Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач, який діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], заінтересована особа: служба у справах дітей Мангушської районної державної адміністрації про визнання батьківства. Позивач позовні вимоги мотивував наступним. З 2010 року по 2014 рік він проживав разом з відповідачкою однією сім'єю, без реєстрації шлюбу в с. Покровське Мангушського району Донецької області. 03.02.2011 року [PERSON] народила дівчинку [PERSON], запис про батька дитини у Книзі реєстрації про народження була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зареєструвати дитини на його ім'я не було можливості, в зв'язку з тим, що на той момент у нього не було паспорта громадянина України. У січні 2014 року відповідачка залишила дитину з позивачем, а сама пішла і до сьогоднішнього часу вихованням дитини не займається. Дитині не дзвонить, не цікавиться її життям і здоров'ям, матеріально не допомагає, не приїжджає. Позивачу тільки відомо, що відповідачка проживає в Російській Федерації, а де саме він не знає. Він виховує доньку з моменту народження. Працює неофіційно, проте повністю утримує дитину. На наступний рік дочці потрібно йти в 1 клас, але він не є законним представником дитини, тому хоче, щоб його визнали батьком дитини. На даний момент вихованням та утриманням дитини займається повністю він, мати ніякої участі у цьому не приймає. Позивач вважає себе батьком дитини, а тому був змушений звернутися до суду із даною позовною заявою, в якій просить суд: визнати, що позивач [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, також надав заяву про подальший розгляд справи без його участі, наполягав на заочному розгляді справи. Представниця зацікавленої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала заяву про розгляд справи в подальшому без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Приймаючи до уваги, що відповідачка в судове засідання не зявилася, не зважаючи на те, що про розгляд справи повідомлялася належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням, і від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи в її відсутності, тому справа розглядається заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали разом однією сім'єю без укладення шлюбу з 2010 року без реєстрації шлюбу. 03.02.2011 року відповідачка народила дівчинку [PERSON], в графі батько зазначено «Дадян Роман Васильович», що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №164551 від 15.02.2011 року (а.с.6). Отже, реєстрацію було проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, де батько був записаний зі слів матері, оскільки вони з відповідачкою на той час не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до актів обстеження домоволодіння № 98 від 10.04.2017 року, № 100 від 20.04.2017 року, складених депутатом виконавчого комітету Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області та відповіді на запит суду, [PERSON] дійсно зареєстрована у [INFO], однак за вказаною адресою не проживає з січня 2014 року, місце її знаходження не відомо (а.с.8, 15-16). Довідкою Покровського сільського голови № 283 від 10.04.2017 року підтверджено факт реєстрації та спільного проживання у [INFO] позивача разом з дитиною [PERSON] (а.с.9). Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає з дитиною [PERSON]. Позивач піклується про дитину, матеріально її утримує і вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач є рідним батьком [PERSON], а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved