Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося 06.06.2018 до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 17414,02 грн. за кредитним договором № б/н від 26.02.2008 року, яка складається з наступного: 1745,29 грн. заборгованість за кредитом; 11140,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3222,35 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500, 00 грн. фіксована частина, 805,43 грн. процентна складова. Судові витрати у розмірі 1762,00 грн. судового збору. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ „ПриватБанк зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 15.05.2018 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 17414,02 грн.. В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не зявився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ КБ „ПриватБанк [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 8332КН-О від 31.08.2017 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзив на позов суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, вивчивши обставини справи, проаналізувавши кожний доказ окремо, а також в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача були частково порушені відповідачем і вони підлягають захисту в спосіб про який просить позивач з наступних підстав: 26.02.2008 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов й Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим надано згоду, що ця заява разом з памяткою клієнту, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу видана платіжна картка «Універсальна», сума отриманого кредиту 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Кредитний ліміт в подальшому був збільшений позивачем. ПАТ КБ „ПриватБанк прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконано в повному обсязі, а саме відкритий картковий рахунок на який перераховані грошові кошти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у\~зобов'язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, починаючи з 26.12.2012 року прийняті на себе зобовязання не виконує, а саме не сплачує заборгованість за тілом кредиту та відсотками. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За п. 8.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до ст.61 Конституції України - «Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення». Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому є неприпустимим їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15). Виходячі з наведеного, а також з принципу пропорційності відповідальності за порушення зобов*язання, зважаючи на те, що загальна сумма боргу, що нарахована позивачем перевищює більш ніж в 15 разів сумму позики, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення в відповідача сумми штрафу. Відповідно до принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів зворотнього, у суду не має підстав не довіряти наданим позивачем доказам. З урахуванням викладеного та відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 15.05.2018 р. математичним шляхом судом встановлена заборгованість відповідача по погашенню кредиту на загальну суму 16108,59 грн., з яких: 1745,29 грн. заборгованість за кредитом; 11140,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3222,35 грн. заборгованість за пенею та комісією; За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». На підставі викладеного,

Outcome: partial