Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач у грудні 2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, у якому просив: 1) зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити такі способи його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею: систематичні побачення з дитиною кожної суботи і неділі місяця з 13 год. до 18 год. без присутності матері; у день народження дочки, у день народження бабусі та дідуся з боку батька з 12 год. до 16 год. без присутності матері. Ухвалою суду від 17.02.2020 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено орган опіки та піклування Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області, який на час постановлення рішення має назву - орган опіки та піклування Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 27.02.2016 р. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2018 р. шлюб розірвано, малолітню дитину залишено проживати з матір`ю. Відповідачка з дитиною проживає в [ADDRESS] . Після припинення спільного проживання відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяючи йому бачитися з дочкою та приймати участь у її вихованні. За його заявою розпорядженням Тисменицької РДА від 25.04.2018 р. № 250 йому надано право спілкуватися та брати участь у вихованні дочки кожної суботи-неділі з 14 год. до 18 год. у присутності матері. Однак, відповідачка не надає йому можливості бачитись з дитиною, не дозволяє йому забрати дочку на декілька годин до себе додому, щоб разом зі своїми батьками побути з дитиною. Сама ж відповідачка не бажає приїжджати з дитиною за місцем його проживання. Відповідачка ігнорує його неодноразові прохання надати можливість бачитися з дитиною. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дочкою завдасть шкоди дитині, не існує. Позивач та його представник - адвокат Томин Н.В. у судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити. У останнє судове засідання сторона не з`явилась, у поданій суду заяві позивач просив завершувати розгляд справи без його участі та без участі його представника. Відповідачка та її представник - адвокат Палатній О.М. у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідачка не чинила і не чинить позивачеві жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, дитина сама не хоче йти на контакт з батьком, плаче, не хоче залишатись з ним. Просили відмовити у позові. У останнє судове засідання сторона не з`явилась, у поданій суду заяві відповідачка просила завершувати розгляд справи без її участі та без участі її представника. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ямницької сільської ради у судовому засіданні пояснила, що органом опіки та піклування 12.06.2020 р. надано висновок щодо усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] , згідно якого встановлений такий порядок участі позивача у вихованні дочки та спілкуванні з нею - кожної суботи-неділі місяця з 13 год. до 18 год. без присутності матері. Підтримала вказаний висновок органу опіки та піклування. У подальші судові засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просила завершувати розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Заслухавши вступне слово сторін, їх представників, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони - позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 27.02.2016 р. до 07.08.2018 р., коли набрало законної сили рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2018 р. про розірвання між ними шлюбу (а.с.7), перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно вказаного судового рішення малолітню дитину залишено проживати з матір`ю. Розпорядженням Тисменицької РДА Івано-Франківської області від 25.04.2018 р. № 250 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] » позивачеві надано право спілкуватися та брати участь у вихованні дочки кожної суботи-неділі з 14 год. до 18 год. у присутності матері (а.с.11). Судом встановлено, що відповідачка не виконує вказане рішення органу опіки та піклування, чинячи позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердив, що він був особисто присутній, коли позивач телефонував до колишньої дружини, яка відмовила йому у побаченні з дочкою, посилаючись на те, що не має часу. Коли відповідачка дозволяє позивачу, він бачиться з дитиною у її присутності. Позивач розповідав, що колишня дружина чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє бачитись з дочкою. Допитана у судовому засіданні свідок зі сторони відповідача [PERSON] пояснила, що позивач бачився з дитиною, спілкувався з нею переважно на дитячому майданчику, куди виходять вікна будинку свідка. При цьому суд критично оцінює показання свідка про те, що ніхто не чинить позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки свідок як сусідка відповідачки не може достовірно знати обставин щодо спілкування батька з дочкою. Твердження відповідачки про те, що дитина сама не хоче йти на контакт з батьком, суд розцінює як наслідок впливу матері, яка у присутності малолітньої дочки називає позивача не татом, а лише по імені « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою порушено право позивача на участь у вихованні малолітньої дочки, на безперешкодне особисте спілкування з нею. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. У відповідності з вимогами ч.3 ст.9 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст.18 вказаної Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч.1 ст.12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Статею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст.157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 цієї статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до висновку комісії з питань захисту дитини Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області від 12.06.2020 р. щодо усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено такий порядок участі батька у вихованні малолітньої дочки - кожної суботи-неділі місяця з 13 год. до 18 год. без присутності матері (а.с.65 також зв.ст.). При вирішенні даного спору суд бере до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, якій виповнилось п'ять років, задовільний стан здоров 'я дитини, особисту прихильність дитини до матері, відсутність протягом трьох років регулярних особистих стосунків батька з дочкою. Суд враховує, що відсутні обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька з дочкою завдасть шкоди дитині, та зазначає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню і розвиткові малолітньої дитини сторінта сприятиме забезпеченню її найкращих інтересів. Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, суд врахує інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою. З огляду на викладене, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітньої дочки у формі періодичних побачень кожної суботи місяця з 14 год. до 18 год. без присутності матері, у день народження дитини з 16 год. до 18 год. без присутності матері. На підставі наведеного, відповідно до ст. 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 141, 153, 157, 158, 159 СК України, ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed