Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 05.01.2011 року між відповідачем та представником позивача сторонами був укладений кредитний договір, в виді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8000,00 грн.. Відповідачем з умови договору не виконуються. Заборгованість за договором становить 45399,53 грн.. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити, та також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, вказавши, що вразі неявки в судове засідання відповідача вони не заперечують проти розгляду справи за відсутності їх представника та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.01.2011 року між [PERSON] та позивачем по справі був укладений кредитний договір ,у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач всупереч умовам договору не сплатив в повному обсязі платежі, передбачені договором, і допустив виникнення заборгованості, яка складається з залишку несплаченого кредиту, заборгованості по процентам за користуванням кредитом, штрафи в розмірі 45399,53 грн., що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості (а.с.5-7). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 1762 грн. 00 коп. судового збору, які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобовязання по договору і повязаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved