Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання посилаючись на те, що 25.08.2011 між позивачем [PERSON] національним технічним університетом (скорочена назва ХНТУ) та відповідачем [PERSON] було укладено Договір Типовий договір №11 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг [PERSON] національним технічним університет, цього ж дня Наказом №597-С відповідача було зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання. Наказом по Університету відповідача було відраховано з числа студентів четвертого курсу університету, як студента, який закінчив теоретичний курс навчання та не атестований ДЕК по захисту дипломної роботи бакалавра. Відповідно до розрахунку, заборгованість Відповідача перед Позивачем за даним Договором становить 7875,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надійшла письмова заява, в якій представник просить зазначену справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи було повідомлено своєчасно та належним чином, шляхом відправки рекомендованих листів з судовими повістками, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов до наступного. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що 25.08.2011 між [PERSON] та [PERSON] національним технічним університетом був укладений Типовий договір №11 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг [PERSON] національним технічним університетом (а. с. 5). Згідно даного Договору, виконавець [PERSON] національний технічний університет взяв на себе зобовязання за рахунок коштів здійснити навчання відповідача [PERSON] до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» спеціальності «Дизайн». Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором. Наказом по [PERSON] національному технічному Університету №597-С від 25.08.2011 [PERSON] було зараховано на 1 курс ХНТУ денної форми навчання на контрактній основі за кошти фізичних, юридичних осіб за спеціальністю «Дизайн», для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» (а. с. 6). Наказом по [PERSON] національному технічному університету №410-С від 25.06.2015 відповідача [PERSON] було відраховано з четвертого курсу з контингенту студентів [PERSON] національного технічного університету, як студента який закінчив теоретичний курс навчання та не атестований ДЕК по захисту дипломної роботи бакалавра (а. с. 7). Згідно п. 4.2. Договору загальна вартість освітньої послуги становить 36000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. за весь термін навчання (4 роки). Відповідно до п. 4.3 Договору, Відповідач зобовязаний був вносити плату через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестри кожного року на розрахунковий рахунок ХНТУ. Згідно розрахунку, заборгованість Відповідача перед ХНТУ по оплаті за навчання за Договором на 06.06.2016 складає 7875 грн. 00 коп. (а. с. 8). Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобовязання за договором щодо своєчасної оплати в повному обсязі не виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З метою досудового врегулювання спірного питання 19.07.2016 адміністрацією ХНТУ було направлено лист-претензію за вих. №12-29/07-19/3 на адресу відповідача [PERSON] в якому вказано про необхідність погашення боргу, але до теперішнього часу Відповідач не виконав в повному обсязі свої зобовязання за Типовим договором щодо оплати за навчання (а. с. 9). Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а саме підлягає\~стягненню з відповідача заборгованість за договором про навчання від 25 серпня 2011 року в сумі 7875,00 грн. \~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а. с. 1). \~

Outcome: approved