Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець (далі - ФОП) [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між нею та відповідачем виникли договірні відносини на підставі договору № ПР 1711 від 16.11.2017 року за умовами якого продавець зобов`язується надати покупцеві (відповідачу) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання - передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Відповідач комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої. За умовами договору загальна вартість комплексу по догляду складає 14480 грн. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 6182 грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2647,41 грн., 3% річних у розмірі 231 грн., інфляційні витрати у розмірі 838,60 грн. та судові витрати у розмірі 768,40 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явилась, про час, місце та дату судових засідань повідомлялась належним чином, у зв`язку з чим суд відповідно до ч.11 ст. 128, ч.10 ст.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд відповідач не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. У судове засідання позивач ФОП [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. 03 вересня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 16.11.2017 року між позивачем ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір № ПР 1711, за умовами якого продавець зобов`язується надати покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання - передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Пунктами 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що при передачі комплексу по догляду сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно переліку № 1 (специфікації). Пунктом 2.4 договору обумовлено, що зобов`язання продавця по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження покупцеві згідно акту приймання-передачі та підписанні даного договору (а.с. 11). Відповідно до п. 5.1 договору, загальна вартість комплексу по догляду складає 14480 грн. (а.с. 11). Як вбачається з акту приймання передачі від 16.11.2017 року, позивач ФОП [PERSON] перед відповідачем [PERSON] свої зобов`язання виконала в повному обсязі (а.с. 10). Відповідно до довідки, наданої ФОМ [PERSON] , загальна вартість комплексу складає 14480 грн., з яких: 6630 - вартість набору косметики та 7850 грн. вартість косметичних послуг. Станом на 20.03.2019 року [PERSON] сплатила частину вартості товару на зхагальну суму 2000 грн. та отримала частину косметологічних послуг на суму 1552 грн. Борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] . складає 4630грн. зі сплати вартості товару на 1552 грн. за фактично отримані послуги, а разом складає 6182 грн. (а.с. 8). Крім того, відповідно до положень ЦК України, позивачем ФОП [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] пені у розмірі 2647,41 грн., 3% річних у розмірі 231 грн., інфляційні витрати у розмірі 838,06 грн. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за договором № ПР 1711 від 16.11.2017 року перед позивачем загальною сумою 9898,47 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок наданий позивачем ФОП [PERSON] сумніву у суду не викликає. На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором такими, які підлягають повному задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved