Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання відповідачів, а також неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником вказаної квартири, відповідачі зареєстровані в ній, користуються належним позивачу майном, відповідач [PERSON] втратив право власності на вказану квартиру відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 р., а відтак й право користування нею, право користування квартирою членів його родини було похідним від права власності на квартиру [PERSON], й втрачено ними разом з [PERSON] Ухвалою суду від 02.03.2017 року позов представника [PERSON] в частині вимог про визнання [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою м.Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3, буд. 73, кв. 30.за клопотанням представника позивача залишено без розгляду (а.с.236-237) Також до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного 15.08.2007 року договору міни, який визнано Приморським районним судом м.Одеси дійсним, правомірність реєстраційних дій щодо поновлення реєстрації права власності [PERSON] ос порені в порядку адміністративного судочинства, [PERSON] не визнається та оспорюється його право власності на вказану квартиру, що стало підставою для звернення до суду із захистом своїх прав. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.07.2016 року, в рамках цивільної справи № 521/11347/16-ц, вжито заходів забезпечення позову, накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.80-81) Ухвалою Малиновського районного суду від 19.12.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів [PERSON], [PERSON] залучено Службу у справах дітей Одеської міської ради (а.с.199-200) Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.11.2016 року обєднано в одне провадження позовні вимоги представника [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою [ADDRESS] (справа № 521/14624/16-ц), та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] (справа № 521/11347/16-ц). Справі присвоєно єдиний унікальний номер 521/14624/16-ц (а.с.44-45) Представники [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали, просили їх задовольнити, позов [PERSON] не визнали, просили відмовити в задоволенні його позовних вимог. Представники [PERSON], [PERSON] позов [PERSON] не визнали, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] заперечувала проти зняття з реєстрації неповнолітньої. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та про відмову в задоволенні позову [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 01.08.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради згідно інвестиційного договору від 15.12.2006 року ; акту прийому-передачі квартири, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с.14), право власності [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.145) Також судом встановлено, що 15.08.2007 року між [PERSON], [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про міну належних їм на праві власності обєктів нерухомого майна, згідно умов якої [PERSON] та [PERSON] передали належні їм на праві власності квартири № 28,30,46 в будинку 73 по вул. Овідіопольська дорога, 3 в місті Одесі в обмін на належне [PERSON] домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Садиковська, 22, що підтверджується копією договору міни від 15.08.2007 року(а.с.55-56) Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 року, вказаний договір міни визнано дійсним. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної власності на домоволодіння, що розташоване в м.Одесі по вулиці Садиковській, 22, визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] 3 в м.Одесі, визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] 3 в м.Одесі, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 57-58) На підставі зазначеного рішення, за [PERSON] 21.11.2007 року було зареєстровано право власності на спірну квартиру, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 61зв)) Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 року, зазначене рішення Приморського районного суду м.Одеси скасовано, постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.59-60) Доводи представника [PERSON] про належність йому спірної квартири з посиланням на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 р. відхиляються судом, оскільки зазначене рішення скасовано, скасований судовий акт не породжує\~жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, й, відповідно договір міни від 15.08.2007 року, укладений між [PERSON] , [PERSON], та [PERSON] не є дійсним. Також відхиляються судом доводи представників [PERSON], [PERSON] щодо оспорювання реєстраційних дій щодо реєстрації права власності [PERSON] на спірну квартиру, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, державна реєстрація права власності або її скасування є наслідком набуття або втрати певною особою відповідного права, й не є підставою його виникнення або втрати. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Таким чином, з моменту скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси, яке стало правовою підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], останній втратив право користування нею. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Право користування житлом членів сімї власника, є похідним від права власності на відповідне житло й втрачається ними у разі втрати власником права власності на нього. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON] з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 року, втратили право користування квартирою за адресою [ADDRESS], проте залишаються зареєстрованими в ній, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.19). Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ від 04.11.1950р., суд може захистити право особи у визначений позивачем спосіб, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] й про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою, та про відмову в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спірну квартиру. Також, відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року по цивільній справі № 521/11347/16-ц за заявою представника [PERSON], й зняти арешт з квартири [ADDRESS], 3 в м. Одесі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON], [PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] судовий збір в сумі 330 грн. 70 коп.

Outcome: approved