Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач у липні 2015 року звернувся до суду та просила визначити частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0905 га по [ADDRESS] по 1/3 частині за Позивачем, Відповідачем та за померлою [PERSON]. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що [INFO] року померла мати Позивача та Відповідача - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права власності на земельну ділянки за вказаною адресою, яка належала померлій на праві спільної сумісної власності разом з Позивачем та Відповідачем. Позивач та Відповідач, які є дітьми померлої [PERSON], а отже, її спадкоємцями, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їм було відмовлено з посиланням на необхідність визначення частки померлої у праві спільної власності на ділянку. У судовому засіданні Позивач позов підтримав. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, підтвердивши, що визначення часток необхідне для реалізації сторонами права на спадкування майна після померлої матері Відповідач Київська міська рада у судове засідання представника не направив з невідомих причин, у зв'язку з чим суд ухвалив за можливе розглядати справу у відсутність сторін із постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], зареєстрована на праві спільної власності без визначення часток (тобто сумісної власності) за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER] від 13.05.1999 року. [INFO] року [PERSON] померла. (а.с. 6) Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її діти - Позивач та Відповідач. Сторони звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановами нотаріуса у видачі Сторонам свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку було відмовлено та роз'яснено необхідність визначення у судовому порядку частки померлої у спільній сумісній власності на цю ділянку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за запільними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності,, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором між ними, законом, або рішенням суду. Згідно зі ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Тому суд вважає доцільним задовольнити заявлений позов та визначити рівні частки у праві спільної власності померлої [PERSON] та Сторін на земельну ділянку, що є предметом розгляду.

Outcome: approved