Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області відносно нього проводилося досудове слідство, кримінальна справа № 11-7687 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15 КК України, ч.2 ст. 309 КК України. Позивач зазначає, що постановою слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області від 23.09.2011 Немировського Ф.В. з метою забезпечення заявленого в ході досудового слідства потерпілою [PERSON] цивільного позову про відшкодування моральних збитків в розмірі 4 000,00 грн., було накладено арешт на 72/200 частини будинку, що розташований в [ADDRESS] який зареєстровано на праві власності згідно архівної справи № 2826, за, на той час, обвинуваченим [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.1996 р. Позивач вказує, що відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2013 року по справі № 1013/8009/2012 під головуванням судді Кухленко Д.С. він був визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України, ч.2 ст. 309 КК України і з врахуванням положень ст. 70 КК України йому було призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Крім того, відповідно вказаного вироку позивача було стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Позивач стверджує, що в подальшому, він, на виконання вироку Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2013 року по справі № 1013/8009/2012, відшкодував [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000,00грн. як було присуджено. Будь-яких претензій до позивача [PERSON] не має, тому до виконавчої служби не зверталася. Проте, станом на сьогоднішній день, позивач не має можливості в повному обсязі здійснювати своє право власності щодо належного йому нерухомого майна, зокрема, порушено його право розпорядження належною йому частиною будинку в розмірі 72/200, що розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач вказує, що він позбавлений права відчужувати вищевказаний об'єкт нерухомого майна, через те, що не знято арешт накладений постановою слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області від 23.09.2011 року Немировського Ф.В. з метою забезпечення заявленого потерпілою [PERSON] в ході досудового слідства цивільного позову про відшкодування морального збитку. Однак, враховуючи, що ним було виплачено моральний збиток [PERSON] ( далі - Відповідач) і тим самим виконано обов'язок покладений вироком місцевого суду від 23.01.2012 р., потреба у арешті належній йому частини будинку відпала, а отже наявні правові підстави для звільнення майна з під арешту. У зв'язку з вищевикладеним просив суд зняти арешт накладений на підставі постанови слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області від 23.09.2011 Немировського Ф.В. на 72/200 частини будинку, що розташований в [ADDRESS] який зареєстровано на праві власності згідно архівної справи № 2826 за [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.1996 року. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.04.1996 р. належить 72/200 частини будинку, що розташований в [ADDRESS] Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 102448735 від 02.11.2017 встановлено, що на підставі постанови про накладення арешту на майно, бн, 23.09.2011 слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області Немировського Ф.В. накладено обтяження на 72/200 частини, адреса: [ADDRESS], у вигляді заборони на нерухоме майно. Згідно вироку Ірпінського міського суду від 23.01.2013 по справі № 1013/8009/2012 [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України та призначити йому покарання по цій статті, у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки; [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання по цій статті, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки; на підставі ст. 70 КК України призначено [PERSON] покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки; речові докази по справі, які передані на зберігання [PERSON] - залишено власнику; речові докази по справі, які знаходяться в камері схову Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області - знищено; стягнуто з [PERSON] на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Київській області витрати, пов'язані з проведенням судово-хімічної експертизи у розмірі 871,97 грн.; відбування покарання підсудному [PERSON] рахувати з 14.12.2011; до вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно підсудного [PERSON] залишено без змін - тримання під вартою; цивільний позов [PERSON] задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 статті 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки власником 72/200 частини будинку, що розташований в [ADDRESS] є [PERSON], потреба у накладенні арешту на вищевказане майно відпала у зв'язку з погашенням позивачем матеріального збитку відповідачу, покладеного на нього вироком Ірпінського міського суду від 23.01.2013 по справі № 1013/8009/2012, [PERSON] позов визнала, суд задовольняє позовну заяву та скасовує обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 386 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved