Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави: автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21099-20», номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ДАІ ГУ-УМВС Тернопільським МРЕВ, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ДАІ ГУ-УМВС Тернопільським МРЕВ, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені відповідача позивачем договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, а також, надання позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Обґрунтовуючи це тим, що 14.08.2006 р. між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 1901/0806/64-318. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 15 030,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних з терміном повернення кредиту, відсотків і винагороди до 13.08.2011 р. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути позивачу кредит та відсотки, в порядку і в терміни, встановлені договором. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 119 936,64 грн. В забезпеченні виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем 14.08.2006 р. договір застави. Згідно умов даного договору відповідач надав в заставу належне йому майно, яке зазначене у договорі застави і зобов'язався у випадку порушення своїх зобов'язань за кредитним договором передати його кредитору. Однак, своїх зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим, позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1901/0806/64-318 від 14.08.2006 р. укладеного між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] на суму 15 030,00 дол. США, звернути стягнення на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099-20», номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який є предметом договору застави від 14.08.2006 укладеного між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем, шляхом безпосереднього продажу даного транспортного засобу, конкретному покупцю з правом укладення позивачем від імені [PERSON] договору купівлі-продажу на вищевказаний транспортний засіб, а також, надання позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, передання у заклад ТОВ «Вердикт Фінанс», шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно зазначене у договорі застави від 14.08.2006 р. укладеного між АКІБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], а саме: автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21099-20», номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], а також, просить стягнути сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив з мотивів викладених у позовній заяві позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 14.08.2006 р. між АКІБ «ТАС-Комерцбанк», який змінив своє найменування на ТОВ «Вердикт Фінанс», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 24.09.2009 р. Серія А01 № 480364, та [PERSON] укладено кредитний договір № 1901/0806/64-318, надалі - кредитний договір. Згідно умов кредитного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 15 030,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних та винагороди, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки та виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 13.08.2013 р. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 15 030,00 дол. США на терміни і на умовах, передбачених в кредитному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. У п.3.1 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язався погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № [NUMBER] щомісяця, через касу банку, згідно додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору, крім випадків, передбачених п. п. 3.8, 3.9 та 5.1.4. даного договору. У п.5.1.1 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих процентів. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається з статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із п.8.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 119 936,64 грн., яка складається з: 65 194,43 грн. - заборгованість по основній сумі; 9 457,33 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 15 313,48 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову; 28 015,58 грн. - пеня за несвоєчасно виконані зобов'язання; 1 955,82 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 119 936,64 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем було 14.08.2006 р. укладено договір застави. У п.1 договору застави зазначено, що заставодавцем надано в заставу майно, опис якого зазначений в п.4 договору застави, в забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON], що випливають із кредитного договору від 14.08.2006 р. перед заставодержателем. Із п.4 договору застави вбачається, що предметом застави є автомобіль марки «ВАЗ», моделі « 21099-20», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та № [NUMBER], виданого ДАІ ГУ-УМВС Тернопільським МРЕВ. П.13.3. договору застави встановлено, що у випадку порушення заставодавцем зобов'язань, передбачених цим договором, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України та ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставне майно здійснює за рішенням суду. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на забезпечувального обтяження у рішенні суду зазначається також спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1901/0806/64-318 від 14.08.2006 р. укладеного між позивачем та відповідачем на суму 15 030,00 дол. США, звернути стягнення на автомобіль марки «ВАЗ», моделі « 21099-20», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який є предметом договору застави від 14.08.2006 р. укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом безпосереднього продажу автомобіля марки «ВАЗ», моделі « 21099-20», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], конкретному покупцю з правом укладення позивачем від імені відповідача договору купівлі-продажу на вищевказаний транспортний засіб, зі зняттям його з обліку в органах державної автомобільної інспекції України, а також, надання позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial