Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач у січні 2020 року звернулася до суду з позовом з урахуванням наступних уточнень 05 листопада 2020 року на предмет захисту свого права на приватизацію квартири [ADDRESS] , в якій вона зареєстрована з 03 листопада 2006 року. Позов пред`явлений відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з підстав порушення її права на приватизацію спірної квартири [PERSON] , яка набула право власності 27 вересня 2019 року на спірну квартиру на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю., співвідповідача, про реєстрацію набуття права власності на квартиру за відповідачем [PERSON] всупереч приписам ст.ст. 18, 24, 25 Закону України № 1952-IV від\~01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 27 січня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з витребуванням доказів за клопотаннями позивача, як і ухвалою суду від 16 березня 2020 року проведено перехід розгляду справи від спрощеного провадження до загального з призначенням підготовчого засідання у справі. Відповідач приватний нотаріус ДМНО Шатковська І.Ю. у своєму відзиві позов не визнала повністю, заперечуючи проти його задоволення відсутністю підстав для відмови в державній реєстрації прав, передбачених у ст.24 зазначеного Закону № 1952-IV та п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, і стверджуючи про своє право на самозахист тим, що при проведенні нею реєстраційних дій були відсутні будь-які обмеження, заборони, обтяження спірної квартири, а право на вказану квартиру заявником, тобто [PERSON] , підтверджено ордером, виданим виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 12 грудня 1975 року, рішенням виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради №541 від 17 жовтня 2008 року про переоформлення особового рахунку на ім`я заявника, що підтверджує правомірність користування заявника спірною квартирою, а вчинення реєстраційних дій з реєстрації права власності проведено у відповідності до ст. 10 Закону № 1952-IV, що не порушує прав позивача, внаслідок чого нотаріус є неналежним відповідачем у справі, як про це зазначено у правовому висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, як і не відповідає способу захисту права вимога про скасування рішення про державну реєстрацію відповідного права, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року при розгляді справи №755/10947/17. Відповідач [PERSON] через свого представника 23 червня 2020 року подала відзив на позов, в якому просила вирішити спір на розсуд суду, та пояснила, що між [PERSON] , яка є рідною донькою її покійного чоловіка [PERSON] та яка з 2006 року зареєстрована у спірній квартирі з дозволу, зокрема, відповідача [PERSON] , та нею, відповідачем у справі, питання з приводу приватизації квартири виникло з 2019 року, внаслідок чого відповідач [PERSON] передала всі документи на користування квартирою [PERSON] , оскільки доглядає хвору матір та не має можливості самостійно займатись питанням приватизації. Згодом відповідач дізналась, що позивач через сторонню особу домовилась із нотаріусом Шатковською І.Ю. про реєстрацію права власності, однак при отриманні у приміщенні нотаріальної контори витягу з державного реєстру речових прав з`ясувалось, що сталась помилка та право власності на квартиру в цілому зареєстровано за відповідачем, після чого позивач почала вимагати від відповідача оформлення договору дарування всієї квартири на її ім`я, що в подальшому призвело до погіршення стосунків між позивачем та відповідачем з погрозами про виселення відповідача з квартири. [PERSON] також зазначила, що не була обізнана про відсутність рішення відповідного органу приватизації при вчиненні рішення нотаріусом Шатковською І.Ю. про державну реєстрацію права власності за нею та у такий спосіб проведення приватизації своєї згоди не давала позивачеві. 24 червня 2020 року відповідач [PERSON] , в порядку ст.43 ЦПК України, подала через свого представника заперечення на відзив приватного нотаріуса ДМНО Шатковської І.Ю., в яких зазначила про неможливість її особистої присутності у приміщенні нотаріальної контори в момент вчинення нотаріусом рішення про державну реєстрацію права власності за нею на спірну квартиру, яке вчинялось за її заявою, оскільки відповідач у зазначений день 27 вересня 2019 року та час 11:51:34 перебувала на своєму робочому місці на території ПрАТ «ДМЗ», у відповідності до табелю робочого часу за вересень 2019 року та витягу з електронної системи [PERSON] за 27 вересня 2019 року щодо перетину прохідної ПрАТ «ДМЗ» [PERSON] , тоді як відповідач нікому, крім [PERSON] , документи на квартиру, довіреності будь-яким особам, в тому числі [PERSON] , не передавала, що свідчить, на думку відповідача, про умисні неправомірні дії приватного нотаріуса ДМНО Шатковської І.Ю. при вчиненні рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав, у зв`язку з чим просив скасувати незаконне рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ДМНО Шатковської І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 48966204 від 02 жовтня 2019 року, щодо реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1927612212101; скасувати запис про державну реєстрацію права власності номер 33487642, щодо реєстрації за [PERSON] права приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1927612212101, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю.. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги в судовому засіданні просили вирішити спір на розсуд суду, посилаючись на викладене у відзиві на позов. Відповідач приватний нотаріус ДМНО Шатковська І.Ю. 01 червня 2020 року через канцелярію суду подала заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, в якій просила врахувати викладені заперечення у відзиві на позов. Суд, вислухавши усні пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні правовідносин відповідним наступним обставинам. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до ордеру №2164 виданому 12 грудня 1975 року [PERSON] зі складом сім`ї з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] дружини, та [PERSON] сина, надано дозвіл на зайняття та на вселення в квартиру [ADDRESS] ) (а.с.63, 91). Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] був основним квартиронаймачем в квартирі [ADDRESS] ) (а.с.94). Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , позивач у справі, є рідною донькою від першого шлюбу [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.123), та який був чоловіком [PERSON] , відповідача у справі. У 2006 році відповідач [PERSON] та основний квартиронаймач [PERSON] , який був дідом позивача [PERSON] , дійшли спільного рішення про надання дозволу на реєстрацію позивача у спірній квартирі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданою Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 27 серпня 2008 року(а.с.124). Рішенням виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради №541 від 17 жовтня 2008 року «Про зміну договору найму кв. [ADDRESS] » особовий рахунок зазначеної квартири переоформлено на [PERSON] зі складом сім`ї: [PERSON] головний квартиронаймач, [PERSON] дочка, у зв`язку зі смертю свекра [PERSON] (а.с.9). Відповідно інформації з Довідки №11470 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою [ADDRESS] зареєстровані 2 особи [PERSON] з 16 серпня 1992 року та [PERSON] з 03 листопада 2006 року(а.с.11), що також узгоджується з наданою копією особового рахунку квартиронаймача [PERSON] № о/р1-1392663 за зазначеною адресою, виданою КП «Жилсервіс-2» ДМР 02 квітня 2019 року (а.с.10). Згідно інформації наданої КП «ДМБТІ» №16165 від 15 листопада 2019 року, житловий будинок літ.А-5 по [ADDRESS] , зареєстрованої за Місцевою радою на підставі рішення Кіровського виконкому від 10 квітня 1990 року за №517, про що видано реєстраційне посвідчення від 14 травня 1990 року та зроблено запис в облікову книгу №20 за реєстровим №724 та станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційних справах відсутні відомості щодо реєстрації прав власності, зокрема за адресою [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). На підставі зазначених вище документів позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Восковець О.О. з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] , однак відповіддю приватного нотаріуса за вих.№706/01-16 від 20 листопада 2019 року їй відмовлено у проведення державної реєстрації права власності з підставі невідповідності наданого переліку документів положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та їх недостатності для здійснення такої державної реєстрації(а.с.13). Одночасно з відмовою нотаріуса позивач через свого представника дізналась 20 листопада 2020 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що право власності на квартиру [ADDRESS] вже зареєстровано 27 вересня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю. за [PERSON] в цілому(а.с.8). Оскільки квартира [ADDRESS] передана у власність Місцевій Раді та відноситься до державного житлового фонду і набуття права власності громадянами можлива лише в порядку приватизації майна державного житлового фонду, тому для вчинення рішення про проведення державної реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] необхідно наявність рішення власника про передачу майна у власність, яке надає орган приватизації. Оскаржуване\~позивачем рішення\~приватним нотаріусом\~ДМНО Шатковською\~І.Ю.\~видане і\~державна реєстрація\~ним проведена\~на підставі\~виписки з\~особового рахунку,\~серія та\~номер:\~б/н,\~виданої 02\~квітня 2019\~року КП\~«Жилсервіс-2»\~ДМР;\~довідки про\~особових рахунок,\~серія та\~номер:\~26,\~виданої 02\~квітня 2019\~року КП\~«Жилсервіс-2»;\~технічного паспорту,\~серія та\~номер:\~інвентаризаційна справа\~№220/17,\~виданого 07\~вересня 2017\~року ФОП\~ [PERSON] ;\~ордеру,\~серія та\~номер:\~б/н,\~виданого 12\~грудня 1975\~року виконкомом\~Дніпропетровської міської\~ради;\~рішення виконкому\~місцевої Ради\~депутатів,\~серія та\~номер:\~541,\~виданого 17\~жовтня 2008\~року Кіровською\~районної у\~місті Дніпропетровську\~радою,\~де державну\~реєстрацію права\~власності вчинила\~приватний нотаріус\~ДМНО Шатковська\~І.Ю.,\~індексний номер:48966204\~від 02\~квітня 2019\~року(а.с.8),\~що узгоджується\~з відомостями, що містяться в наданій належним чином завіреній копії реєстраційної справи №1927612212101 заведеної приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю.(а.с.84-101). Згідно відповіді Департаменту житлового господарства ДМР №3/17-1059 від 12 березня 2020 року в електронній базі Департаменту житлового господарства ДМР відсутня інформація щодо передачі у власність громадян шляхом приватизації квартири [ADDRESS] та за інформацією департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі ордеру на квартиру №2164 від 12 грудня 1975 року, виданого [PERSON] зі складом сім`ї разом з [PERSON] дружиною та [PERSON] сином, та на підставі рішення виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради №541, виданого 17 жовтня 2008 року «Про зміну договору найму кв. [ADDRESS] »(а.с.61-64). В супереч ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою визначений перелік підстав для проведення державної реєстрації прав, зокрема, в порядку приватизації майна, приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю. було проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] без відповідного рішення на це органом приватизації. Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(п.4 ч.1 ст. 3 цього Закону). Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідного рішення є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 18 цього Закону). Державним реєстратором, яким може бути і нотаріус, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлюється відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження. У відповідності до ч.ч.3,4 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян\~здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Встановлено, що приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю. отримано для проведення реєстрації права власності за [PERSON] в якості права користування спірною квартирою рішення виконкому Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради №541 від 17 жовтня 2008 року, що не відповідає належному документу органу приватизації, як це передбачає ч.ч.3,4 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки стосується лише зміни договору найму житла, в якому, того ж, зазначено дві зареєстровані особи за спірною адресою, що, в супереч п.2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приватним нотаріусом не було перевірено та не залучено іншу особу, яка зареєстрована за цією адресою, до проведення такої реєстрації права власності. Суд відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України на основі встановлених вище обставин, які знайшли своє безсумнівне пряме підтвердження в поясненнях представників учасників справи, тісно пов`язаних з фактичними даними листування сторони позивача з КП ДМБТІ, приватними нотаріусами та наданою копією реєстраційної справи нотаріуса, що в сукупності з відкритими відомостями державних реєстрів прав узгоджуються з встановленими в судовому засіданні фактами, дійшов стійкого внутрішнього переконання у внесенні суб`єктом державної реєстрації прав відомостей про виникнення в іншої особи, відповідача у справі, права власності на спірну квартиру, яка є комунальним майном, до Державного реєстру прав з порушенням права позивача, яка є рівнозначним користувачем цього ж самого майна, як і відповідач [PERSON] , незаконним рішенням про державну реєстрацію прав, чим за висновками Верховного Суду, викладеними четвертого вересня 2018 року у §§ 5.17, 5.18 постанови Великої Палати № 12-184гс18 про тлумачення пункту 1 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і про застосування частини другої статті 26 цього Закону у редакції, чинній на час пред`явлення у цій справі позову ще до 16 січня 2020 року, обґрунтовується рішення в частині скасування запису про проведену державну реєстрацію права за неґаторним позовом до приватного нотаріуса ДМНО Шатковської І.Ю., як належного відповідача, щодо права відповідача [PERSON] здійснено такий запис, оскільки його наявність порушує речові права позивача та її законні інтереси в дотриманні меж її цивільних обов`язків перед цим відповідачем. Відповідно, досліджені в судовому засіданні добуті фактичні дані згідно з\~ст.ст. 80, 89 ЦПК України за внутрішнім переконанням суд визнав достатніми для своїх висновків про порушення державним реєстратором порядку проведення реєстраційних дій та видання ним оскарженого рішення, а так само про форму зловживання відповідачем [PERSON] своїм цивільним правом, використаним всупереч його призначенню в суспільстві за ст. 13 ЦК України. Розв`язуючи в межах судового розгляду згідно з ст. 13 ЦПК України спір, пов`язаний з порушенням цивільних речових прав позивача на нерухому річ іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж\~речі, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені 02 жовтня 2019 року в § 6 постанови Великої Палати № 11-893апп19, про розгляд спору про право цивільне у цій категорії справ про скасування рішення чи запису щодо державної реєстрації права власності, де допустима участь державного реєстратора як належного співвідповідача, якого позивач вважає винним у порушенні його прав, що цивільно-правового характеру такого спору не змінює. На відміну від інших рішень про державну реєстрацію прав, які за висновками Верховного Суду, викладеними 29 травня 2019 року в § 74 постанови Великої Палати № 14-376 цс18, вичерпують свою дію з часу внесення суб`єктами державної реєстрації прав відповідного запису до Державного реєстру прав, який, власне, і має юридичне значення для правового становища позивача відповідно до ст. 182 ЦК України, рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно, що є предметом позову, з урахуванням правил ст.ст. 6, 10 Закону №\~1952-IV має силу адміністративного правового акта індивідуальної дії нотаріуса з цивільно-правовими наслідками офіційного визнання згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України моменту виникнення у відповідача [PERSON] такого права власності, як з правовстановлюючого документа на набуте своє речове право власності, а не обтяження чужої власності, з огляду на що у спосіб відновлення становища позивача, яке існувало до порушення його обтяженого права власності, відповідно до п. 4 ч. 2 ст.\~16 ЦК України ефективним захистом визнається оскарження, власне, самого рішення про державну реєстрацію. З`ясовані обставини переконують суд, що реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON] приватним нотаріусом ДМНО Шатковською І.Ю. здійснена з порушенням ч.ч.3,4 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та всупереч імперативній нормі про її зупинення відповідно до ст. 25 Закону №\~1952-IV, про що з порушенням п.2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приватним нотаріусом, як державним реєстратором речових прав та їх обтяжень, виданий правовий акт індивідуальної дії у формі рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем [PERSON] , що порушує цивільні права власності [PERSON] на житло, яка разом з відповідачем [PERSON] зареєстрована за спірною адресою та має аналогічне право на набуття спірної квартири у власність в порядку приватизації державного житлового фонду, на підставі чого у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України по суду підлягає скасуванню визнане незаконним рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] повністю за аналогією з ч. 1 ст. 21 цього Кодексу. Суд, здійснюючи правосуддя, згідно з ст. 5 ЦПК України захищає цивільні права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, враховуючи висновки Верховного Суду, викладених у § 74 постанови Великої Палати № 14-376 цс18 від 29 травня 2019 року, за якими за певних\~умов таким\~належним способом\~може бути\~скасування запису\~про проведену\~державну реєстрацію\~права,\~що також\~закріплено у\~пункті 5.17\~постанови ВС\~від 4\~вересня 2018\~року у\~справі №\~915/127/18, заборона на скасування чи вилучення внесених до Державного реєстру прав відомостей про речові права відповідно до чинної редакції ч. 3 ст. 26 №\~1952-IV в судовій практиці може забезпечити ефективний захист скасування відповідного запису до Державного реєстру прав, а тому способом правового захисту у змісті позову є як скасування по суду державної реєстрації прав, так і скасування відомостей про них, що містилися в Державному реєстрі прав до прийняття оскарженого рішення. Судові витрати відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладаються повністю на співвідповідачів порівну, незалежно від результатів вирішення спору, який виник внаслідок їх неправильних дій. На підставі викладеного,

Outcome: partial