Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач, ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідача косметичні засоби, а відповідач зобов'язувалась оплатити вказаний товар на умовах визначених договором. Попри те, що позивач виконав умови договору та передав у власність відповідачу товар, а саме: косметичні засоби Aqua Mineral та NHT Global Skindulgence на загальну суму 5 080 грн. 00 коп., [PERSON] належним належним чином зобов'язання щодо повної оплати товару не виконала, сплатила позивачу кошти на загальну суму 1 080 грн. 00 коп., проте решту ціни товару у сумі 4 000 грн. 00 коп. відповідач не сплатила. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 липня 2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 080453, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідача косметичні засоби, а відповідач зобов'язувалась оплатити вказаний товар на умовах визначених договором (а.с.4). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 692 ч.1 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Як вбачається з Акту прийому-передачі товару до Договору купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року ФОП [PERSON] передав у власність [PERSON], а [PERSON] прийняла косметичні засоби Aqua Mineral на загальну суму 5 080 грн. 00 коп. (а.с.6) Відповідно до ст. 691 ч.1 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Судом встановлено, що [PERSON] внесла кошти на рахунок ФОП [PERSON] за Договором купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року у сумі 1 080 грн. 00 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 0144 від 26 липня 2013 року (а.с.7). Відповідно до умов п. 5.1.3 Договору купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року остаточний залишок у розмірі 4 000 грн. 00 коп. покупець оплачує рівними частками протягом чотирьох місяців по 1 000 грн. 00 коп. на місяць у національній валюті України, гривні, до « 30» числа кожного місяця (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим на її адресу позивачем було направлено листи від 16.09.2013 року, від 14.10.2013 року, від 25.11.2013 року, від 13.12.2013 року з вимогами про сплату боргу, який виник у неї перед ФОП [PERSON] за Договором купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року (а.с. 8, 9, 10, 11). Згідно п. 12 Договору купівлі-продажу № 080453 від 26.07.2013 року у випадку неоплати та/або несвоєчасної оплати Продавець має право вимагати від Покупця сплати ціни Товару в повному обсязі та має право застосувати до Покупця штраф в розмірі 5 % від загальної вартості Товару за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, борг [PERSON], який виник у неї перед ФОП [PERSON] становить 11 600 грн. 00 коп., з яких: основний борг - 4 000 грн. 00 коп., штраф - 7 600 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачами суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved