Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.06.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку згідно якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36 % на рік з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.06.2013 року у розмірі 21957,94 грн., яка складається з: 6028,82 грн. - заборгованість за кредитом, 11270,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3136,53 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1021,81 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25.06.2007 року у розмірі 21957,94 грн., судові витрати у розмірі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є заява представника позивача слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що. Представником позивача не надано доказів поважності пропуску терміну звернення до суду і позивач не просив поновити строк позовної давності. Просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , який відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, які разом із заявою відповідача складають договір, він дії 12 місяців з дня його підписання. Якщо на протязі цього строку від сторін не надходить інформація про припинення дії договору, його дія автоматично продовжується на такий же строк. Термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Відповідач користувався наданим кредитним лімітом, що підтверджується наданою позивачем випискою по картковому рахунку, однак повернення коштів не проводив, у зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 30.06.2013 року у розмірі 21957,94 грн., яка складається з: 6028,82 грн. - заборгованість за кредитом, 11270,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3136,53 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1021,81 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п. 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовні давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставне майно, тощо), положення п. 7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку. Строк дії кредитного договору № б/н від 27.04.2006 року закінчився 27.04.2007 року, позовна давність за даним договором сплинула 27.04.2010 року. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed