Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач у липні 2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що йому на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності від 17 липня 1996 року №335 на праві приватної власності належить дім [ADDRESS] Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 03.07.2018 року №1687 в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідачі не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беру, особистих речей в будинку не мають і взагалі будинком не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинив. У 2004 році відповідачі забрали всі особисті речі та документи та виїхали на постійне місце проживання в Сполучені Штати Америки, де отримали громадянство. В США [PERSON] має постійне місце роботи, а [PERSON] закінчив навчання, повертатися не збираються. Відповідачі отримали громадянство США. З моменту виїзду за кордон жодного разу не з'являлися у вказаному домоволодінні. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] Ухвалою суду від 13.07.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] пояснив, що відповідачі є донькою та онуком відповідно ї дружини, були зареєстровані як члени сім'ї, перед їх виїздом на постійне місце проживання до США, фактично у будинку у с.Гребениківка вони не проживали. Понад 10 років постійно проживають у США, повертатись не планують, їх реєстрація в будинку перешкоджає позивачу в отриманні субсидії. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останні не повідомили. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є власниками будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.07.1996 року, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.10). Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради №1687 від 03.07.2018 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,16,17). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що позивач проживає по [ADDRESS] з дружиною. Відповідачі ніколи не жили у цьому будинку і вже більше 10 років їх не бачили. Факт не проживання відповідачів у будинку по [ADDRESS], який належить позивачу, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним соціальним інспектором (а.с.13). [PERSON] є донькою, а [PERSON] є онуком дружини позивача [PERSON] Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідачі ніколи не проживали у спірному будинку, їх особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідачі не несе, поважних причин її не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком по [ADDRESS] За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з відповідачів на користь останнього слід стягнути судовий збір в сумі по 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved