Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, на обґрунтування якого зазначив, що 31.03.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 14.11.2013 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 14852,32 грн., з яких: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом, 5475,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4435,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 695,35 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить стягнути з нього на його користь 14852,32 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача вимоги не визнав, вважав, що вони заявлені поза межами строку позовної давності і заявивши клопотання про застосування строку позовної давності, в задоволенні вимог просив відмовити. Вислухавши сторони у справі та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом установлено, що 31.03.2008 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), який складається із письмової заяви позивача, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000 грн. зі сплатою річних в розмірі 24% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.8). Уклавши договір, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, що передбачено п.п.6.5, 6.6, 6.9, 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10 зворот). Проте, як встановлено судом та вбачається з представленого позивачем розрахунку, прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконав, жодного внеску не зробив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 14.11.2013 року становить 14852,32 грн., з яких: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом, 5475,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4435,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 695,35 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7). Згідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона на засадах змагальності зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з положень п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Відповідно до пп. 3.1.1 пункту 3 частини ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Водночас, із Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Згідно письмової інформації позивача, строк дії картки, виданої відповідачу, визначається серпнем 2009року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 5.12.2013року - поза межами визначеного законом строку позовної давності (арк.спр.3), причин на предмет поважності зазначеного строку суду не навів. До постановлення рішення відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка є обов'язковою для всіх судів, платіжна картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Оскільки строк повернення кредиту пов'язується зі строком дії картки, а не договору, суд погоджується з доводами представника відповідача про сплин строків позовної давності у позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed