Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач у червні 2017 року звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків за прострочку грошового зобовязання посилаючись на те, що 27.10.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 148369,13 грн. та судові витрати у розмірі 1483,70 грн., всього 149852,83 грн., яке набрало законної сили. На день подачі позовної заяви рішення суду не виконано. Просив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» понесені кредитною спілкою збитки за прострочку грошового зобовязання в розмірі 124228 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1863,42 грн. та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 500 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Повідомлявся належним чином. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року було стягнуто [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» суму боргу в розмірі 148369,13 грн. та судові витрати у розмірі 1483,70 грн., всього 149852,83 грн. Рішення набрало законної сили. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судовому засідання було встановлено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року виконано не було, зобовязання не виконано і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача потрібно стягнути на користь позивача інфляційні витрати за листопад-грудень 2014 року, 2015 рік, 2016 рік та січень-березень 2017 року у сумі 113363,67грн. 3% річних з 01.11.2014 року по 01.04.2017 року у сумі 10864,33 грн. Порядок відшкодування витрат на правову допомогу визначений ч. 1 ст. 84 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» закріплені підстави та умови визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу. Позивачем надано суду підтвердження того, що позивач отримав правову допомогу від особи, яка має право на надання правової допомоги, розрахунок вартості правової допомоги, підтвердження понесених витрат на правову допомогу, тому наявні підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1863,42 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved