Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позовна заява обґрунтована тим, що 17 квітня 2004 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що видано свідоцтво про одруження та зроблено відповідний актовий запис за №182. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачем вказано, що з лютого 2019 року з відповідачем не проживають однією родиною і не підтримують сімейних стосунків. Причина розпаду родини у тому, що вони з відповідачем різні люди з різними поглядами з питань сумісного проживання та виховання неповнолітніх дітей. У зв`язку з цим між ними стали виникати різні непорозуміння, які згодом призвели до взаємної відчуженості. За час окремого проживання жодна із сторін не намагалася поновити сімейні відносини та примиритися. Тому позивач вважає, що на теперішній час шлюб розпався повністю і налагодження нормальних сімейних стосунків є не тільки неможливим, але й недоречним. Місце проживання неповнолітніх дітей буде визначено завзаємною згодою сторін. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким: - розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 17 квітня 2004 р. у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану; - після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася. Суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти заочного розгляду справи - не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали справи та докази, приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 квітня 2004 р. зареєструвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] видане Полтавським обласним управлінням юстиції 17.04.2004 року, актовий запис за №182. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 32; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] видане Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 16. Сторони по справі з лютого 2019 року не проживають однією родиною і не підтримують сімейних стосунків. Причина розпаду родини у тому, що вони різні люди з різними поглядами з питань сумісного проживання та виховання неповнолітніх дітей. Вищевикладене призвело до взаємної відчуженості. За час окремого проживання жодна із сторін не намагалася поновити сімейні відносини та примиритися. Тому позивач вважає, що на теперішній час шлюб розпався, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved