Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач у липні 2015 року подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.03.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №313. Від шлюбу є двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З кінця травня 2014 року подружжя почало проживало окремо, проте батько дітей не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та прав дітей. Просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 05.03.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №313, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 7). Від шлюбу є двоє дітей - [PERSON], [INFO], актовий запис №44, свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а. с. 6) та [PERSON], [INFO], актовий запис №2116, свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а. с. 5). З кінця травня 2014 року подружжя почало проживало окремо, проте батько дітей не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та прав дітей. Як вбачається із довідки, виданої 23.06.2015 року Харківським міським центром зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Харківському МЦЗ з 27 травня 2015 року (а. с. 8). Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати/доходу/ матері, батька,що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved