Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Позов мотивує тим, що на підставі укладеного договору факторингу від 12.12.2011 з ПАТ «УкрСиббанк» позивач набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачами у справі. Оскільки позичальником було прострочено виконання зобовязання за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості сторонами в позасудовому порядку було звернуто стягнення на предмет іпотеки. ТОВ «Кей-Колект» на правових підставах набуло та зареєструвало право власності на житловий будинок по вул. Гастелло, 12 в м. Луцьку, який перебував в іпотеці банку. Однак, при спробі потрапити в житловий будинок та обстежити наявне в ньому майно, було виявлено, що відповідачі і надалі проживають у будинку, хоча втратили на це законні підстави. В подальшому взагалі не було надано доступу до комунікацій. Дана обставина порушує законні права та майнові інтереси позивача у справі, як нового власника іпотечного майна. А тому, просив усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованим за адресою: м. Луцьк, вул. Гастелло, 12 та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком. Представник позивача ТОВ «Кей-Колект» [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в заяві та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їхньої відсутності відповідачі не подали. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17.05.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (іпотекодавці) було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №12, загальною площею 164,8 кв.м., житловою площею 118,3 кв.м., що належить іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Гастелло, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві користування та знаходиться на стадії приватизації, після завершення якої власник зобовязується укласти додатковий договір іпотеки (а.с. 17-20). Додатковою угодою №1 до договору іпотеки від 17.05.2007, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1832 (а.с. 23) було передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника за кредитним договором № 11153211000 від 17.05.2007 та додатковою угодою №2 від 30.01.2009 до договору про надання споживчого кредиту №11153211000 від 17.05.2007. На підставі договору факторингу №1 від 12.12.2011 (а.с. 7-12) та договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 (а.с. 13-16) ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з обставин викладених в позовній заяві, відповідач [PERSON], як позичальник, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість за кредитним договором. Сторони, в позасудовому порядку, погодили в рахунок стягнення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 24-26) судом встановлено, що право приватної власності на житловий будинок по вул. Гастелло, 12 в м. Луцьку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Підстава виникнення права власності договір іпотеки, серія та номер: 1832, виданий 17.05.2007, видавник: [PERSON], приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час розгляду справи зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 49-52). З позовної заяви вбачається, що відповідачі продовжують проживати у вищевказаному житловому будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Судом встановлено, що договір про порядок користування житловим приміщенням між сторонами не укладався. Відповідачі втративши право власності на житловий будинок, залишаючись зареєстрованими у будинку позивача та продовжуючи проживати в ньому, порушують права та законні інтереси позивача, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 12 по вулиці Гастелло в м. Луцьку. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 217 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: approved