Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.02.2016р., яка станом на 18.07.2017р. склала в загальній сумі 11654 грн. 01 коп., в тому числі: 6572 грн. 95 коп. - тіло кредиту, 545 грн. 22 коп. - відсотки за користування кредитом, 3504 грн. 70 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог та не запереченням проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017р. згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-19 від 03.10.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи проводиться за ЦПК України в редакції зазначеного Закону від 03.10.2017р. Як встановлено в судовому засіданні, 26.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповідно останніх, Пам»ятки клієнта, Тарифів, з чим і погодилась позичальник, зазначивши про це в заяві. Згідно п.п. 1.1.3.2.3, 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити розрахунки за карткою та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань. Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов»язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, але якщо останній протягом даного періоду не направляє банку повідомлення про незгоду з вказаними змінами, вважається, що він приймає дані умови. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку). Як визначається у п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 даних Умов та правил, клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. У відповідності до п. 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, та на неї нараховується пеня. За несвоєчасну оплату послуг, передбачених Договором, Умовами і Правилами клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, дійсної на період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку). В порушення вимог кредитного договору №б/н від 26.02.2016р., відповідач не здійснювала часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором, станом на 18.07.2017р. загальна сума її заборгованості перед банком по кредиту складає 11654 грн. 01 коп., в тому числі: 6572 грн. 95 коп. - тіло кредиту, 545 грн. 22 коп. - відсотки за користування кредитом, 3504 грн. 70 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.02.2016р. в загальній сумі 11654 грн. 01 коп., в тому числі: 6572 грн. 95 коп. - тіло кредиту, 545 грн. 22 коп. - відсотки за користування кредитом, 3504 грн. 70 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості [PERSON] за Договором та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати за сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved