Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2000,00 грн. та пеню у розмірі 6060,00 грн. за договором про надання інформаційних послуг, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 14.03.2014 року між сторонами у цій справі було укладено договір про надання інформаційних послуг №31032014, згідно умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачу за плату інформаційні послуги з дослідження ринку праці за переліком професій, торговий представник, супервайзер, менеджер по роботі з VIP клієнтами, менеджер з персоналу. 16.05.2014 року сторонами було складено акт приймання-передачі послуг, яким підтверджено факт надання таких, а також відсутність у відповідача будь-яких претензій щодо якості та кількості наданих послуг. Вказує, що цим актом передбачено обов'язок відповідача сплатити 2000,00 грн. за надані послуги на протязі 30 днів після підписання акту, тобто до 16.06.2014 року. Наголошує на тому, що з метою безпосереднього врегулювання спору він неодноразово звертався до відповідача з претензіями в усній формі про наявність вказаної вище заборгованості. Також наголошує на тому, що п. 4.6. договору передбачено пеню у розмірі 3% від суми невиконаного чи частково не виконаного грошового зобов'язання, а зважаючи на те, що прострочення виконання зобов'язання становить 101 день, вважає за необхідне нарахувати пеню у розмірі 6060, 00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву в якій просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позові а судовий розгляд проводити у його відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає такі безпідставними та необґрунтованими. Посянив, що ним дійсно було підписано акт приймання-передаі послуг, однак коштів за надані послуги він не сплатив у зв'язку із їх неналежною якістю. Зокрема стверджує, що анкетою замовника за договором про надання інформаційних послуг передбачено, що однією із вимог до роботи є дохід у розмірі 5000,00 грн., що не було дотримано виконавцем. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №31032014 про надання інформаційних послуг, згідно вимог п. 1.1. якого замовник, відповідач у цій справі, в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а виконавець, позивач у цій справі, зобов'язується відповідно до завдання замовника надавати йому за плату інформаційні послуги з дослідження ринку праці за переліком професій торговий представник, супервайзер, менеджер по роботі з VIP клієнтами, менеджер з персоналу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положень п. 1.2. договору, на підтвердження факту надання виконавцем замовнику інформаційних послуг за цим договором складається додаток №2 та відповідний акт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення виконавця про необхідність складення такого акту листом та/або телефоном. 16.05.2014 року ФОП [PERSON] та [PERSON] було складено акт приймання-передачі послуг відповідно до договору №31032014, згідно якого виконавець надав послуги з дослідження ринку праці за професією торговий представник, а замовник не має жодних претензій щодо кількості та якості наданих послуг та зобов'язується сплатити 2000,00 грн. за надані виконавцем послуги. Згідно додатку №2 до договору №31032014 про надання інформаційних послуг від 14.03.2014 року, складеного сторонами, [PERSON] отримав інформацію про дослідження ринку праці за професією торговий представник, супервайзер, менеджер по роботі з VIP клієнтами, менеджер з персоналу. З наведеного вище вбачається, що ФОП [PERSON] свої зобов'язання за договором про надання послуг виконав належним чином, через що посилання відповідача на їх неналежну якість є безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до ст. 901 ч.1 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст. 903 ЦК України, встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір суми не встановлений договором або законом. У відповідності із ст. 549 ч. 3 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6. договору, у випадку, якщо замовник не виконує свої зобов'язання за цим договором, виконавець має право на стягнення пені у розмірі 3% від суми невиконаного чи частково невиконаного зобов'язання. Зважаючи на те, що строк прострочення виконання грошового зобов'язання за договором становить 101 день, сума пені складає 6060,00 грн., однак у відповідності до положень ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що слід зменшити розмір неустойки до розміру заборгованості в сумі 2000,00 грн. Отже позовні вимоги позивача ФОП [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за договором про надання інформаційних послуг у загальному розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial