Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Представника позивача в інтересах неповнолітнього [PERSON], малолітнього [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], передати [PERSON] батьку [PERSON], [INFO], а [PERSON] - органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району для вирішення подальшої долі. За змістом позовної заяви відповідачка [PERSON] в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання та навчання дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO] Про родину [PERSON] позивачу стало відомо з листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» у вересні 2015 року, в якому зазначено, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, не виконує рекомендації лікарів, не доглядає дітей. Потрапити до квартири відповідачки спеціалістам органу опіки вдалося лише у жовтні 2016 року, внаслідок візиту встановлено, що умови життя незадовільні, відповідачка вагітна третьою дитиною. Профілактичні бесіди жодних результатів не мали. 15.01.2016 року позивачу стало відомо про смерть малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На той час встановлено, що умови проживання за адресою проживання відповідачки погіршились. У приміщенні брудно, неохайно, у кімнаті пусті пляшки від настоянки глоду. [PERSON] із співмешканцем мали неналежний зовнішній вигляд. Малолітній [PERSON] був у брудному одязі. Сусіди відповідачки підтвердили, що вона веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Неповнолітнього [PERSON] 15.01.2016 року передано його батьку. За період його навчання у Запорізькому навчально-вихованому комплексі №19 з 5 по 8 клас мати відвідала батьківські збори лише один раз. З 25.01.2016 року підліток навчається у Запорізькій загальноосвітній школі № 41 ЗМР, мати його життям та досягненнями не цікавиться. Малолітній [PERSON] перебував у дитячій лікарні №1 ЗМР з 15.01.2016 року по 10.03.2016 року , мати не відвідувала його у лікарні. 04.02.2016 року прийшла до закладу, вимагали віддати їй дитину, її мова була нечітка, погрожувала працівникам лікарні, від неї був запах алкоголю. Після профілактичної бесіди зі спеціалістами управління у справах дітей ЗМР [PERSON] зобов'язалась пройти курс лікування, влаштуватися на роботу, створити належні побутові умови, відвідувати дитину у лікарняному закладі. З 10.03.2016 року малолітній [PERSON] перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», в якому матір також дитину не відвідувала жодного разу. Станом здоров'я та умовами утримання дитини відповідачка не цікавиться, матеріальну допомогу не надає. Потрапити до житла відповідачки спеціалістам відділу не вдалося, сусіди підтвердили, що спосіб її життя за цей час не змінився. Оскільки відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, самоусувається від піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує належного харчування та медичного догляду, крім того, ухиляється від спілкування із дітьми, позивач просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] та прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 Ящук А.М. в судовому засіданні обставини справи підтвердили, позовні вимоги підтримали. Прокурор просить також відповідно до ч.3 ст. 166 СК України вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена, причину неявки у судове засідання не повідомила та заяву про розгляд справи за її відсутність до суду не подавала. Оскільки причини неявки відповідачки визнаються судом неповажними, у відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи думку присутніх, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, враховуючи наявні письмові докази. Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних установлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями паспорту відповідачки та свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-9). Відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, самоусувається від піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує належного харчування та медичного догляду, крім того, ухиляється від спілкування із синами. Зазначені обставини, які викладені в позовній заяві та підтверджені поясненнями представника позивача та належними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме - листом від 19.19.2015 року, надісланим КЗ «Центра первинної медико-санітарної допомоги №8», з якого службі у справах дітей по Шевченківському району стало відомо про сім'ю [PERSON] та асоціальний спосіб життя відповідачки. Крім того, незадовільні умови проживання дітей підтверджені актом від 01.10.2015 року, 15.01.2016 (а.с.10, 15). Численні профілактичні бесіди із відповідачкою за ініціативою служби у справах дітей результатів не принесли, спосіб життя та ставлення до дітей [PERSON] не змінила, не працевлаштувалась, житлові умови не поліпшила. Малолітня дитина [PERSON] з 15.01.2016 року перебувала у Дитячій лікарні №1, до закладу направлена швидкою допомогою для медичного обстеження, поміщення до будинку «Сонечко», стан дитини на час прибуття до закладу був середньої важкості, одяг на дитині брудний (лист, а.с. 11). Під час перебування дитини у лікарні виявлено затримку статомоторного розвитку, мовного розвитку, вторинну дизметаболічну кардіоміопатію, стоматит, гострий ринофарингіт, дискінезію жовчовивідних протоків тощо. Стан здоров'я дитини також підтверджений висновком від 03.03.2016 року (а.с.12). Згідно з характеристикою від 28.01.2016 року, виданою Запорізьким НВК № 19 ЗМР та листа від 19.05.2016 року Запорізької загальноосвітньої школи №41 ЗМР, [PERSON] питаннями навчання старшого сина [PERSON] не цікавиться, лише один раз відвідала батьківські збори за період навчання сина з 5 по 8 класи. Як встановлено з листа Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області від 07.06.2016 року, відносно [PERSON] порушено кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12016080080000474 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, оскільки в діях відповідачки вбачається злісне невиконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], смерть якої настала внаслідок гострої легенево-серцевої недостатності, гострої респіраторної інфекції нижніх дихальних шляхів, гіпотрофії (а.с.14). На даний час малолітня дитина [PERSON], [INFO], перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР з 10.03.2016 року, мати дитину за цей період не відвідувала, що підтверджено листом від 26.05.2016 року та листом від 18.07.2016 року (а.с.16). Неповнолітнього [PERSON] 15.01.2016 року передано його батьку [PERSON] Крім того, в матеріалах справи міститься висновок районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району від 28.07.2016 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її дітей (а.с.4), в якому підтверджено обставини, що стали підставою для звернення до суду із позовною заявою. За таких обставин, враховуючи інтереси дитини, суд вважає доцільним задовольнити позов у повному обсязі, позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], передати [PERSON] батьку [PERSON], [INFO], а [PERSON] - органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району для вирішення подальшої долі. Як передбачено ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому, суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачем 03.08.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.1). Враховуючи дані, що характеризують особу відповідачки, наведені законодавчі норми, суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідачки на утримання кожного з дітей в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 03.08.2016 року до досягнення кожним з дітей повноліття. При цьому, аліменти на утримання [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON], [INFO], який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], а на утримання [PERSON] - на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради за умови перебування дитини у даному закладі. За змістом ч.3 ст. 88 ЦПК України в дохід держави із відповідачки слід стягнути судовий збір за розгляд вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1102,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України р ішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved