Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в особі представника Кравчика І.П., звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 001-04341-220513 від 22.05.2013, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] , в сумі 12912,58 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 22.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 001-04341-220513. Згідно умов вказаного Договору відповідачці надано кредит у сумі 8559,22 грн. з кінцевим строком погашення до 21.06.2015. Відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула кредитні кошти у строк, визначений Договором. 27.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Станом на 14.05.2021 [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 12912,58 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8559,22 грн., прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 1918,13 грн., 3% річних 760,48 грн., інфляційних витрат у сумі 1674,75 грн. Враховуючи те, що відповідачка свої зобов`язання за договором не виконує, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 001-04341-220513 від 22.05.2013 в розмірі 12912,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Представник позивача надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Згідно ст.\~280\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.05.2013 [PERSON] звернулася до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала кредитний договір № 001-04341-220513. За умовами договору споживчого кредиту банк надав відповідачці кредит у розмірі 8559,22 грн зі сплатою 0,01 % річних та сплатою 1,40 % на місяць комісії за обслуговування кредитної заборгованості починаючи з 11-го місяця користування кредитом строком на 25 місяців. Відповідно до п. 4 Договору відповідачка зобов`язувалася погашати кредитну заборгованість щомісячно не пізніше 22 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 415,00 грн. на відкритий Банком рахунок. 27.04.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 001-04341-220513 від 22.05.2013, укладеним між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] . Відповідачка не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, станом на 14.05.2021 має заборгованість в загальному розмірі 12912,58 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8559,22 грн., прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 1918,13 грн., 3% річних 760,48 грн., інфляційних витрат у сумі 1674,75 грн. Відомостей про погашення відповідачкою заборгованості суду не надано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, а відповідачка допустила невиконання умов договору та взятих на себе зобов`язань в частині повернення споживчого кредиту та сплати відсотків у встановлені договором порядку та строки. Водночас, позивач вказує у позові про те, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги новим кредитором здійснено не було. Всі нарахування відсотків були нараховані первинним кредитором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачкою порушувались умови укладеного договору із своєчасного повернення суми споживчого кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в сумі 10447,35 грн. до моменту відступлення права вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 27.04.2018. Крім того, у позовній заяві TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ставить питання про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних витрат. Вирішуючи дане питання, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, наразі наявні всі правові підстави для задоволення позову TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в цій частині. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи, крім передбачених ЦПК України випадків. Відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідачки є неправомірними, а тому суд вважає позовні вимоги TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved