуг на умовах визначених договором. Відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік, а також, за ведення кредитної справи сплачує плату в розмірі 2,45 % в місяць. Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що привело до виникнення заборгованості у сумі 1635, 62 грн. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ «Дельта Банк». Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. В позовній заяві представник відповідача, зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності, суду не надала. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 26.09.2007 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-15098-260907 від 26.09.2007 р., за яким Банк надає відповідачу кредит у сумі 1690,00 грн. на придбання певного майна / послуг на умовах визначених договором. Відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік, а також, за ведення кредитної справи сплачує плату в розмірі 2,45 % в місяць. Згідно п.1.1.Договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 1690,00 грн. на придбання певного майна / послуг на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3 та п. 2.5 Договору за користуванням кредитом, відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,45 % в місяць. Згідно наданого розрахунку, в зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, станом на 18.02.2014 року утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 870,87 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 80,71 гривень заборгованість за відсотками; - 684, 04 гривень заборгованість за комісіями; - всього 1635, 62 гривень заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов'язок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved