Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач у серпні 2012 р. звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.12.2007р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №007-2902/840-0655, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 100 000,00 дол. США, строком до 10.12.2022р., зі сплатою 13,45% річних за користування кредитом. В якості забезпечення умов вказаного договору, 10.12.2007 між Банком та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки №007-2902/840-0655-Р/1 та №007-2902/840-0655-Р/2 відповідно, за умовами якого поручителі зобов`язались в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі зобов`язань по кредитному договору. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, однак відповідачі зобов`язання за кредитним договором не виконують, у зв`язку з чим, станом на 06.08.2012 утворилась заборгованість в розмірі 119 730,49 дол. США, що становить 957 005,81 грн., з яких: за тілом кредиту 89 405,38 дол. США (714 617,20 грн.), за відсотками - 27 765,06 дол. США (221926,12 грн.), за підвищеними відсотками 2 560,05 дол. США (20 462,48 грн.). З урахуванням уточнених позовних вимог від 18.04.2019, позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] 119 730,49 дол. США. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] 119 730,49 дол. США. В дольовому порядку стягнути з відповідачів сплачену суму судового збору в розмірі 3 219,00 грн. (а.с. 167-170). Ухвалою суду від 24.07.2018р. скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013р. про стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 143-144). 24.04.2019 в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , [PERSON] подав заяву про застосування строків позовної давності до договору поруки, з огляду на те, що банк звернувся до боржників з досудовою вимогою 02.08.2010, а з позовом до суду позивач звернувся лише 10.08.2010, тобто більше ніж через два роки з дня направлення досудових вимог, тобто з пропуском шестимісячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України (а.с.189-193). Ухвалою суду від 24.04.2019р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 195). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, почилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] проти позову заперечував з підстав необгрунтованості та безпідставності позовних вимог, спірності розміру заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засіданняне з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність останньої на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.12.2007р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №007-2902/840-0655 (а.с. 5-10) В силу п. 1.1 якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 100 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку та на умовах та в строки, визначені договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Строк кредитування становить по 10.12.2022р. включно (п. 1.2). У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 10.12.2007 між позивачем та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки №007-2902/840-0655-Р/1 та №007-2902/840-0655-Р/2 відповідно (а.с. 15-20). В силу п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитом відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 10.12.2007. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови основного договору і він погоджується з ними (п. 1.2). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3). Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4). Позивач зобов`язання за укладеним договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки, випискою по особовому рахунку (а.с. 23-24). Пунктом 5.3 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 06.08.2012 розмір заборгованості становить 119 730,49 дол. США, що становить 957 005,81 грн., з яких: за тілом кредиту 89 405,38 дол. США (714 617,20 грн.), за відсотками - 27 765,06 дол. США (221926,12 грн.), за підвищеними відсотками 2 560,05 дол. США (20 462,48 грн.) (а.с. 21-22). 02.08.2010р. позивач надіслав на адресу відповідачів письмову вимогу про повернення суми заборгованості (а.с. 34-37). У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частини перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 17.09.2014 року (Справа №6-6цс14), постанові від 20.04.2016 року (Справа №6-2662цс15), позовну вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах шестимісячного строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем), а тому кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилось матеріальне право. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Таким чином, визначальним в даних правовідносинах є встановлення моменту настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором для позичальника, з яким законодавець пов`язує початок перебігу шестимісячного строку для пред`явлення позовної вимоги до поручителя в судовому порядку. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22.06.2016 року (справа №6-368цс16), якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України в порядку реалізації права на дострокове повернення всієї суми кредиту, яка залишилась, та сплати процентів за користування кредитними коштами, змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною 4 статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Якщо банк пред`явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення коштів поза межами цього строку. Судом установлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, 05.08.2010 ПАТ «Універсал Банк» направило поручителю [PERSON] та [PERSON] вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту (вимога від 02.08.2010), яка залишилась, та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги. До суду з позов позивач звернувся у серпні 2012 р. Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Оскільки ПАТ «Універсал Банк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України пред`явив 05.08.2010 вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором і вказав у вимозі, що ця заборгованість має бути погашена протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання. За умови пред`явлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобов`язання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання, і порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання. З урахуванням вказаного, встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінило строк виконання основного зобов`язання та звернулося з позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] лише у серпні 2012 р. А тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів, оскільки позивач пропустив строк для пред`явлення цих вимог, встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України. Розмір заборгованості підлягає стягненню з позичальника. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial