Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

позивач у квітні 2019 року звернувся до Каланчацького районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Регіональний сервісний центр АР Крим і м. Севастополь, у якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на транспортний засіб марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ легкова, кольору чорного. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він у 2013 році придбав у громадянина [PERSON] за який доводився рідним сином [PERSON] , транспортний засіб марки М- 408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ легкова, кольору чорного, за 7 300,00 грн, про що свідчить розписка, датована 10.10.2013, проте нотаріально не посвідчена. Розписку посвідчував лише [PERSON] та мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Позивач посилається на те, що власником вказаного рухомого майна є [PERSON] , 1928 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , виданого Каланчацьким МРЕВ Херсонської області 26.09.1996. Однак, що техпаспорт на вказаний транспортний засіб [PERSON] відразу ж позивачу [PERSON] передано не було, а тому позивач рахував, що власником вказаного транспортного засобу є саме [PERSON] . Проте пізніше позивачу [PERSON] був переданий вказаний техпаспорт на вказаний транспортний засіб, не оригінал, а лише його копія і позивачу стало відомо те, що власником його с саме [PERSON] , який доводиться [PERSON] рідним батьком. Після передачі грошей за вказаний транспортний засіб, онуком [PERSON] , та який діяв від його імені - [PERSON] , видано довіреність на ім`я позивача на право керування, розпорядження вказаним транспортним засобом, датованої 24.10.2013 та посвідченої приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області. Окрім того, у вказаній довіреності також значиться мати позивача [PERSON] - [PERSON] Позивач зазначає, що [INFO] власник вказаного рухомого майна - [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть, серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області 03.09.2013 року. [PERSON] передав вказаний транспортний засіб позивачу [PERSON] , за що отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 300,00 грн, про шо свідчить відповідна розписка, датована 10.10.2013 року. Таким чином, саме позивач [PERSON] є добросовісним набувачем вказаного рухомого майна протягом останніх 6 років безперервно володіє чужим майном. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі. 12.06.2019 року на адресу Каланчацького районного суду Херсонської області надійшли пояснення Регіонального сервісного центру МВС у Автономній республіці Крим та м. Севастополі, у яких третя особа заперечувала щодо задоволення позовних вимог. У жовтні 2019 року на адресу Каланчацького районного суду Херсонської області надійшла заява представника позивача про зміну предмета позову, у якій позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.10.2013 року легкового автомобіля марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ легкова, кольору чорного, між продавцем [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 21.11.2019 року справу передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідачів у АР Крим. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.12.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва визначено судом, який забезпечить в подальшому розгляд справи. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 13.01.2020 року справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На момент розгляду справи, відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. На адресу суду надійшла заява від представника позивача, позивача та третьої особи про розгляд справи без їх присутності. Відповідачі повторно в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.10.2013 року [PERSON] передав автомобіль марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі [NUMBER] , кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію № [NUMBER] , довіреність на ім`я [PERSON] та отримав гроші в сумі 7 300,00 грн від [PERSON] паспорт [NUMBER] , виданий 17.08.1995 року. Згідно реєстраційних даних на транспортний засіб його власником є [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорту [NUMBER] . Відповідно до довіреності від 23.04.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися, тобто, продати, обміняти, здати в оренду, позичку за його розсудом належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] автомобілем марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі [NUMBER] , кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Судом встановлено, що [INFO] власник транспортного засобу [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області. Після смерті власника автомобіля, 24.10.2013 року, [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., відповідно до якої уповноважив [PERSON] та (або) [PERSON] розпоряджатися, тобто, продати, обміняти, здати в оренду, позичку за їх розсудом належним власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] автомобілем марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі [NUMBER] , кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Звертаючись до суду позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10.10.2013 року легкового автомобіля марки М-408, 1965 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ легкова, кольору чорного, між продавцем [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі - МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Як встановлено судом, будь-який договір щодо купівлі-продажу транспортного засобу між сторонами не укладався, а передача автомобіля та реєстраційних документів відбулась на підставі довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. Крім того, як встановлено судом, грошові кошти за транспортний засіб отримав від [PERSON] . [PERSON] 10.10.2013 р., тобто після смерті власника автомобіля і до закінчення строку для прийняття спадщини, а отже на момент передачі автомобіля і отримання грошових коштів право власності [PERSON] на транспортний засіб не було оформлено у визначений законом спосіб. [PERSON] 24.10.2013 р., видав довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] на право розпорядження автомобілем марки М-408 24.10.2013 р., також після смерті власника [PERSON] і діяв на момент видачі довіреності саме як представник власника. Відповідно до ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Отже, на момент видачі [PERSON] 24.10.2013 довіреності на право розпорядження транспортним засобом, його повноваження представника власника автомобіля були припинені і він не між вчиняти будь-які правочини. Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини, оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі, які складаються із суми сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed