Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 11 березня 2016 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін дітей не має та в добровільному порядку відповідач шлюб розривати не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, подружжя разом не проживає, сумісного господарства не веде, сімейні стосунки не підтримують. Клопотання з боку відповідача до суду не надходили. Позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу надійшла та була зареєстрована Харківським районним судом Харківської області 15 січня 2018 року. 16 січня 2018 року на підставі ухвали судді Харківського районного суду Харківської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, оскільки позивачем складено позовну заяву, яка не відповідає вимогам визначених ч. 3 ст. 175 ЦПК України, хоча останньою додані копії документів до позовної заяви, надані відомості про які повинні бути зазначено в позові. 12 лютого 2018 року позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі судді Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2018 року. Було надано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області щодо [PERSON], 12.12.1977р.н., який мешкає за адресою: смт. Пісочин, вул. Молодіжна, б. 1[ADDRESS]. 26 лютого 2018 року з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області направлена відповідь, яка була отримана судом 01.03.2018р. щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON]. 02 березня 2018 року на підставі ухвали судді було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено по справі підготовче судове засідання на 17 квітня 2018 року о 15 год. 00 хв., яке було перенесено слуханням на 22 травня 2018 року о 09год. 40хв. в звязку з неявкою сторін. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі і розглянути справу за відсутністю позивача, залишивши їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] та залишити судові витрати за її рахунок. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2016 року, зареєструвавши його в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ за № 282467. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сімєю не проживають. На примирення сторони не згодні. Згідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Враховуючи, що позивачем надана до суду письмова заява, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати залишити за рахунок позивача, згідно її письмової заяви.

Outcome: approved