Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.09.2012 року між АТ «Комінвестбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 02-1/3к-48, згідно з умовами якого [PERSON] було надано кредит на загальну суму 20000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 17.09.2013 року. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 16.03.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 43369,23 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. заборгованість за кредитом; 7\~199,94 грн. заборгованість за процентами; 2863,01 грн. заборгованість з нарахованої пені; 894,25 грн. заборгованість з нарахованих 3 % згідно ст. 625 ЦК України; 5000,00 грн. заборгованість із нарахованого штрафу; 7412,23 грн. інфляційне збільшення заборгованості. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 43369,23 грн. та судові витрати у розмірі 433,69 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ «Комінвестбанк» [PERSON] не з'явився, однак, подав заяву від 26.04.2016 року про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечивши проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1711227 4), що повернулося на адресу суду 07 квітня 2016 року з довідкою за закінченням терміну зберігання та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1724227 5), що повернулося на адресу суду 05 травня 2016 року з довідкою за закінченням терміну зберігання. Відповідач про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що представник позивача заперечує проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.\~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку. Як встановлено судом з матеріалів справи, 18.09.2012 року між публічним акціонерним товариством «Комінвестбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту № 02-1/3к-48, згідно з умовами якого [PERSON] було надано кредит на загальну суму 20000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 17.09.2013 року. З розрахунку боргу за кредитним договором № 02-1/3к-48 від 18.09.2012 року, судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 16.03.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 43369,23 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. заборгованість за кредитом; 7199,94 грн. заборгованість за відсотками; 2863,01 грн. заборгованість з нарахованої пені; 894,25 грн. заборгованість з нарахованих 3 %, згідно зі ст. 625 ЦК України; 5000,00 грн. заборгованість із нарахованого штрафу; 7 412,23 грн. інфляційне збільшення заборгованості. Відповідно до п.п. 3.3.4, 3.3.5. ст. 3 договору кредиту № 02-1/3к-48 позичальник зобовязаний сплачувати комісійну винагороду та відсотки за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4 2.5 цього договору; повернути в повному обсязі кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п. 1.1. цього договору. Згідно з п. 4.1. ст. 4 договору кредиту № 02-1/3к-48, у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 3.2.6., 4.3., 5.4 цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до 4.2. ст. 4 договору кредиту № 02-1/3к-48, у випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.6. цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 25 відсотків від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок. Згідно з п. 4.3. ст. 4 договору кредиту № 02-1/3к-48, у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.2.-3.3.6. цього договору, протягом більше пяти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився та, відповідно позичальник зобовязаний погасити кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою визначено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 43\~369,23 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 433,69 грн.

Outcome: approved