Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач у червні 2016 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником автомобіля»Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. Через наявний арешт на автомобіль, який був накладений у 16.05.2011 р. ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, порушується право позивача щодо його володіння, користування та розпорядження майном, у зв'язку з чим просить звільнити з-під арешту вказаний автомобіль. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві (ас. 30). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с.18), причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію трансопортного засобу від 01.10.2008 [PERSON] є власником автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до відомостей по АІС від 21.03.2017 р. встановлено, що 16.11.2011, 20.05.2013 р. ВДВС Святошинського РУЮ м. Києєва накладено арешт, заборону відчуження на автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] на підставі постанови ВДВС №1179/21, постанови Святошинського районного суду м. Києва №2/759/3277/13 (а.с. 9). Листом Регіонального сервісного центру м. Києві представнику позивача повідомлено про неможливість надання відомостей щодо підстав накладення арешту на автомобіль, оскільки строк зберігання документів закінчився, матеріали знищені (а.с. 22). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 20.05.2013 р., звільнено з-під арешту автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15). На даний час, залишається чиним арешт, накладений ВДВС Святошинського РУЮ у м. Кєві від 16.11.2011 р. на автомобіль позивача. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та зібраних по справі доказів в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що представником позивача, відповідно до ст. 81 ЦПК України, доведено в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved