overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

ПП «ТРА «Терра» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за надання телекомунікаційних послуг, мотивуючи свої вимоги наступним. 07.02.2011р. [PERSON] та ПП «ТРА «Терра» уклали цивільно-правову угоду по підключенню ретрансляції (трансляції) пакета телеканалів згідно тарифного плану «Базовий» від 01.01.2011р. Відповідно до тарифних планів позивача для фізичних осіб, щомісячна абонентна плата становить 42 грн. В порушення своїх зобов'язань, відповідач за період з 01.07.2014р. по 18.08.2014р. прострочив оплату наданої позивачем послуги, та відповідно до довідки заборгованість по абонентній платі складає 109,74 грн. Просили стягнути з [PERSON] (відповідача) на користь Приватного підприємства «Телерадіоагенство «Терра» (позивача) суму боргу, що складає 109 грн. 74 коп. та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.27). Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України він вважається повідомлений про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Правовідносини між сторонами регулюються ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України згідно норм яких власник житла має право користуватися житлом для особистого проживання та проживання членів своєї родини, вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.04.2019 р. після смерті [PERSON] а.с.11, що в порядку спадкування донькам померлого [PERSON] та [PERSON] , [INFO] належить по 1/2 частці трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м.: Згідно технічного паспорту а.с.12-15, квартира має дві ізольовані кімнати площами 13,3 (№ 4) і 11,1 кв.м. (№ 6), та кімнату №2 площею 17,1 кв.м. з балконом, а також нежитлові приміщення. Відповідно до ст..160 ч.2, 177, 180 СК України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах, та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.1-6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - громадяни України вільні в виборі місця свого проживання та перебування і зобов`язані протягом тридцяти днів зареєструвати місце свого проживання. Місцем проживання малолітніх осіб є місце проживання їх батьків. З аналізу вищевказаного законодавства, суд приходить до висновку, що право на користування квартирою малолітньою [PERSON] , [INFO], можливо розглядати лише в сукупності з правом її матері [PERSON] , яка зобов`язана управляти майном малолітньої дитини до її повноліття. Таким чином з двох ізольованих кімнат суд вважає за необхідне виділити в користування саме [PERSON] яка управляє майном дитини, разом з малолітньою донькою [PERSON] більшу за площею житлову кімнату «4» площею 13,3 кв.м., а житлову кімнату «6» площею 11,1 кв.м. виділити в користування позивачу [PERSON] , яка ставить питання про своє одноособове користування власністю. Кімнату №2 площею 17,1 кв.м. з балконом, а також нежитлові приміщення слід залишити в загальному користуванні сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, оскільки позов задоволено частково, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 840,80 гр. понесених судових витрат а.с.1.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Правовідносини по даній справі регулюються Житловим Кодексом України (далі за текстом - ЖК України). Згідно ст.ст.151-156 ЖК України\~власник та повнолітні члени його сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з володіння житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно\~ст.162 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. \~Згідно пунктів 18,20,21, підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, або не пізніше 2-го числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно ст.ст. 64,67,68,151,156 ЖК України, повнолітні члени сім`ї (наймачі або власники) несуть відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з користування (володіння) житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Суд, дослідивши надані докази - розрахунки заборгованості, довідку КП «СЄЗ» про склад сім`ї та реєстрацію, правовстановлюючі документи позивача, вважає, що позов підлягає, задоволенню. Як вбачається з правовстановлюючих документів позивача (витягу зі Статуту, копії свідоцтва про державну реєстрацію, копії довідки з ЄДРПОУ) КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради здійснює виробництво та постачання теплової енергії, пари, гарячої води та кондиційного повітря споживачам, зокрема надає централізовані послуги до будинку [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно\~довідки КП\~«СЄЗ» від\~11.0959783.2020\~року та\~довідок №59784,\~№59783\~про реєстрацію\~місця проживання\~особи,\~виданих Управлінням\~реєстраційних повноважень\~та ведення\~реєстру територіальної\~громади Краматорської\~міської ради\~від 28.12.2020\~року,\~відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.07.2011 року по 31.08.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 20316,56 грн. Такими чином, суд вважає, що заборгованість за період з 01.07.2011 року по 31.08.2018 року слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача, поновивши його права як постачальника житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії на відповідну оплату наданих послуг. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~за рахунок відповідачів позивачу слід відшкодувати понесені ним судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що\~08.08.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № ОО 0308, відповідно до якого Продавець зобовязується надати Покупцеві комплекс товарів та\~послуг по\~доглядуза шкірою обличчя, а Покупець зобовязується прийняти цей комплекс згідно акту приймання - передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). За умовами Договору загальна вартість Комплексу по догляду складає 7440 грн. (а.с.4-5). Позивач свої зобовязання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 08.08.2015 року (а.с.5). Але, [PERSON], в порушення умов договору свої зобовязання за договором не виконала. У звязку з невиконанням умов договору заборгованість відповідача станом на день звернення до суду, становить 2245 грн. (а.с.6). Також позивач намагалася досудово врегулювати спор в даній справі, та надіслала претензію на адресу відповідача, яка залишена без реагування (а.с.9-10). На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором станом на 12.11.2018 року, у розмірі 2245 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються\~Цивільним Кодексом України. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Згідно довідки Управління Реєстраційних\~повноважень та\~ведення Реєстру\~Територіальної громади\~Краматоської міської\~ради №18914 від 22.05.2019 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстровананий в кв. [ADDRESS] . Згідно акту про не проживання від 22.05.2019р. складеного комітетом мікрорайону №1 в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в кв. [ADDRESS] , але не мешкає по указаному адресу з 2017 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2017 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні в кв. [ADDRESS] , відповідач до позивача не звертався. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі, також що позивач позбавлений можливості оформити субсидію на надання комунальних послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з 2017 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача в житлі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до договору купівлі - продажу №1101 від 11.12.2000р., зареєстрованому в БТІ м.Краматорська Донецької області власником будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Згідно копії домової книжки відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в будинку [ADDRESS] . У відповідності акту про не проживання від 26.06.2019р. складеного депутатом Біленьківської селищної ради Літвіновим В.М. , відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але не мешкає по указаному адресу з травня 2017 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з травня 2017 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні в будинку [ADDRESS] , відповідач до позивача не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в будинку, також що позивач позбавлений можливості оформити субсидію на надання комунальних послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з травня 2017 року у зазначеному будинку, поважні причини відсутності відповідача в житлі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цим будинком позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на його утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

ПРА ОМР звернулась до суду з позовом в якому просить зобов'язати [PERSON] привести в первинний стан квартиру [ADDRESS], шляхом демонтажу прибудови (балкону). Позивач мотивує свої вимоги тим, що основний квартиронаймач квартири [ADDRESS] [PERSON] самовільно виконав роботи з реконструкції вказаної квартири з улаштуванням прибудови (балкону), загальною площею до 12,0 кв.м. чим значно погіршив технічний стан будинку. Направлені відповідачеві приписи та розпорядження щодо демонтажу прибудови залишені [PERSON] без уваги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, викликаний у встановленому порядку, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що основний квартиронаймач квартири [ADDRESS] [PERSON] самовільно виконав роботи з реконструкції вказаної квартири з улаштуванням прибудови (балкону), загальною площею до 12,0 кв.м. чим значно погіршив технічний стан будинку. Направлені відповідачеві приписи та розпорядження щодо демонтажу прибудови залишені [PERSON] без уваги. Відповідно до положень ст.. 383 ЦК України, власник житлового будинку чи квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни, зокрема, не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч.5 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок шляхом отримання проектувальних даних, розроблення проектної документації її затвердження, а потім виконання підготовчих і будівельних робіт з подальшим прийняттям об'єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності. Суд знаходить, що в судовому засіданні доведено факт самовільності будівництва відповідачем прибудови (балкону), загальною площею до 12,0 кв.м. квартири [ADDRESS], а тому задовольняє вимоги позивача повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, зазначивши, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а споживач здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни на підставі укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією №12 288024 від 18.03.2005 року. Згідно показань електролічильника за особовим рахунком [NUMBER] станом на 30.11.2017 року відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 195 кВт.год., заборгованість складає 1469,82 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1469,82 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримує, просила його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «Київобленерго» та [PERSON] укладений договір №12 288024 від 18.03.2005 року про користування електричною енергією. Відповідно до умов договору про користування електроенергією №12 288024 від 18.03.2005 року[PERSON] є споживачем ПрАТ «Київобленерго». Відповідно до умов договору Ірпінський районний підрозділ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS],а споживач повинен здійснювати оплату за спожиту електричну енергію. Відповідно до особової картки споживача по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1469,82 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 68 ЖК УРСР встановлено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Виходячи із встановлених судом обставин і зазначених норм закону, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1469,82 грн. та 1600,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, зазначивши, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS], а споживач здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах) у передбачені терміни на підставі укладеного між ПрАТ «Київобленерго» та [PERSON] договору про користування електричною енергією №2200896401 від 19.10.2011 року. Згідно показань електролічильника за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 14.12.2017 року відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 938 кВт.год., таким чином заборгованість складає 1415,29 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1415,29 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявилась, надала суду заяву в якій позов підтримує, просила його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] укладений договір №2200896401 від 19.10.2011 року про користування електричною енергією. Відповідно до умов договору про користування електроенергією №2200896401\~від 19.10.2011\~року[PERSON] є споживачем ПАТ «Київобленерго». Відповідно до умов договору Ірпінський районний підрозділ поставляє електроенергію за адресою: [ADDRESS],а споживач повинен здійснювати оплату за спожиту електричну енергію. Відповідно до особової картки споживача по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1415,29 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 68 ЖК УРСР встановлено, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Виходячи із\~встановлених судом\~обставин і\~зазначених норм\~закону,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за спожиту\~електроенергію в розмірі 1415,29 грн. та 1600,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved