Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (скорочене найменування - АТ «Банк Кредит Дніпро») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 218263,47 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 вересня 2019 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що у зв`язку з внесенням змін до статутних документів, пов`язаних із зміною 15.08.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», та відповідачем укладено Договір про встановлення кредитного ліміту № 22032000172657. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3 % від суми кредиту, з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5% від суми кредиту, з 20.04.2022 по 19.07.2023 - 1,5 % від суми кредиту, з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001 %, на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,0% річних. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2020 становить 210384,54 грн., з яких: 172870,75 грн. - сума виданого кредиту; 168689,14 грн. - залишок простроченого кредиту; 206,44 грн. - залишок прострочених відсотків; 41488,96 грн. - залишок простроченої комісії. Крім того, 06.12.2018 між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що у зв`язку з внесенням змін до статутних документів, пов`язаних із зміною 15.08.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», та відповідачем укладено ще один Кредитний договір № 26203000393993, відповідно до умов якого відповідачу надані грошові кошти у розмірі 7800 грн. на строк до 04.12.2020 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 48% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Згідно умов Кредитного договору, строк кредиту - 12 місяців з наступною авто пролонгацією на кожні наступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення від Банку про закінчення строку кредиту. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.10.2020 становить 7878,93 грн., з яких: 7800 грн. - сума виданого кредиту; 7701,77 грн. - залишок строкового кредиту; 177,16 грн. - залишок нарахованих строкових відсотків. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 06.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, зазначених в позові, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судові засідання відповідач по справі повторно не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не повідомляла, своїм правом на надання відзиву на позов вона не скористалася, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не скеровувала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом на підставі належних доказів по справі встановлено, що 06 грудня 2018 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Договір № 26203000393993 про встановлення кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.2.1. даного Договору, ліміт Кредитної лінії на дату укладання цього Договору становить 7800 грн. Відповідно до п. 1.2.2. Договору, строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Кредитного ліміту жодна із сторін в установленому в УДБО порядку не заявить про припинення строку дії Кредитного ліміту, строк дії Кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому Договорі. Продовження строку дії Кредитної лінії може здійснювати необмежену кількість разів. Відповідно до п. 1.2.3. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 48,00% річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56 % річних. Пільговий період 67 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01 % річних. Відповідно до п. 1.4. реальна річна процентна ставка за Кредитом становить 58,89 %. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав Відповідачу кошти у розмірі 7800 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 28.10.2020 року. Так, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 28.10.2020 року становитьстановить 7878,93 грн., з яких: 7800 грн. - сума виданого кредиту; 7701,77 грн. - залишок строкового кредиту; 177,16 грн. - залишок нарахованих строкових відсотків. Крім того, 20 вересня 2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22032000172657, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав відповідачу грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби в розмірі 172870,75 грн. строком на 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту - 20 вересня 2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3 % від суми кредиту; з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5 % від суми кредиту; з 20.04.2022 по 19.07.2023 - 1,5 % від суми кредиту; з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2020 становить 210384,54 грн., з яких: 172870,75 грн. - сума виданого кредиту; 168689,14 грн. - залишок простроченого кредиту; 206,44 грн. - залишок прострочених відсотків; 41488,96 грн. - залишок простроченої комісії. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитниз договорів № 26203000393993 від 06.12.2018 року та № 22032000172657 від 20.09.2019 року, тому позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом та відсотками в загальній сумі 176774,51 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в цій частині. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористалася процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитних договорів. Відповідно до предмету позовних вимог, АТ «Банк Кредит Дніпро» окремо пред`явлено вимоги про стягнення з відповідача залишок прострочених комісій - 41488,96 грн. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 20.09.2019 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банкуУкраїни та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168l, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). З огляду на викладене, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, Позивач, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, що є незаконним. Оскільки, залишок прострочених комісій - 41488,96 грн., нараховано позивачем необґрунтовано, суд приходить до висновку що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (81 %), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2651,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial