Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду 05.12.2014 р. з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»,[PERSON] про стягнення боргу, страхового відшкодування , пені та оплати правової допомоги. В процесі розгляду справи представник позивача [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги(останні уточнення від 27.01.2016р. (а.с.181-188 т.1) в яких просить суд постановити рішення про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю « Страхове товариство з додатковою відповідальністю « Глобус», на користь [PERSON] основну суму боргу в розмірі 15 730,00 грн., інфляційну суму в розмірі 3203,56 грн., пеню в розмірі 2861,57 грн. та 3% річних штрафних санкцій або 275,36 грн. грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн.; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., 2000 грн. витрат на оплату правової допомоги - надання юридичних послуг адвоката та інші судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2016 р. (а.с.11-12 т.2) провадження у справі в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця [PERSON] до ТзДВ «АРЕХ-Захід» про стягнення коштів - закрито. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним: [PERSON] на законних підставах користувався автомобілем марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ, який зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ААС374463 за ТзОВ «АРЕХ-Захід» на праві власності (копія додана). 27 травня 2013 року на території Львівської області у м. Львові по вул. Городоцька,179 сталася дорожньо транспортна подія: водій автомобіля марки «Wolksvagen Golf» державний реєстраційний номер 860-70ТВ відповідача [PERSON] цивільна відповідальність якого була застрахована Відповідачем- товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно полісу АС/0495927, який був чинний на момент вчинення ДТП, порушив правила дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ, під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілю марки «Renault Kangoo» завдано значні технічні пошкодження. Згідно постанови від 05 липня 2013 року Буського районного суду Львівської області (суддя Журибіда Б.М.) водія автомобіля марки «Wolksvagen Golf» державний реєстраційний номер 860-70ТВ [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності накладено штраф. Відповідно до п.13. Постанови №4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ: «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Таким чином, [PERSON] є потерпілим у розумінні Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідним субєктом правовідносин, що регулюються даним нормативним актом. ФОП [PERSON], згідно прийомо - сдаточного акту було прийнято від [PERSON] автомобіль марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ для проведення ремонту, що оформлено заказ-нарядом №Д000015127 від 05.06.2013 р., де визначено та погоджено загальну вартість робіт та запчастин в розмірі 5230,00 грн. . (пять тисяч двісті тридцять грн.).та видано рахунок на оплату №0000000161 від 05.06.2013р. року на суму 5230,00 грн. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно стороною договору побутового підряду на ремонт транспортного засобу автомобіля є особа, яка безпосередньо приймала участь в укладенні цього договору, в даному конкретному випадку потерпілий у ДТП [PERSON]. Під час проведення відновлювального ремонту [PERSON] було заявлено виконавцю робіт ФОП [PERSON] про те, що оплату відновлювального ремонту буде проведено Відповідачем ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» як страхове відшкодування, оскільки винуватець ДТП має поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів, виданий цим страховиком. Представником Страхової компанії було підтверджено факт страхування цивільної відповідальності водія автомобіля марки «Wolksvagen Golf» державний реєстраційний номер 860-70ТВ відповідача [PERSON] та оплату у подальшому відновлювального ремонту автомобіля потерпілому. Проте, по даний час оплати за відновлювальний ремонт не проведено, хоча згідно акту прийому-передачі [PERSON] 19.09.2013 року отримав відремонтований автомобіль та підтвердив обєм і якість виконаних робіт, та відсутність претензій щодо терміну і якості робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. 30.12.2013 року за договором про відступлення права вимоги укладеного між новим кредитором та первісним кредитором, ФОП [PERSON] відступлено позивачу [PERSON] право вимоги сплати відповідачами боргу за відновлювальний ремонт автомашини марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ. 31.03.2015 року [PERSON] укладено мирову угоду з [PERSON] та договір про уступку право вимоги, за якою [PERSON], як потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді та субєкт правовідносин Закону України «Про ОСЦПВ», передав [PERSON] право вимоги від ТДВ «СТДВ «Глобус» відшкодування матеріальної шкоди, виплати страхового відшкодування, пені штрафних санкцій тощо, Відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус» не складено страхового акту та не прийнято рішення про проведення виплати страхового відшкодування у відповідній сумі. Суму страхового відшкодування СТДВ «Глобус» не виплатило у встановлений Законом строк. Відповідно до вимог ч.2 ст.1192 ЦК України «Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі». У той же час, внаслідок неправомірного невиконання відповідачем: ТДВ «СТВД «Глобус» свого зобовязання та протермінуванням оплати відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, його вартість на даний час складає 16730 грн., що підтверджується рахунком на оплату №00000693 від 27 лютого 2015 року ( копія додана). Це повязано зі збільшення вартості відновлювального ремонту за рахунок збільшення вартості запчастин та матеріалів на даний час, виходячи з їх ринкової вартості та претензій і рахунків наданих постачальниками цих запасних частин та матеріалів, яким вчасно не були сплачені відповідні кошти за відпущені запчастини та матеріали, відповідно загальний борг за неоплачені запчастини та матеріали, використані під час відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ, збільшився до 16730 грн. Враховуючи, що відповідач ТДВ «СТДВ «Глобус» не виконав вимоги закону, що регулюють страхування, у звязку з чим відповідач має сплатити інфляційну суму в розмірі 3203,56 грн., пеню в розмірі 2861,57 грн. та 3% річних штрафних санкцій або 275,36 грн. Враховуючи, що наведеним вище договором страхування передбачена безумовна франшиза 1000 грн., на яку зменшується сума страхового відшкодування, цю суму зобовязаний сплатити винуватець дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON]. У звязку з тим, що за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду, просить стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши доручення на представлення своїх інтересів адвокату [PERSON]. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та до уточненої позовної заяви. Просить уточнений позов задовольнити. Представник відповідача ТДВ «СТДВ «Глобус» на початку судового розгляду позовні вимоги заперечував, у подальшому подав письмові заперечення та заяву про розгляд позовної заяви без його участі. У своїх заперечення відповідач ТДВ «СТДВ «Глобус» вважає [PERSON] неналежним позивачем, не визнає [PERSON] потерпілим та субєктом правовідносин договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з відсутністю його вини вважає безпідставним стягнення пені, інфляційних та штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був судом належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду через засоби масової інформації, про що свідчить витяг з газети, долучений до матеріалів справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до розяснень п.11 Постановим Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах користувався автомобілем марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ, який зареєстрований на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ААС374463 за ТзОВ «АРЕХ-Захід» на праві власності. 27 травня 2013 року на території Львівської області у м. Львові по вул. Городоцька,179 сталася дорожньо транспортна подія: водій автомобіля марки «Wolksvagen Golf» державний реєстраційний номер 860-70ТВ відповідач [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована Відповідачем ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно полісу АС/0495927, який був чинний на момент вчинення ДТП, порушив правила дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ, під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілю марки «Renault Kangoo» спричинені значні технічні пошкодження та завдано матеріальна шкода. Згідно постанови від 05 липня 2013 року Буського районного суду Львівської області водія автомобіля марки «Wolksvagen Golf» державний реєстраційний номер 860-70ТВ Відподача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вимог ст.61ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.13. Постанови №4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ: «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Таким чином, [PERSON] є потерпілим у розумінні Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідним субєктом правовідносин, що регулюються даним нормативним актом. ФОП [PERSON], згідно прийомо - сдаточного акту було прийнято від [PERSON] автомобіль марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ для проведення ремонту, що оформлено заказ-нарядом №Д000015127 від 05.06.2013 р., де визначено та погоджено загальну вартість робіт та запчастин в розмірі 5230,00 грн. (пять тисяч двісті тридцять грн.). та видано рахунок на оплату №0000000161 від 05.06.2013р. року на суму 5230,00 грн. Відповідно до статті 865 ЦКУ за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. Згідно статті 866 ЦКУ договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Це знайшло своє підтвердження під час судового розгляду позову. Відповідно стороною договору побутового підряду на ремонт транспортного засобу автомобіля є особа, яка безпосередньо приймала участь в укладенні цього договору, в даному конкретному випадку потерпілий у ДТП [PERSON], якого суд вважає належним учасником цих правовідносин. 19.09.2013 року [PERSON] отримав відремонтований автомобіль та підтвердив обєм і якість виконаних робіт, та відсутність претензій щодо терміну і якості робіт. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з урахуванням норм абзацу третього пункту 21.1 цієї статті, водій такого транспортного засобу несе відповідальність, встановлену законом. Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. Після настання страхового випадку, відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про страховий випадок страхувальником письмово повідомлено СТДВ «Глобус», а потерпілим у ДТП [PERSON] надано відповідне пояснення про обставини страхового випадку та подано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус» в суді підтверджено, що для розгляду страхового випадку заведено страхову справу. Згідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після розгляду страховиком наданих йому визначених у ст. 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду, страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування. Проте, на даний час, відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус» не складено страхового акту та не прийнято рішення про проведення виплати страхового відшкодування у відповідній сумі. Суму страхового відшкодування ТДВ «СТДВ «Глобус» не виплатило у встановлений Законом строк. Цей факт відповідач ТДВ «СТДВ «Глобус» в суді не заперечив. 30.12.2013 року за договором про відступлення права вимоги укладеного між новим кредитором та первісним кредитором, ФОП [PERSON] відступлено позивачу [PERSON] право вимоги сплати Відповідачами боргу за відновлювальний ремонт автомашини марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ. «31» березня 2015 року [PERSON] укладено мирову угоду з [PERSON] та договір про уступку право вимоги, за якою [PERSON], як потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді та субєкт правовідносин Закону України «Про ОСЦПВ», передав [PERSON] право вимоги від ТДВ «СТДВ «Глобус» відшкодування матеріальної шкоди, виплати страхового відшкодування, пені штрафних санкцій тощо. Таким чином, суд вважає належними позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідачів, які не відшкодували позивачу завданих збитків та не провели оплату виконаних робіт з відновлювального ремонту. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніше 90 днів з дня отримання заяви. Враховуючи, що даним договором страхування передбачена франшиза 1000 грн., ТДВ «СТДВ «Глобус» станом на 28.08.2013 року було зобовязано сплатити страхове відшкодування за відновлювальний ремонт даного автомобіля в сумі 4230,00 грн. (5230,00 грн. - 1000грн.) . Відповідно до п.36.5. ст. 36 Закону « За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня», що на даний час складає 2861,57 грн. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, що складає 4230,00 грн. * 3% = 126,9 грн. : 365 дн. = 0,348 грн. * 792 дн. = 275,36 грн.(двісті сімдесят пять) грн. Така позиція суду ґрунтується на тому, що потерпілий у ДТП [PERSON] фактично узнав про порушення свого права на страхове відшкодування спричиненої шкоди у звязку з невиконанням відповідачем ТДВ «СТВД «Глобус» своїх зобовязань, лише після початку судового слухання позову Шевченківським районним судом м. Львова. Така позиція суду також кореспондується із правовою позицією Пленуму Верховного Суду України у постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14, яка підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права у відповідності до положень ст.360-7 ЦПК України. Відповідно до цієї правової позиції «пеня обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.» У п.21 Постанови №4 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначено « При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми ( ст. 526, ч.2 ст. 625 ЦК)». Це також кореспондується з правовою позицією у Постанові Пленуму ВСУ від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14, з якої вбачається, що суди правильно прийняли рішення про стягнення з боржника відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Індекс інфляції Кабінетом Міністрів України та Державним комітетом статистики України у 2014 році встановлено на рівні 124,9%, а за 12 місяців 2015 року - 143,1%. І з врахуванням індексу інфляції з відповідача ТДВ «СТДВ «Глобус» підлягає стягненню 3203,56 грн. Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №6-11цс13, від 06.06.2012 року у справі 6-49цс12, які в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для судів. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України « Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання». П.4 ст. 611 ЦК України передбачено « У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди». Згідно ст. 623 ЦК України «Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки», «Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення». Відповідно до вимог ч.2 ст.1192 ЦК України «Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі». Судом встановлено, що внаслідок неправомірного невиконання відповідачем ТДВ «СТВД «Глобус» свого зобовязання та протермінуванням оплати відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, його вартість на даний час складає 16730 ( шістнадцять тисяч сімсот тридцять)грн. що підтверджується рахунком на оплату №00000693 від 27 лютого 2015 року. Суд вважає обгрунтованим збільшення вартості відновлювального ремонту у звязку із збільшення вартості запчастин та матеріалів на даний час, виходячи з їх ринкової вартості та претензій і рахунків наданих постачальниками цих запасних частин та матеріалів, яким вчасно не були сплачені відповідні кошти за відпущені запчастини та матеріали. Саме так тлумачить наведені статті цивільного кодексу України Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.14 постанови №4 від 1 березня 2013 року « При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК. Потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти, зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому». Враховуючи, що даним договором страхування передбачена франшиза 1000 грн., ТДВ «СТДВ «Глобус» станом на 26.10.2015 року було зобовязано сплатити борг за відновлювальний ремонт даного автомобіля в сумі 15 730,00 (пятнадцять тисяч сімсот тридцять) грн. (16 730,00грн. - 1000грн.) Судом також встановлено, що з врахуванням вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України відповідач [PERSON] зобовязаний відшкодувати позивачу [PERSON] суму завданих матеріальних збитків внаслідок ДТП ( вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер ВC0567СМ - суму безумовної франшизи), а саме: 1000 (одну тисячу) грн. Саме такий правовий висновок зробив Верховний суд України у справі №6-2808цс15 у постанові від 20 січня 2016 року, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Згідно ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, які повязані з розглядом справи крім інших належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката та іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з необхідністю звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, позивачем понесені додаткові витрати на оплату послуг адвоката в сумі 2000 ( дві тисячі ) грн., згідно договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом [PERSON], акту виконаних робіт. Стороною позивача надано суду додатково до Акту розрахунок витрачених адвокатом годин робочого часу на надання правової допомоги та чек про фактично сплачені позивачем кошти на користь адвоката. Вказані витрати на оплату послуг адвоката згідно ст. 79 ЦПК України належать до судових витрат та у відповідності до ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачів. Окрім того, позивачем понесені витрати на оплату оголошення про запрошення відповідача [PERSON] у судове засідання в сумі 200 грн., які також є судовими витратами та підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи зазначене вище , суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими та які підлягають до задоволення.

Outcome: approved