Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у сумі 6021 грн. 41 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2012 року між ним - ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-29153-221112. Зазначив, що ним виконані були зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, однак відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 05 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 6021,41 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 2085,93 грн., заборгованості за відсотками 655,86 грн., заборгованості за комісіями - 2365,55 грн. Представник позивача у своєму позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22 листопада 2012 року, шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-29153-221112. (а.с. 3-6) Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, позивач (за Договором - Банк) відкриває відповідачеві (за Договором - Клієнт) рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 3000,00 грн. Згідно п. 2.1. Частини 3 (або 5) Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. В судовому засіданні встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 05 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 6021,41 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 2085,93 грн., заборгованості за відсотками 655,86 грн., заборгованості за комісіями - 2365,55 грн. (а.с. 8) Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що станом на 05 червня 2014 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає відшкодуванню, у розмірі 6021,41 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved