Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Представник [PERSON], [PERSON] - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Златобанк» в особі представництва - Відділення «Закарпатська регіональна дирекція» про стягнення неправомірно утриманою комісії при поверненні депозитних вкладів. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» в особі Директора відділення «Закарпатська РД» AT «Златобанк» Гордійчука Максима Миколайовича був укладений договір банківського вкладу № 044608 «Капітал» від 25 червня 2013 року. Згідно банківської виписки від 09 липня 2014 року, сума коштів на депозитному рахунку складала 42 099,18 грн. Між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» в особі Директора відділення «Закарпатська РД» AT «Златобанк» Гордійчука Максима Миколайовича був укладений договір банківського вкладу № 044611 «Капітал» від 25 червня 2013 року. Згідно банківської виписки від 09 липня 2014 року, сума коштів на депозитному рахунку складала 42 099,18 грн. З метою повернення коштів, 09 липня 2014 року звернулися до Відповідача із відповідною заявою про дострокову видачу вкладу в повному обсязі, шляхом видачі готівкою. Однак, при отриманні банківського вкладу 09 липня та 11 липня 2014 року працівниками банку було повідомлено, що перед тим, як отримати свій вклад, вони вимушені будуть сплатити комісію банку в розмірі 10 % від вкладу. У своїх письмових заявах, позивачі вказували, що відмовляються добровільно сплачувати комісію за зняття депозитного вкладу так як такого роду комісії не передбачені депозитним договором. Після численних обурень позивачів, письмових заяв, позиція Відповідача щодо обов'язкової сплати комісії не змінилася. У зв'язку із тим, що позивачам терміново потрібні були кошти вони вимушені були сплатити комісію за видачу депозитного вкладу (кожен по 4 209,92 грн.). При чому така комісія сплачувалася наперед, до отримання депозитного вкладу в розмірі 42 099,18 грн. (кожен). Тобто, склалася ситуація, коли їм терміново потрібні кошти, а для того, щоб їх отримати, вони сплатили банку ще 10 %. В результаті незаконних дій Відповідача, Позивачі вимушені були сплатити комісію за зняття депозитного вкладу в розмірі 8 419,84 грн. На підставі вищенаведеного позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь: неправомірно утриманої комісії в розмірі 4 209,92 грн. (Чотири тисячі двісті дев'ять гривень 92 кой.);вартість правової допомоги в розмірі 1 400,00 грн. (Одна тисяча чотириста гривень 00 коп.);сплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн. (Сто двадцять одна гривня 80 коп.); Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі відповідно до викладеного в прохальній частині позовної заяви. В судове засідання представник відповідача Публічного Акціонерного Товариства «Златобанк», не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно Договору банківського вкладу № 044608 «Капітал» в національній валюті від 25.06.2013 року був укладений між [PERSON] та AT «ЗЛАТОБАНК» та Договір банківського вкладу № 044611 «Капітал» в національній валюті від 25.06.2013 року був укладений між [PERSON] та AT «ЗЛАТОБАНК». Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, та зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених законом. Отже, наслідком укладання договору банківського вкладу є виникнення у банка зобов'язань перед клієнтом щодо збереження вже внесених коштів клієнта та виплата процентів на цю суму у розмірі обумовленому договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без визначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором, тобто, таким, який вважається укладеним у момент прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Взаємовідносини між банком та вкладником регулюються ч.3 ст. 1058 ЦК України, якою передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно ч.4 ст. 1068 ЦК України визначено , що клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Відповідно до п.2.4.4. Договору банківського вкладу, Вкладник має право достроково повернути (зняти) Вклад або його частину, якщо вклад не обтяжений заставою в силу договору або закону. Жодних комісій за видачу депозитного вкладу договорами не передбачено. Також, умови депозитних договорів укладених між позивачами та відповідачем не містять обов'язку сплатити вкладником комісійної винагороди за розрахунково - касове обслуговування при достроковому поверненні коштів (вкладу). Тобто, у вказаних депозитних договорах не визначено стягнення комісії за розрахунково -касове обслуговування операцій банку. З матеріалів справи вбачається, що позивачі підтверджують факт повернення Відповідачем вкладів за вищевказаними депозитними договорами, виплату і нарахованих відсотків та, відповідно, виконання Банком зобов'язань за цими договорами. Відповідно до ст. ст. 633, 1058, 1059 ЦК України договір банківського вкладу є публічним договором, складається обов'язково у письмовій формі. Правила надання банківських послуг, встановлені банком, є обов'язковими для іншої сторони договору у випадках, коли укладений у письмовій формі договір посилається на такі правила. Посилання представника відповідача на встановлення самостійно банком комісійної винагороди згідно банківської ліцензії на право надання банківських послуг не є обґрунтованим та беззаперечним доказом, який спростовує позовні вимоги, оскільки відносини між клієнтом та банком регулюються відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - Законами України, нормативно -правовими актами НБУ і договорами (угодами) між клієнтом і банком. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження власної позиції про те, що було прийнято рішення АТ «Златобанк» стосовно комісійної винагороди або утримання комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 10 % від загальної суми. В запереченнях вказано лише про самостійне встановлення банком такої комісії, однак жодного підтверджуючого документу суду надано не було. Таким чином утримання комісії за розрахунково-касове обслуговування при достроковому розірванні депозитного договору у розмірі 10% від суми вкладу не передбачені умовами договорів. Виходячи з наведеного, відповідач отримав грошові кошті у розмірі 8419,84 грн. від позивачів без належних правових підстав, тому вимога про стягнення зазначеної суми на користь позивачів є обґрунтованою. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивачів підлягають до задоволення. Зважаючи на наявність підстав для задоволення позову, відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 229,40 грн. та витрат на правову допомогу.

Outcome: approved