Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 35018,89 та судові витрати у розмірі 350,18 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 23.02.2006 між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за вище вказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.08.2013 утворилась заборгованість у розмірі 35018,89 грн, яка складається з наступного: 5990,67 грн - заборгованість за кредитом; 26884,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи передбачені п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1643,76 грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 23.02.2006 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.9-17). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.9). При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно зумовами якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.9). Згідно п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 Умов надання банківських послуг - У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати всі зобов'язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.5.3 вище зазначеного договору, при порушенні відповідачем строків оплати по любому з майнових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову (а.с.9). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, ні відміну від позивача, не виконав зобов'язань покладених на нього внаслідок укладення кредитного договору, та відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.02.2006 року станом на 31.08.2013 утворилась заборгованість у розмірі 35018,88 грн, яка складається з наступного: 5990,67 грн - заборгованість за кредитом; 26884,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи передбачені п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1643,75 грн - штраф (процентна складова). (а.с.6-8). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 350,19 грн, які підтверджуються долученими до справи платіжними дорученнями про їх оплату (а.с. 1). Враховуючи вище наведене, та

Outcome: approved