Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач у січні 2016 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 50003007 від 30.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у сумі 133427,02 грн., що на дату укладання договору становило еквівалент 16595,40 доларів США зі змінною процентною ставкою строком на 60 місяців. Договір було укладено з ТОВ «Порше Мобіліті». Також відповідачу було надано додатковий кредит у сумі 33606,36 грн., що є еквівалентом 4123,48 доларів США. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 04.01.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 268823,44 грн., що еквівалентно 11177,69 доларів США. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 50003007 від 30.01.2012 року у розмірі 90859,70 грн. , яка складається із основної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 329812,76 грн., основної суми заборгованості за додатковим кредитом у розмірі 13811,56 грн., штрафу за кредитним договором у розмірі 26685,40 грн., пені 1976,06 грн., 3% річних у розмірі 18440,36, інфляційних витрат у розмірі 481816,62 грн., збитків у розмірі 36017 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 січня 2012 року між ТОВ «Порше мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50003007, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 133427,02 грн. кредитних коштів, що на дату укладання договору становило еквівалент 16595,40 доларів США, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням - придбання автомобіля марки WV, модель Polo A05, кузов №WVWZZZ6RZCY538560, рік випуску 2012. 31 січня 2013 року до даного кредитного договору між сторонами було укладено договір про внесення змін (додаткова угода № 1), відповідно до якого відповідачу було надано 33606,36 грн., що на дату укладення договору становило 4123,48 доларів США з цільовим призначенням сплата страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. Згідно п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладання договору у графіку погашення кредиту, який є також невідємною частиною договору. В подальшому відповідач мав сплачувати платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у договорі. Згідно п. 2.1. кредитного договору за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування відповідач сплачує позивачу проценти за процентною ставкою, визначеною у п. 2.4 договору. Зобовязання за кредитним договором було забезпечено шляхом укладання між сторонами договору застав транспортного засобу № 50003007 від 30.01.2012 року., за яким було передано в заставу автомобіль марки WV, модель Polo A05, кузов №WVWZZZ6RZCY538560, 2012 року випуску. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України. Пунктом 3.2.1. кредитного договору у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту на строк більше ніж 30 календарних днів, позивач має право визнати термін погашення кредиту таким, що настав. Відповідач неналежно виконував умови кредитного договору та договору про внесення змін до кредитного договору та станом на 04.01.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 908017 грн., що складається з: 268823,44 грн. заборгованість за кредитним договором, 60989,32 грн. нараховані проценти, 13811,56 грн. заборгованість по договору про внесення змін до кредитного договору, 26685,40 грн. штраф за порушення зобовязань, вказаних у п. 3.3. кредитного договору, 1976,06 грн. пеня за несвоєчасне повернення додаткового кредиту, 18440 грн. сума 3% річних, 481816,62 грн. інфляційні витрати, 36017 грн. збитки. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 268823,44 грн. заборгованість за кредитним договором, 60989,32 грн. нараховані проценти, 13811,56 грн. заборгованість по договору про внесення змін до кредитного договору, 26685,40 грн. штраф за порушення зобовязань, вказаних у п. 3.3. кредитного договору, 1976,06 грн. пеня за несвоєчасне повернення додаткового кредиту, 18440 грн. сума 3% річних є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 481816,62 грн. суд вважає можливим відмовити, оскільки інфляційні витрати позивачем нараховані помісячно за 2014 рік, у той час, як при розрахунку інфляційних витрат повинен застосовуватися індекс інфляції за рік, який опублікований в офіційних виданнях. Позивачем не надано підтвердження сукупного індексу інфляції за 2014 рік в порушення вимог ст.11 ЦПК України , тому суд позбавлений можливості здійснити перевірку розрахунку інфляційний витрат. Щодо вимог позивача про стягнення збитків у розмірі 36017 грн., суд вважає можливим відмовити у їх задоволенні виходячи з наступного. Виходячи зі змісту позовної заяви дані збитки не що інше, яки витрати на правову допомогу, оскільки позивач звертався до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», ТОВ «Юридична фірма «Вернер» для супроводження процесу стягнення заборгованості за кредитним договором, здійснення виконавчого напису нотаріуса, звернення стягнення на предмет застави та представництва інтересів позивача у суді. Порядок відшкодування витрат на правову допомогу визначений ч. 1 ст. 84 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» закріплені підстави та умови визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу. Позивачем не надано суду підтвердження того, що позивач отримав будь-яку правову допомогу від особи, яка має право на надання правової допомоги, розрахунок вартості правової допомоги, підтвердження понесених витрат на правову допомогу, жодного разу представник позивача участі у судовому розгляді справ не брав, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів 390725,78 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial