Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) 01.06.2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що Черкаська ТЕЦ на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Черкаська ТЕЦ надає відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Не дивлячись на відсутність укладеного між позивачем та відповідачами договору про надання житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті комунальні послуги у повному обсязі. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. у справі №401/710/15-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13. 13.02.2017 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси в справі №711/710/17 було відмовлено у прийнятті заяви Черкаської ТЕЦ про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 50794,06 грн. станом на 01.01.2017р. Відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносять плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2020 року складає 107103,63 грн., яку позивач разом із інфляційними втратами в сумі 28156,95 гривень, трьома відсотками річних в сумі 6977,45 гривень та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідачів. Ухвалою суду від 26.06.2020 року провадження в справі відкрито. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позові та письмових поясненнях, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В письмових поясненнях на заяву про застосування строків позовної давності, представник позивача за довіреністю [PERSON] заперечував доводи представника відповідачів [PERSON] викладені у заяві про застосування строків позовної давності посилаючись на наступне. З листа-розрахунку по О/Р 40906047 вбачається, що оплата Відповідачами за послугу по централізованому опаленню була здійснена у квітні 2014 року у сумі 500 грн., що Відповідачами не оспорюється. Зазначена оплата за централізоване опалення перекрила нарахування за квітень місяць 2014 року у сумі 240,52 грн., а отже Відповідачами було сплачено власне 240,52 грн. за поточний місяць а решта 259,48 грн. за минулі місяці в рахунок погашення боргу за централізоване опалення. Також з листа-розрахунку по О/Р 40906047 вбачається, що оплата Відповідачами за послугу по централізованому опаленню була здійснена у квітні 2016 р. у сумі 210 грн., що Відповідачами не оспорюється. Зазначена оплата за централізоване опалення у сумі 210 грн. перекрила нарахування за квітень місяць у сумі 66,76 грн., а отже Відповідачами було сплачено власне 66.76 грн. за поточний місяць а решта 143,24 грн. за минулі місяці в рахунок погашення боргу за централізоване опалення. З листа-розрахунку по О/Р 40906047 вбачається, що платіж щодо часткового погашення заборгованості за гаряче водопостачання Відповідачами здійснений у лютому 2018 року сумі 1000 грн. та Відповідачами не оспорюється. Зазначена оплата за гаряче водопостачання у сумі 1000 грн. перекрила нарахування за лютий місяць у сумі 993,72 грн., а отже Відповідачами було сплачено власне 993,72 грн. за поточний місяць, а решта 6,28 грн. за минулі місяці в рахунок погашення боргу за гаряче водопостачання. Таким чином, у 2014, 2016. 2018 рр. Відповідачами здійснені дії по частковій сплаті заборгованості, що свідчить про визнання ними свого боргу та у розумінні ст. 264 ЦК України є діями, які переривають строк позовної давності, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у справі № 668/8830/15-ц та справі № 437/2726/13-ц. Після переривання у 2018 р. Відповідачами строку позовної давності Черкаська ТЕЦ звернулася до суду у 2020 р. в межах трирічного строку позовної давності. Також Позивач не погоджується з доводами Відповідачів з приводу того, що до нарахувань інфляційних та 3 % річних, як похідних від основного зобов`язання і до них також застосовуються положення щодо позовної давності. Так як Відповідачі здіснювали періодичні платежі у 2014, 2016, 2018 рр., і ними здійснені дії по частковій сплаті заборгованості, це у свою чергу свідчить про визнання ними свого боргу та у розумінні ст. 264 ЦК України є діями, які переривають строк позовної давності. Враховуючи все вищевикладене представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Коханій О.В. заперечувала проти позовних вимог Черкаської ТЕЦ в повному обсязі та просила при розгляду справи застосувати позовну давність до строку за який позивача просить стягнути борг. У заяві про застосування строків позовної давності відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Коханій О.В. зазначала наступне. Черкаською ТЕЦ заявлено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальній сумі 142\~236,03 грн., з яких: 107 103,63 грн. - основна заборгованість за опалення та гарячого водопостачання; 28 156,95 грн. - інфляційні втрати; 6 977,45 грн. - 3 % річних. Користуючись правами наданими Відповідачу п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, позовні вимоги визнаються частково, а саме вимоги які заявлені в межах позовної давності. Відповідачами не заперечується, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані такі послуги. В свою чергу відповідно відносини, щодо порядку надання таких послуг їх споживання та оплати визначається положеннями законодавства. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 у поточній редакції).

Outcome: approved