Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач, ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] уклав з банком ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON], було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2012 року банк відступив позивачу відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями по кредитному та іпотечному договорам. У зв'язку з грубим порушенням відповідачем умов Кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 30.12.2015 року позивач набув у порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09.11.2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають відповідачі. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію в житловому приміщені в цьому приміщенні проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Проте внаслідок незаконних дій відповідачів позивач фактично позбавлений можливості користуватись своїм майном. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого з адресою: [ADDRESS] шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Кей-Колект» до цього майна, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 21 лютого 2017 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування залишено без руху. Ухвалою суду від 28 квітня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 12 січня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» про забезпечення позову повернуто. Ухвалою суду від 03 березня 2017 року відкрито провадження у справі. 30 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, 10 серпня 2017 року, 16 жовтня 2017 року, 16 січня 2018 року, 22 лютого 2018 року, 04 квітня 2018 року, 21 травня 2018 року, ухвалами суду розгляд справи відкладався через неявку сторін. 19 квітня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про повернення сплаченого судового збору за заявою про забезпечення позову - задоволено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №11178486000, та кредитний договір № 11178488000 відповідно до якого банк надав позивачу в кредит грошові кошти у розмірі 24000,00 доларів США на строк до 03 червня 2026 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 04 липня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №11178486000, відповідно до умов якого, він передав в іпотеку житловий будинок по [ADDRESS]. (а.с.13-16). 12.12.2011 року АКІБ «УкрСиббанк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями по Кредитному та Іпотечному договорам (а.с.3-7, 9-11). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Договору іпотеки п.1.5. власником житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Клінічна, буд. 15 є [PERSON] (а.с.14, 18-19). Згідно з ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, на цей час позивач ТОВ «Кей-Колект» не є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою м. Кривий Ріг, вул. Клінічна,15. Власником цього майна є [PERSON] Позивачем ТОВ «Кей-Колект» були заявлені вимоги з підстав, що на час подання позову право власності на нерухоме майно за адресою м. Кривий Ріг, вул. Клінічна,15 було зареєстроване за ТОВ «Кей-Колект», однак відповідних доказів суду не надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивач не є власником жилого будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Клінічна,15, вимоги позивача про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є безпідставними. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed