Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 жовтня 2005 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], як позичальником був укладений кредитний договір № DNM0RK62734446. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 1935 гривень 00 копійок, а відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати, та договір діє до повного погашення заборгованості. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість за користування кредитом. Станом на 26 лютого 2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем склала - 17 426 гривень 96 копійок, з яких 682 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 4 304 гривень 77 копійки заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12 439 гривень 69 копійок пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 243 гривень 40 копійок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив (а. с. 20). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2005 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 10-12) та відповідачем [PERSON], [INFO] (а.с. 9) як позичальником був укладений кредитний договір № DNM0RK62734446 (а.с. 7-8). Згідно умов даного кредитного договору позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 1935 гривень 00 копійок, а відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати, та договір діє до повного погашення заборгованості. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість за користування кредитом. Станом на 26 лютого 2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем склала - 14 727 гривень 48 копійок (а.с. 5-6), з яких 2846 гривень 28 копійок заборгованість за кредитом, 682 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 4 304 гривень 77 копійки заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12 439 гривень 69 копійок пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 243 гривень 40 копійок. (а. с. 1, 2-3). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт несвоєчасного погашення заборгованості по даному кредитному договору відповідачем [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені при подачі позовної заяви судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved