Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач у квітні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 10.08.2012 № R53400312943В відповідачці [PERSON] був наданий кредит у розмірі 100 000,00 грн. на строк до 10.08.2017 зі сплатою за користування ним 27,5 % річних. Оскільки зобов'язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 16.02.2015 утворилась заборгованість перед позивачем за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 83 813,65 грн. Відповідач повідомлялась про необхідність погашення заборгованості, однак на сьогодні вона не погашена. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 83 813,65 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 10.08.2012 № R53400312943В відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 100 000,00 грн. на строк до 10.08.2017 зі сплатою за користування ним 27,5 % річних (а.с.6-9). Оскільки зобов'язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 16.02.2015 утворилась заборгованість перед позивачем за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 83 813,65 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 72 222,62 грн., заборгованості за процентами у розмірі 5 243,98 грн., пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 6 347,05 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 5), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідачка повідомлялася про необхідність погашення заборгованості шляхом надіслання на її адресу досудової вимоги (а.с.17). Однак заборгованість на сьогоднішній день в повному обсязі не погашена. Доказів сплати заборгованості у ході вирішення спору суду не надано. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно п. 3.9. Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики передбачено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно пп. 5.2.2 Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України. Відповідно до пп. 5.3.6 Кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених пп. 5.2.1 цього договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. Пунктом 7.1 Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Згідно п. 9.7 Кредитного договору сторони визначили, що строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим договором, встановлюється у 3 (три) роки. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. З урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених фактичних обставин справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved