Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» в вересні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] основну суму заборгованості за кредитним договором №50011965 від 23.04.2014 р. у розмірі 223038,79 грн., збитки у розмірі 204014,59 грн. та 3% річних у розмірі 19799,59 грн., загалом 446852,97 грн. та просив стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.04.2014 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 50011965, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 217407,21 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 18424,34 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 р., а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, що становлять невід'ємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення Договору. В подальшому відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі (ПАТ «Креді Агріколь Банк»). Згідно п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховується за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Пунктом 1.6. Умов кредитування передбачено, що виконання зобов'язання відповідача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами договору застави транспортного засобу №50011965 від 24.04.2014 р., за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 р., реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 374840,00 грн. Відповідно до п. 3.2.1 Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору. Позивач посилається на те, що з січня 2015 р. відповідач почав порушувати терміни сплати щомісячних платежів, сплачуючи їх із суттєвими затримками, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поточними платежами на загальну суму 56066,74 грн., що підтверджується Зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта станом на 18.09.2015 р. Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3. відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення відповідачем розраховується позивачем і вказується у повідомленні позивача) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. У зв'язку з систематичним невиконанням умов Договору, 23.09.2015 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50011965 від 18.09.2015 р. з вимогою повернути суму Кредиту. Відповідно до зазначеної вище Вимоги від 18.09.2015 р. відповідач зобов'язаний був сплати позивачу 419764,43 грн., що складалася з наступного: 1) дострокове повернення суми кредиту у розмірі еквівалент 14089,81 доларів США (аналогічна сума залишку кредиту зазначена у рядку 17 Графіку погашення кредиту та у Зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 18.09.2015 р., що відповідно до обмінного курсу 21.58 грн./дол. США чинного станом на дату формування вимоги, становить 304058,10 грн.; 2) несплачені чергові платежі за Кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 33197, 59 грн.; 3) штрафні санкції відповідно до п. 8.3 Договору на суму 5780,29 грн.; 4) витрати, понесені позивачем з метою повернення простроченої заборгованості відповідача на суму 4638,46 грн. з ПДВ, відповідно до рахунку-фактури №319 від 31.07.2015 р., акта наданих послуг №319 від 31.07.2015 р. та платіжного доручення №50008687 від 14.08.2015 р.; 5) штраф за порушення вимог щодо страхування майна на суму 59639,59 грн., що передбачений п. 8.4 Договору; 6) компенсація страхових платежів, відповідно до п. 5.6 Договору на суму 12450,40 грн. Аналогічні суми витрат, понесених позивачем з метою повернення простроченої заборгованості відповідача та суми некомпенсованих страхових платежів, зазначені у Зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта станом на 18.09.2015 р. Крім того, позивач у Вимозі від 18.09.2015 р. повідомив відповідача, що в разі неповернення у встановлені Вимогою на Договором строки до відповідача будуть застосовані штрафні санкції за неповернення кредиту, відповідно до п. 8.2. Кредитного договору у розмірі 43481,44 грн. Відповідач отримав зазначену вимогу 02.10.2015 р., про що свідчить особистий підпис відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, поштового переказу №0215205381925. Таким чином, відповідач отримав вимогу 02.10.2015 р., останнім днем повернення Кредиту та заборгованості, відповідно було 02.11.2015 р. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не сплатив заборгованість. Позивач вказує, що згідно п. 2.1.1. Договору застави у разі невиконання відповідачем зобов'язань за Договором, позивач має право задовольнити за рахунок Предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 Договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання Предмету застави та його реалізацію. Відповідно п. 5.4. Договору застави звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. У зв'язку з невиконанням умов Договору відповідачем, позивач був вимушений скористатися своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процесу повернення заборгованості за Договором відповідачем. 05.11.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис № 1586, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення вимог позивача за Кредитним договором № 50011965 від 23.04.2014 р. Так, з моменту припинення сплати відповідачем коштів на виконання Кредитного договору, що стало підставою для направлення відповідачу вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50011965 від 18.09.2015 р., і до моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса (05.11.2015 р.), відповідачем не було сплачено ніяких коштів в рахунок погашення наявної у відповідача заборгованості. 12.11.2015 р. державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кукурічко\~Л.І. було відкрито виконавче провадження ВП №49331154 щодо примусового звернення стягнення на Предмет застави (автомобіль) на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р. За результатами здійснення виконавчого провадження, автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 984 куб. см., рік випуску 2013, було розшукано та вилучено у боржника 25.11.2015 р., що підтверджується Актом опису й арешту майна. В ході здійснення даного виконавчого провадження, за сприяння спеціалізованих організацій, на Предмет застави було звернуто стягнення та 22.06.2017 р. на рахунок позивача було перераховано 368 319,72 грн. Також позивач зазначив, що автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 984 куб. см., рік випуску 2013 не міг бути реалізований одразу після його вилучення (25.11.2015 р.), оскільки [PERSON] до TOB «Порше Мобіліті» був пред'явлений позов про визнання виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р. таким, що не підлягає виконанню. За результатами розгляду справи №760/21084/15-ц Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення від 30.08.2016 р., відповідно до якого позов задоволено повністю. Апеляційним судом міста Києва апеляційну скаргу TOB «Порше Мобіліті» на рішення Солом'янського районного суду міста Києвa від 30.08.2016 р. по справі №760/21084/15-ц було задоволено та ухвалено нове рішення від 12.01.2017 р., відповідно до якого у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р. таким, що не підлягає виконанню, було відмовлено. [PERSON] оскаржила рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2017 р. по справі №760/21084/15-ц до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За результатами розгляду касаційної скарги [PERSON] на рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2017 р. по справі №760/21084/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було постановлено ухвалу від 12.06.2017 р. про відхилення касаційної скарги [PERSON] Додатково позивач зазначає, що [PERSON] також зверталася до TOB «Порше Мобіліті» із позовною заявою про визнання недійсними умов Кредитного договору № 50011965 від 23.04.2014 р. За результатами розгляду даного позову Солом'янським районним судом міста Києва було ухвалено рішення від 16.03.2016 р. про відмову в задоволенні позовних вимог. Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16.03.2016 р. по справі №760/19766/15-ц. [PERSON] не оскаржувалося. З моменту припинення сплати відповідачем коштів на виконання Кредитного договору, що стало підставою для направлення відповідачу вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50011965 від 18.09.2015 р. і до моменту надходження коштів на рахунок позивача в результаті здійснення виконавчого провадження (22.06.2017 р.), відповідачем не було сплачено ніяких коштів в рахунок погашення наявної у відповідача заборгованості. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р., нотаріус зобов'язав звернути стягнення на автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 984 куб. см., рік випуску 2013, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором на загальну суму 483887,44 грн. Коштів, отриманих в результаті звернення стягнення на предмет застави, не вистачило для повного виконання виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р., оскільки виконавчий напис був вчинений на суму 483887,44 грн., а в результаті звернення стягнення на предмет застави позивачу було перераховано лише 368319,72 грн. Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору, що встановлює черговість погашення заборгованості Позичальника, неповернута сума кредиту (тіло кредиту) відшкодовується в останню чергу. Сума, що була направлена на часткове погашення заборгованості відповідача за сумою кредиту становить: 368319,72-33197,59-5780,29 -4638,46-59639,59-12450,40-43481,44 =209131,95 грн. Отже, після отримання коштів в результаті звернення стягнення на предмет застави, розмір заборгованості відповідача за неповернутою сумою кредиту (тілом кредиту) становить еквівалент 6053,07 доларів США і розраховується 14089,81-8036,74=6053,07. Курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату підготовки позовної заяви (02.08.2017 р.) складав 25,903 грн. за 1 долар США, отже, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить: 6053.07 * 25,903 = 156792, 67 грн. Таким чином, розмір неповернутої відповідачем позивачу суми Кредиту у період з дня формування Вимоги про дострокове повернення кредиту (18.09.2015 р.) по 21.06.2017 р. становив еквівалент 14 089,81 доларів США, а з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. - еквівалент 6053,07 доларів США, оскільки 22.06.2017 р. позивачем були отримані кошти в результаті звернення стягнення на предмет застави. Позивач звертає увагу суду, що сума заборгованості, яка підлягала стягненню з відповідача за виконавчим написом нотаріуса, була розрахована станом на 18.09.2015 р. Отже, позивач має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами: у розмірі еквівалент 14 089,81 доларів США за період з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р.; у розмірі еквівалент 6 053,07 доларів США за період з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. що розраховується наступним чином: Неповернута сума кредиту у період з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р. становила еквівалент 14 089,81 доларів США, що станом на дату підготовки даної позовної заяви (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 25,903) становить 364 968,35 грн. Згідно із умовами Кредитного договору, процентна ставка становить 9,9 %. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка залишалася неповернутою становить 364 968,35 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 642 дні (з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 364 968,35 * 9,9% * 642 / 360 = 64 435,16 грн. Неповернута сума кредиту у період з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. становить еквівалент 6 053,07 доларів США, що станом на дату підготовки даної позовної заяви (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 25,903) становить 156 792,67 грн. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка залишалася неповернутою становить 156 792, 67 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 42 дні з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 156 792, 67 * 9,9% * 42 / 360 = 1 810,96 грн. Отже, станом на 02.08.2017 р. плата за користування Кредитом за період з 19.09.2015 р. по 02.08.2017 р. становить: 64 435,16 + 1 810,96 = 66 246, 12 грн. Отже, загальна сума основного боргу зі сплати Кредиту за Договором на дату складання цієї заяви складає: 156 792, 67 + 66 246, 12 = 223 038,79 грн. Згідно п. 6.3. Договору у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. Договору збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Таким чином, позивач поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та TOB «Автосоюз» для супроводження процесу стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса звернення стягнення на Предмет застави та зберігання вилученого автомобіля. Позивач вважає, що йому мають бути компенсовані збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору в розмірі 110 972,23 грн. (з урахуванням податку на додану вартість), так як ТОВ «Порше Мобіліті» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Крім того, зважаючи на те, що Відповідачем було порушено зобов'язання, вказані в п. 5.5. Договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування, то відповідачу необхідно сплатити суму грошових коштів компенсації витрат позивача на страхування Предмету застави, що становить, з урахуванням податку на додану вартість, 93042,36 грн. Таким чином, станом на 02.08.2017 р. розмір збитків завданих позивачеві у зв'язку з неналежним виконання відповідачем Договору становить 204014,59 грн., 3 % річних в сумі 19799,59 грн., а загальна сума заборгованості, що складається з основної суми заборгованості, збитків та 3% річних, становить 446852,97 грн., які позивач просить стягнути. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати: суму сплаченого судового збору у розмірі 6702,79 грн. та суму витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 23.04.2014 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №50011965, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 217407,21 грн., що в еквіваленті на дату укладання договору становило 18424,34 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 р., а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до положень п.1.3.1. Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, що становлять невід'ємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення Договору. В подальшому відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі (ПАТ «Креді Агріколь Банк»). Згідно п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховується за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Пунктом 1.6. Умов кредитування передбачено, що виконання зобов'язання відповідача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами договору застави транспортного засобу №50011965 від 24.04.2014 р., за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 р., реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 374840,00 грн. Відповідно до п. 3.2.1 Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В п. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи встановлено, що з січня 2015 р. відповідач [PERSON] почала порушувати терміни сплати щомісячних платежів, сплачуючи їх із суттєвими затримками, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поточними платежами на загальну суму 56066,74 грн., що підтверджується Зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта станом на 18.09.2015 р. Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3. відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі Суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення відповідачем розраховується позивачем і вказується у повідомленні позивача) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. У зв'язку з систематичним невиконанням умов Договору, 23.09.2015 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50011965 від 18.09.2015 р. з вимогою повернути суму Кредиту. Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач [PERSON] отримала зазначену вимогу 02.10.2015 р., про що свідчить особистий підпис відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №0215205381925. Таким чином, відповідно до умов укладеного Договору, враховуючи те, що відповідач отримала Вимогу 02.10.2015 р., то останнім днем повернення Кредиту та заборгованості відповідно було 02.11.2015р. Однак вимоги направленої претензії відповідачу виконані не були. Вимогами ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 8.5. Договору, збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Згідно з п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 8.2. Умов кредитування, у разі порушення відповідачем терміну повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3. за винятком умови порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, передбаченої в п. 3.2.1., відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % (двадцяти відсотків) від Суми кредиту. Згідно з п. 8.4. Умов кредитування, у випадку будь-якого порушення відповідачем вимог п. 5.5. Договору, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення відповідачем договору страхування із страховою компанією, не авторизованою позивачем тощо, відповідач сплачує на вимогу позивача штраф в розмірі 15% від Суми кредиту. Відповідно до п. 8.3. Умов кредитування, за кожен випадок порушення відповідачем умов статей 5.1., 5.2, 5.3, 5.4. Договору, відповідач сплачує позивачу штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту: 20 доларів США за направлення першого листа щодо сплати, 25 доларів США за направлення другого листа щодо сплати, 30 доларів США за направлення третього листа щодо сплати. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення. Так, встановлено, що між Сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу №50011965 від 24.04.2014 р., за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 984 куб. см., рік випуску 2013 р., реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 374840,00 грн. Відповідно до положень статей 572, 589 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У зв'язку з невиконанням умов Договору відповідачем, позивач був вимушений скористатися своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процесу повернення заборгованості за Договором відповідачем. 05.11.2015 р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис № 1586, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення вимог Позивача за Кредитним договором № 50011965 від 23.04.2014 р. Так, з моменту припинення сплати відповідачем коштів на виконання Кредитного договору, що стало підставою для направлення відповідачу вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50011965 від 18.09.2015 р., і до моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса (05.11.2015 р.), відповідачем не було сплачено ніяких коштів в рахунок погашення наявної у відповідача заборгованості. 12.11.2015 р. державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кукурічко\~Л.І. було відкрито виконавче провадження ВП №49331154 щодо примусового звернення стягнення на Предмет застави (автомобіль) на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р. В ході здійснення даного виконавчого провадження, за сприяння спеціалізованих організацій, на Предмет застави було звернуто стягнення та 22.06.2017 р. на рахунок позивача було перераховано 368 319,72 грн., що підтверджується банківською довідкою. З моменту припинення сплати відповідачем коштів на виконання Кредитного договору, що стало підставою для направлення відповідачу вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50011965 від 18.09.2015 р. і до моменту надходження коштів на рахунок позивача в результаті здійснення виконавчого провадження (22.06.2017 р.), відповідачем не було сплачено ніяких коштів в рахунок погашення наявної у відповідача заборгованості. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України направлення ТОВ «Порше Мобіліті» вимоги про дострокове виконання зобов'язань та вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. не є підставою для припинення зобов'язань за кредитним договором та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р., нотаріус зобов'язав звернути стягнення на автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором на загальну суму 483887,44 грн., що складається з: 1) несплачені чергові платежі за Кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 33 197,59 грн., як і зазначено у Вимозі від 18.09.2015 р. 2) штрафні санкції відповідно до п. 8.3 Договору на суму 5 780,29 грн., як і зазначено у Вимозі від 18.09.2015 р. 3) витрати, понесені позивачем з метою повернення простроченої заборгованості Відповідача, на суму 4 638,46 грн., як і зазначено у Вимозі від 18.09.2015 р. 4) штраф за порушення вимог щодо страхування майна на суму 59 639,59 грн., як і зазначено у Вимозі від 18.09.2015 р. 5) компенсація страхових платежів, відповідно до п.5.6. Договору на суму 12 450,40 грн., як і зазначено у Вимозі від 18.09.2015 р. 6) штраф за неповернення кредиту відповідно до п. 8.2. Кредитного договору у розмірі 43 481,44 грн., про що відповідач був попереджений у Вимозі від 18.09.2015 р. 7) дострокове повернення суми кредиту у розмірі еквівалент 14 089,81 доларів США, що відповідно до обмінного курсу 23,045 грн./дол. США чинного станом на дату подання заяви про вчинення виконавчого напису, становить 324 699,67 грн. Коштів, отриманих в результаті звернення стягнення на предмет застави, не вистачило для повного виконання виконавчого напису нотаріуса № 1586 від 05.11.2015 р., оскільки виконавчий напис був вчинений на суму 483887,44 грн., а в результаті звернення стягнення на предмет застави позивачу було перераховано лише 368319,72 грн. Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору, що встановлює черговість погашення заборгованості Позичальника, неповернута сума кредиту (тіло кредиту) відшкодовується в останню чергу. Сума, що була направлена на часткове погашення заборгованості відповідача за сумою кредиту становить: 368319,72-33197,59-5780,29 -12450,40-43481,44 =209131,95 грн. Отже, після отримання коштів в результаті звернення стягнення на предмет застави, розмір заборгованості відповідача за неповернутою сумою кредиту (тілом кредиту) становить еквівалент 6053,07 доларів США і розраховується 14089,81-8036,74=6053,07. Курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату підготовки позовної заяви (02.08.2017 р.) складав 25,903 грн. за 1 долар США, отже, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить: 6053.07 * 25,903 = 156792, 67 грн. Таким чином розмір неповернутої відповідачем позивачу суми Кредиту у період з дня формування Вимоги про дострокове повернення кредиту (18.09.2015 р.) по 21.06.2017 р. становив еквівалент 14 089,81 доларів США, а з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. - еквівалент 6053,07 доларів США, оскільки 22.06.2017 р. позивачем були отримані кошти в результаті звернення стягнення на предмет застави. Отже, [PERSON] зобов'язана відшкодувати позивачу ТОВ «Порше Мобіліті» відсотки за користування кредитними коштами: у розмірі еквівалент 14 089,81 доларів США за період з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р.; у розмірі еквівалент 6 053,07 доларів США за період з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. що розраховується наступним чином: Неповернута сума кредиту у період з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р. становила еквівалент 14 089,81 доларів США, що станом на дату підготовки даної позовної заяви (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 25,903) становить 364 968,35 грн. Згідно із умовами Кредитного договору, процентна ставка становить 9,9 %. Таким чином, оскільки сума Кредиту, яка залишалася неповернутою становить 364 968,35 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 642 дні (з 19.09.2015 р. по 21.06.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 364 968,35 * 9,9% * 642 / 360 = 64 435,16 грн. Неповернута сума кредиту у період з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р. становить еквівалент 6053,07 доларів США, що станом на дату підготовки даної позовної заяви (курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» - 25,903) становить 156 792,67 грн. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка залишалася неповернутою становить 156 792, 67 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 42 дні (з 22.06.2017 р. по 02.08.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 156 792, 67 * 9,9% * 42 / 360 = 1 810,96 грн. Отже, станом на 02.08.2017 р. плата за користування Кредитом за період з 19.09.2015 р. по 02.08.2017 р. становить: 64 435,16 + 1 810,96 = 66 246, 12 грн. Таким чином, загальна сума основного боргу зі сплати Кредиту за Договором станом на 02.08.2017 р. складає: 156 792, 67 + 66 246, 12 = 223 038,79 грн. Окрім цього, відповідно до п. 5.5. Договору відповідач зобов'язувався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань відповідачем за Договором, на протязі усього терміну дії Договору в страховій компанії, яка авторизована позивачем. Згідно з п. 5.6. Договору, якщо відповідач в порушення пункту 5.5. цього Договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, позивач на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені відповідача та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цим Договором. Відповідач дає згоду і доручає позивачеві укласти від імені і за рахунок відповідача договір страхування та здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Відповідач компенсує позивачу витрати, понесені останнім у зв'язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів. Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] було порушено зобов'язання, вказані в п. 5.5. Договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування, то позивачем було сплачено такі страхові платежі, що підтверджується копіями рахунків та платіжних доручень, тому з [PERSON] підлягає стягненню сума грошових коштів компенсації витрат позивача на страхування Предмету застави в розмірі 77535,30 грн. без ПДВ. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В межах заявлених позовних вимог судом перевірений проведений позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, тож до стягнення на користь позивача у відповідності до положень ст. 625 ЦК України підлягають грошові кошти на загальну суму 19799,59 грн. Згідно п. 6.3. Договору у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. Договору збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Позивач посилається на те, що він поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та TOB «Автосоюз» для супроводженням процесу стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса звернення стягнення на Предмет застави та зберігання вилученого автомобіля. Таким чином, позивачу мають бути компенсовані збитки заподіяні у зв'язку неналежним виконанням умов Договору в розмірі 110972,23 грн., з урахуванням ПДВ. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов'язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням. Разом з тим, на підтвердження факту понесення збитків ТОВ «Порше Мобіліті» долучено до справи наступні документи в копіях: договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 року; рахунок-фактура № 520 від 05.11.2015 року; акт наданих послуг № 520 від 05.11.2015 року; платіжне доручення № 50009657 від 10.11.2015 року; рахунок-фактура № 556 від 25.11.2015 року; акт наданих послуг № 556 від 25.11.2015 року; платіжне доручення № 50009855 від 27.11.2015 року; рахунок-фактура № 557 від 25.11.2015 року; акт наданих послуг № 557 від 25.11.2015 року; платіжне доручення № 50009856 від 27.11.2015 року; рахунок-фактура № 80 від 03.04.2017 року; акт наданих послуг № 80 від 03.04.2017 року; платіжне доручення № 1033 від 11.04.2017 року; рахунок-фактура № 149 від 22.06.2017 року; акт наданих послуг № 149 від 22.06.2017 року; платіжне доручення № 1661 від 26.06.2017 року; договір відповідального зберігання від 30.12.2014 р.; рахунок на оплату № 141 від 01.11.2016 року; акт надання послуг № 338 від 01.11.2016 року; платіжне доручення № 50010640 від 04.11.2016 року; рахунок на оплату № 158 від 07.12.2016 року; Акт надання послуг № 379 від 07.12.2016 року; платіжне доручення № 50011123 від 12.12.2016 року; рахунок на оплату № 1 від 04.01.2017 року; акт надання послуг № 1 від 04.01.2017 року; платіжне доручення № 50 від 12.01.2017 року; рахунок на оплату № 8 від 02.02.2017 року; акт надання послуг № 16 від 02.02.2017 року; платіжне доручення № 317 від 07.02.2017 року; рахунок на оплату № 15 від 02.03.2017 року; акт надання послуг № 36 від 02.03.2017 року; платіжне доручення № 706 від 10.03.2017 року; рахунок на оплату № 22 від 31.03.2017 року; акт надання послуг № 68 від 31.03.2017 року; платіжне доручення № 1035 від 11.04.2017 року; рахунок на оплату № 444 від 28.04.2017 року; акт надання послуг № 109 від 28.04.2017 року; Платіжне доручення № 1281 від 12.05.2017 року. Проте, з вказаних документів не вбачається які саме послуги надані ТОВ «Тріпл Сі», ТОВ «Автосоюз» ТОВ «Порше Мобіліті» (підготування документів, участь у судових засіданнях тощо) та не надано доказів того факту, що такі консультації надані саме з метою повернення кредитних коштів за кредитним договором № 50011965 від 23.04.2014 р. Суд також визнає необґрунтованими висновки позивача щодо стягнення з відповідача збитків, зазначених як збитки за супроводження процесу здійснення виконавчого напису нотаріуса, звернення стягнення на Предмет застави та зберігання вилученого автомобіля, остільки ці збитки були відшкодовані під час реалізації автомобіля відповідача. Крім того, послуги ТОВ «Тріпл Сі» ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі договору надання юридично-консультаційних послуг від 21 червня 2012 р. не можуть вважатися збитками позивача. Надання TOB «Тріпл Сі» TOB «Порше Мобіліті» юридично - консультаційних послуг не підпадає під визначення збитків згідно ст. 22 ЦК України, а факт понесення збитків є недоведеним з боку позивача. Долучений до справи акт виконаних робіт носить узагальнюючий характер, а долучені до справи докази свідчать про вчинення саме позивачем дій, спрямованих на направлення [PERSON] відповідної вимоги, вчинення виконавчого напису та вжиття заходів щодо його виконання. З огляду на викладене, а також матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову в частині стягнення з відповідача збитків, заподіяних у звязку з неналежним виконанням умов Договору в розмірі 110972,23 грн., з урахуванням ПДВ. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Суд приходить до висновку, що такі вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Захист порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Надані позивачем копії договорів свідчать про надання юридичних послуг, не містять визначення вартості години часу, кількість годин, що унеможливлює перевірку вказаних розрахунків на відповідність вимогам чинного законодавства, а тому вказані вимоги відхиляються судом. До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що представник позивач, який брав участь у судовому засіданні, є працівниками ТОВ «Юридична фірма Вернер». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження надання такої допомоги (зокрема, розрахунку вартості наданих послуг, актів виконаних робіт, квитанцій про сплату витрат). Крім того, до матеріалів справи додана довіреність на представництво інтересів позивача, що свідчить про добровільний та безоплатний характер представництва. За таких умов відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 6000 грн, як витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 23.04.2014 р. між сторонами був укладений Кредитний договір № 50011965, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Кредитному договору № 50011965 від 23.04.2014 року в розмірі 320373,68 грн., яка складається з: 223038,79 грн. - основна сума заборгованості за Кредитним договором, 3% річних - 19799,59 грн., сума грошових коштів компенсації витрат позивача на страхування Предмету застави - 77535,30 грн. без ПДВ. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 4805,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial