Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.09.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 12572,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначають, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 12.08.2014 року утворилася заборгованість, що становить 15833,46 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10155,38 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1,66 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди в сумі 5676,42 грн. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11.2014 року, ухваленому в заочному порядку, позовні вимоги позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено та на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.06.2015 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 27.11.2014 року за вищенаведеним позовом скасовано із призначенням справи до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк»,за довіреністю, [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи судовими повістками, відповідно телеграмою, відомостей про поважність причини неявки в судові засідання не надав. Аналогічно в судові засідання не з»являвся і представник відповідача [PERSON] [PERSON] який також належним чином був повідомленим про день, час і місце розгляду справи відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» надав відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.09.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 12572,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (том 1 а.с.5). Сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» станом на 12.08.2014 року утворилася заборгованість, що становить 15833,46 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10155,38 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1,66 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди у відповідності до розрахунку заборгованості в сумі 5676,42 грн. (том 1 а.с.3). Розрахунок заборгованості по кредиту (том 1 а.с.3) відповідача [PERSON] перед [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» станом на 12.08.2014 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Крім того, в ході розгляду справи за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою зясування питання належності підпису, постановленого на заяві від 27.10.2005 року відповідачу [PERSON] та належності підпису, поставленого на генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту від 10.09.2012 року, викладеній російською мовою, відповідачу [PERSON] Відповідно до висновку експерта №32-К Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 03.03.2016 року, підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» у заяві від 27.10.2005 року виконаний [PERSON].. (а.с.240-245). Вказаний висновок експерта, який був наданий при дослідженні заяви від 27.10.2005 року (том 1 а.с.124); генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов у правил надання продукту від 10.09.2012 року (том 1 а.с.125-126); експериментальних зразків підпису [PERSON]: на 30 аркушах паперу білого кольору формату А-4 (том 1 а.с.161-193), суд вважає належним і допустимим доказом і покладає його в обґрунтування рішення, оскільки висновок складений з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок проведення та оформлення експертних досліджень», затвердженої\~наказом ДНДЕКЦ МВС України від 31.10.2013 року № 19/1-272н, з використанням науково-методичних рекомендацій та методик проведення такого виду експертиз. Висновки експертизи було в судовому засіданні підтверджено і поясненнями експерта. Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України\~на підтвердження обставин, які б давали підстави визнати вказаний експертний висновок необґрунтованим або поставити його під сумнів, зокрема щодо неналежності підпису [PERSON] в кредитному договорі - заяві від 27.10.2005 року, генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту від 10.09.2012 року, викладену російською мовою, відповідачем не надано та в судовому засіданні не здобуто. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Вимогами ст.526 ЦК України, визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача [PERSON], підлягають стягненню судові витрати документально підтверджені платіжним дорученням від 15.09.2014 р. На підставі викладеного та

Outcome: approved