Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до ст. ст. 554, 610-612, 625, 627, 806 ЦК України просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором фінансового лізингу № ОD00А@0000625176 від 13.11.2014 року у розмірі 12 843,00 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № ОD00А@0000625176 від 13.11.2014 року [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті Приватбанку. Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі ст. 633,634 ЦК України. Відповідач згідно умов Договору отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Іdeal, модель СН7111В, рік випуску 2008, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], р/н [NUMBER] та зобов'язалась сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 06.12.2017 року виникла заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу, що складає 12843,00 грн. На підставі вищевикладеного, позивач і звернувся з позовом до суду. Представник позивача, у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Зі згоди представника позивача, про що свідчить клопотання представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № ОD00А@0000625176 від 13.11.2014 року [PERSON] дала свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті Приватбанку. Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.2,3 ст. 6 вказаного вище Закону, істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Так, відповідач згідно умов Договору отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Іdeal, модель СН7111В, рік випуску 2008, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], р/н [NUMBER] та зобов'язалась сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов'язани своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право: вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору фінансового лізингу за [PERSON] рахується заборгованість, яка станом на 06.12.2017 року становила 12343 грн, та складається з наступного: 5472,61 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 1541,14 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу; 4548,83 грн. - заборгованість з пені; 780,42 грн. - заборгованість за страховою винагородою. Листом № 41122ОDН0S0FN від 20.03.2017 року відповідач була повідомлена про виникнення заборгованості. У позовній заяві позивач, посилаючись на наданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 06.12.2017 року стверджує, що необхідно стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12843 грн. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При таких обставинах, оскільки в обґрунтування позовних вимог позивачем наданий розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 06.12.2017 року у розмірі 12343 грн., то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, а отже суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню . У відповідності до ч.1 ст. 131 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial