Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Лізинг» відхилено.Апеляційну скаргуІвано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській областізадоволено. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2018 року в даній справіскасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ТзОВ «Промбудсервіс», ТзОВ «Капітал Лізинг», ПАТ «ОТП Банк», треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділ державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зняття арешту з нерухомого майна відмовлено. Встановлено, що за результатом розгляду справи в апеляційному порядку при ухваленні постанови апеляційним судом не було вирішено питанняпро стягнення судового збору за подання апеляційної скарги ТзОВ «Капітал Лізинг» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2018 року, сплату якого ухвалою апеляційного суду від 25.04.2019 року було відстрочено до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції. Вислухавши представника ТзОВ «Капітал Лізинг» Волосянка Р.О., доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 13ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.136 ЦПК України витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього судового рішення. Так, із матеріалів справи судом встановлено, що під час відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Лізинг» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2018 року ухвалою апеляційного суду від 25.04.2019 року за заявою апелянта відстроченоТзОВ «Капітал Лізинг`сплату судового збору за подання апеляційної скаргиу розмірі 2643 гривнідо ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанціїу даній справі (а.с.210, том 2). Оскільки під час відкриття апеляційного провадження в даній справі за клопотанням представника апелянта ТзОВ «Капітал Лізинг» зазначеній юридичній особі відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, ці витрати пов`язані з розглядом справи, у задоволені апеляційної скарги відмовлено, тому з ТзОВ «Капітал Лізинг» в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 2643 гривні. Доводи представника апелянтаТзОВ «Капітал Лізинг» про те, що позивачем обранозавідомо безпідставний спосіб захисту порушеного права, що свідчить про зловживання процесуальними правами стороною позивача і така поведінка сторони дає підстави для покладення судових витрат на позивача, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто право обирати спосіб захисту права належить позивачу, а суд має обов`язок розглянути справу, предметом якої є обраний спосіб захисту права. В розумінні пункту 3 частини 3 статті 141 ЦПК України поведінка сторони, пов`язана із зловживанням процесуальними правами, яка може вплинути на розподіл судових витрат, стосується процесуальних питань у процедурі розгляду спору. Отже помилково обраний спосіб захисту права позивачем або інші обставини, пов`язані із способом захисту права, не можуть розцінюватись як зловживання процесуальними правами. На підставі викладеного,

Outcome: approved