Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 08 травня 2015 року між ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» та [PERSON], який на той час перебував з позивачем у трудових відносинах, було укладено договір позики відповідно до якого товариство надало відповідачу позику у розмірі 3000 грн. строком на 6 місяців, шляхом перерахування коштів на картку останнього. Відповідно до умов договору позики у разі припинення трудового договору між сторонами, неповернута частина позики утримується з коштів при звільненні. У разі нестачі коштів позичальник зобов»язаний непогашену суму позики внести на рахунок позикодавця протягом 3 днів з дати звільнення. 30 червня 2015 року [PERSON] був звільнений з роботи, але станом на 26 жовтня 2015 року не повернув позику у сумі 1134, 40 грн. В добровільному порядку спір вирішити неможливо, тому позивач звернувся з відповідною заявою до суду, в якій просить стягнути на його користь з відповідача борг у сумі 1134, 40 грн. та судові витрати у справі. В судове засіданні представник позивача не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що знайшли своє обґрунтування на вимогах закону та умовах договору позики і підлягають задоволенню з наступних підстав: 08 травня 2015 року [PERSON]В звернувся до директора ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» з заявами про надання йому безвідсоткової позики у розмірі 3000 грн. та утримання щомісячно з належної йому заробітної плати 500 грн. на погашення позики, починаючи з травня поточного року(а.с.8) 08 травня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод «Білкозин» та [PERSON] було укладено договір позики, на підставі чого позикодавець передав позичальнику 3000 грн., а останній зобов»язався повернути позикодавцеві вказану суму протягом 6 (шести) місяців з дня її отримання(а.с.5). Відповідно до п.2 договору позики, повернення позики здійснюється шляхом щомісячного утримання заробітної плати позичальника, починаючи з місяця отримання позики, до повного її повернення. Розмір утримань складає 500 грн. в місяць. Згідно з п.6 договору позики, у випадку припинення трудового договору між позичальником і позикодавцем до повного повернення позики неповернута її частина утримується позикодавцем з коштів належних позикодавцем при звільненні. У випадку нестачі коштів позичальник зобов»язаний непогашену суму позики внести на поточний рахунок позикодавця №26002051405726 відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» Чернігівського РУ МФО 353586 протягом 3 днів з дати звільнення(а.с.5) Відповідно до платіжного доручення №5964 від 08.05.2015 року та відомості на перерахування позики працівникам, ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» перерахував кошти на картковий рахунок працівника [PERSON] позику згідно договору від 08.05.2015 року у сумі 3000 грн.(а.с.6,7) У відповідності до звіту про погашення позики за документом №Б0000000003 [PERSON] в рахунок погашення боргу сплатив у травні 2015 року - 500 грн., у червні 2015 року 1365, 60 грн., разом на 01 листопада 2015 року погашено 1865, 60 грн. Залишок позики до погашення 1134, 40 грн.(а.с.9) З довідки №669 від 06 жовтня 2015 року виданої ТОВ «Прилуцький завод «Білкозин» вбачається, що станом на 06.10.2015 року заборгованість [PERSON] за договором позики від 08.05.2015 року становить 1334, 40 грн.(а.с.10) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). \~ Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] отримав у позивача позику, однак не виконав зобовязань по її поверненню, в звязку з чим заборгованість за позикою підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.\~в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного, ст.ст.526,527,530,610,1046.1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved