Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач - Публічне Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.06.2008 року, у зв'язку з невиконанням з його сторони умов кредитного договору. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач 10.06.2008 року отримав кредит у розмірі 1450.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу вищевказані грошові кошти. У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 31.07.2014 року, існує заборгованість - 6717, 81 грн., яка складається з наступного: 1401,01 грн. - заборгованість за кредитом; 4758, 81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина), 307,99 грн. - штраф (процентна складова). В подальшому позивач уточнював свої позовні вимоги, стверджуючи, що п.п. 5.5.1, 5.5.2 кредитного договору розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку.Останній день строку дії картки не є кінцевим терміном спливу виконання своїх грошових зобов'язань та припинення зобов'язань в цілому, тому як сума заборгованості не була погашена.Сума заборгованості по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період, відповідний загальному терміну позовної давності, складає без урахування нарахованих відсотків до 21.08.2011 р. 2968,79 грн. Оскільки відповідачем здійснені платежі після скасування заочного рішення, сума заборгованості склала 535,19 грн., яку позивач просить стягнути ( а.с. 73-77, 82-84). Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що з моменту прострочення сплати тіла кредиту до моменту звернення банку з позовом сплив загальний трирічний строк позовної давності. Крім того, частково кредит ним сплачено в сумі 805 грн., що підтверджено відповідними квитанціями. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.02.2015 р. позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволені та стягнуто з [PERSON] за кредитним договором б/н від 10.06.2008 р. заборгованість у розмірі 6717,81 грн., судові витрати-243,60 грн., а всього 6961,41 грн. ( а.с. 35-37). За заявою [PERSON], ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.04.2017 р. заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.02.2015 р. скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку ( а.с. 58-59). 16.05.2018 р. від відповідача отримана заява про повернення судового збору за рішенням суду, оскільки він визнаний інвалідом 2 групи ( а.с. 109-110). В судове засідання 06.08.2018 р. відповідач не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений завчасно, про причини неявки не сповістив. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази приходить до наступного. 10.06.2008 р. [PERSON] заповнив та підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту - 1450 грн. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За п. 3.1 «Умов та правил надання банківських послуг» з метою надання послуг банк надає клієнту картку, вид якої визначається у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктом 3.2 «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку даних документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку . Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно з п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком. За умовами вказаного вище договору [PERSON] отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1450 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Як вбачається з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання.Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення діїх договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. За вимогами ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором вбачається, що заборгованість за кредитом склала 1401,01 грн. і відповідач, починаючи з 20.03.2009 р. платежі не вносив.Уточнюючи свої вимоги позивач просив стягнути з відповідача тільки відсотки за користування грошовими коштами з 21.08.2011 р. по 21.08.2014 р., тобто в межах строку позовної давності, про застосування якого заявив [PERSON] згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. Як випливає з розрахунку, наданого позивачем, відсотки за користування кредитом, у тому числі простроченим і овердрафтом, нараховуються за п.п. 5.5.2 правил користування платіжною карткою в останній операційний день місяця за кожен календарний день.Так, за цей період нараховано відсотків у розмірі 2968,79 грн. Довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] підтверджено, що в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова до його скасування та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження , з пенсії [PERSON] утримано 2433,60 грн. Таким чином, різниця в сумі 535,19 грн. нарахованих відсотків підлягає стягненню з відповідача . Згідно з п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди 1 та П групи.Оскільки заочне рішення Жовтневого суду м.Харкова в частині стягнення судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не було виконано, а в подальшому скасовано, заява [PERSON] про повернення судового збору не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved