Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору №MKAF3.19399.001 від 15 грудня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 58 800,00 грн., кредит надано до 14 грудня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,00%. Згідно п. 6.3 договору за порушення строків сплати процентів банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день. Оскільки відповідачем не були виконані належним чином прийняті на себе зобов`язання за договором, станом на 11 липня 2019 року утворилася заборгованість за нарахованою пенею за період з 7 серпня 2013 року по 23 вересня 2016 року у розмірі 23 251,54 грн. Тому просить стягнути вказану суму боргу та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, крім того зазначив, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2513 від 21.11.2016 повторно продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВБР» на один рік по 22.12.2020 включно, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 6 листопада 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 6 листопада 2019 року розгляд справи відкладено до 12 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів про сповіщення. Протокольною ухвалою головуючого від 12 грудня 2019 року розгляд справи відкладено до 23 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою представника позивача та відповідача та відсутністю доказів про сповіщення, вжиття заходів до належного сповіщення відповідача шляхом публікації оголошення на вебпорталі «Судова влада України». Протокольною ухвалою головуючого від 23 грудня 2019 року розгляд справи відкладено до 30 січня 2020 року у зв`язку з неявкою учасників процесу та відсутністю доказів про їх сповіщення, вжиття заходів до належного сповіщення відповідача шляхом публікації оголошення на вебпорталі «Судова влада України». Ухвалою суду від 09 січня 2020 року задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, зобов`язано представника позивача прибути в судове засідання до Солом`янського районного суду м. Києва 30 січня 2020 року о 13:00 год. 30 січня 2020 року розгляд справи не здійснювався у зв`язку з відрядженням головуючого судді Шелєхової Г.В., наступна дата розгляду визначена 18 березня 2020 року о 09:00 год. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, 15 грудня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №MKAF3.19399.001, згідно якого останній отримав кредит в сумі 58 800,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,00%, з терміном кредитування до 14 грудня 2014 року (а.с.9-11). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладений договір застави рухомого майна №ZXAO19500.19399.001 (а.с.13-14). Свої зобов`язання за договором банк виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 7.1 договору, кредитний договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Згідно п. 1.1.3 договору, процентна ставка за користуванням кредитом - 20% річних. Відповідно до п. 6.3 договору за порушення строків сплати процентів банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день. Як вбачається з розрахунку, внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, станом на 11 липня 2019 року утворилася заборгованість за період з 7 серпня 2013 року по 23 вересня 2016 року у розмірі 23 251 грн. 54 коп. (ас.17-23). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня) є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. З урахуванням викладеного, є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, стягнення з відповідача вищевказаної суми нарахованої пені за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань на користь позивача. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved