Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив зняти арешт з допоміжного нежилого приміщення підвалу по [ADDRESS] накладений постановою про накладення арешту б/н від 24 січня 2011 року слідчим управлінням УМВС України в Миколаївській області (реєстраційний номер обтяження 10756100, 10756285). В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив наступне. 10 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - Банк/АТ «Ощадбанк») та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2476-н. Відповідно до умов цього договору, Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 732 400,00 грн. з терміном повернення до 09.10.2018 року. 10 жовтня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С. за №1248. Предметом іпотеки є нерухоме майно - допоміжне нежиле приміщення підвалу, розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 174,7 кв.м. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Роздільнянського районного суду Одеської області про стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] за договором відновлювальної кредитної лінії №2476-н від 10.10.2008 року. У зв'язку з чим, 02 вересня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління, задоволено в повному обсязі та стягнуто заборгованість в сумі 838 659,78 грн. В подальшому, під час проведення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку», стало відомо, що на допоміжне нежиле приміщення підвалу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] накладено арешт 24 січня 2011 року постановою про накладення арешту на майно б/н слідчого управління УМВС України в Миколаївській області в рамках кримінальної справи №10480025 за обвинуваченням [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Наявність арешту унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, у зв'язку з чим банк як іпотекодержатель вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для зняття зазначеного арешту. До судового засідання з'явився представник позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідачів без поважних причин, враховуючи згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2476-н. Відповідно до умов цього договору, Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 732 400,00 грн. з терміном повернення до 09.10.2018 року. 10 жовтня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С. за №1248. Предметом іпотеки є нерухоме майно - допоміжне нежиле приміщення підвалу, розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 174,7 кв.м. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Роздільнянського районного суду Одеської області про стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] за договором відновлювальної кредитної лінії №2476-н від 10.10.2008 року. У зв'язку з чим, 02 вересня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління, задоволено в повному обсязі та стягнуто заборгованість в сумі 838 659,78 грн. В подальшому, під час проведення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку», стало відомо, що на допоміжне нежиле приміщення підвалу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] накладено арешт 24 січня 2011 року постановою про накладення арешту на майно б/н слідчого управління УМВС України в Миколаївській області в рамках кримінальної справи №10480025 за обвинуваченням [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Наявність арешту унеможливлює реалізацію предмета іпотеки, у зв'язку з чим банк як іпотекодержатель вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для зняття зазначеного арешту. Згідно з п.5.1. договору іпотеки, Іпотекодержатель має право в разі невиконання умов кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.5. договору іпотеки передбачено, що цей договір згідно з вимогами статті 36 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотеко держателя та є правовстановлюючим документом на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» не є учасником кримінального процесу і тому позбавлений права оскарження дій слідчого в порядку передбаченому Кримінально - процесуальним кодексом України. Виходячи з положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. 02 серпня 2016 року на адресу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», у відповідь на запит Банку, надійшов лист №5770/24/2-2016 Слідчого управління Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 21.06.2016 року, яким повідомлено, що слідчим СУ УМВС України в Миколаївській області розслідувалась кримінальна справа №10480025 за обвинуваченням [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. У квітні 2011 року зазначену кримінальну справу з обвинувальним висновком скеровано для розгляду до Заводського районного суду м. Миколаєва. 12 серпня 2016 року АТ «Ощадбанк» звернувся з запитом до Заводського районного суду м. Миколаєва щодо розгляду вищевказаної кримінальної справи. У відповідь, 06 вересня 2016 року Банком отримано копію вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2012 року, копію ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 24.12.2013 року та копію ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2016 року по кримінальній справі №1-414/11 провадженням №1/1412/90/12 відносно [PERSON], [INFO] та інших, засудженого за ч. 2 ст. 189 КК України. Одночасно повідомлено, що вищевказаний вирок суду набрав законної сили 24 грудня 2013 року. На підставі вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого статтею 189 ч. 4 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 грудня 2013 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2012 року відносно [PERSON] змінено. Перекваліфіковано дії [PERSON] з ч.4 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 189 КК України, виключивши із їх обвинувачення кваліфікуючу ознаку - вимагання, вчинене організованою групою. Призначено [PERSON] покарання за ч. 2 ст. 189 КК України - 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Строк покарання обчислювати [PERSON] з дня затримання - з 06.10.2010 року та стягнуто грошові кошти у відшкодування майнової шкоди, які добровільно погашені під час апеляційного розгляду. Враховуючи інформацію, надану Заводським районним судом м. Миколаєва, 06 січня 2014 року [PERSON] був звільнений від відбування покарання у зв'язку із закінченням строку відбування покарання. Відповідно до п.9 Розділу №11 «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 3 частиною 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що пріоритет права іпотеко держателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З огляду на викладене, враховуючи те, що обтяження предмету іпотеки були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна раніше, ніж обтяження накладені на предмет іпотеки на підставі постанови слідчого, то АТ «Ощадбанк» в даному випадку являється обтяжувачем з вищим пріоритетом, а отже має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, необхідність у застосуванні примусових заходів у вигляді накладення арешту на предмет іпотеки, відпала у зв'язку з відбуттям покарання.

Outcome: approved