Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30.04.2013 р. між ним та відповідачем ТОВ «Агроекспорт» було укладено кредитний договір № 010/305653/0135427, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 000 000, 00 грн., зі сплатою за користування ним 23% річних, строком до 21.04.2014 р. Оскільки зобов'язання позичальника за вищезазначеним договором не виконувалися належним чином, станом на 14.01.2014 р. утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 149 476, 12 грн. заборгованості за кредитним договором № 010/305653/0135427 від 30.04.2013 р., що складається з: 1 000 000, 00 грн. - сума основного боргу; 144 301, 37 грн. - нарахованої заборгованості за відсотками; 5 174, 75 грн. - нарахованої пені за прострочення відсотків, що він просив суд стягнути з відповідачів на свою користь, а також покласти на відповідачів судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідач [PERSON], який є директором відповідача ТОВ «Агроекспорт», у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, посилаючись при цьому на неможливість на теперішній час сплатити позивачу, наявну суму заборгованості, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2013 р. між позивачем та відповідачем ТОВ «Агроекспорт» було укладено кредитний договір № 010/305653/0135427, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі у розмірі 1 000 000, 00 грн., зі сплатою за користування ним 23% річних, строком до 21.04.2014 р. (а.с. 20-21). Оскільки зобов'язання позичальника за вищезазначеним договором не виконувалися належним чином, станом на 14.01.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 149 476, 12 грн., та складається з: суми непогашеного кредиту у розмірі 1 000 000, 00 грн.; 144 301, 37 грн. - нарахованої заборгованості за відсотками; 5 174, 75 грн. - нарахованої пені за прострочення відсотків, відповідно до наданого ним розрахунку (а.с. 36), правильність якого відповідач не оспорював. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 12/Р4-01-07-1/614 (а.с. 23-26). Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до з наступного. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені зокрема договором. Згідно із ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадку порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Статтями 1050, 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та змісту вищезазначених положень закону суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved