Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплову енергію за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року в розмірі 104\~588,26 грн. та судові витрати в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Бахмут-Енергія» в період з жовтня 2016 року по березень 2020 року здійснювало постачання теплової енергії у квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] . Стверджує, що, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і не сплачуючи борг за спожиті послуги добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. Зазначає, що в результаті дій відповідача заборгованість відповідно до даних особистого рахунку за вказаний спірний період складає 104\~588,26 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. 01 липня 2020 року по справі за вказаним позов було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 104 588 грн. 26 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн. 07.06.2021 представник [PERSON] адвоката Топчийова Є.В. звернувся до суду в її інтересах із заявою про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду від 01 липня 2020 року за позовом ТОВ «Бахмут-Енергія» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за теплову енергію. За результатами розгляду цієї заяви, 06.07.2021 Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу про скасування заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2020 та призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08 липня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій він вказує, що відповідач [PERSON] згодна з позовними вимогами частково з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи і це було зазначено в заочному рішенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2020 року, яке було 06.07.2021 \~ \~ \~ \~ року скасоване, що позов був поданий 13.05.2020 року. В позовній заяві позивачем зазначено, що борг виник за подачу теплової енергії за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року, включно. Тобто, враховуючи дату подання та реєстрації позову - 13.05.2020 року, то строк за який позивач може ставити питання в період строку позовної давності про стягнення заборгованості за подачу теплової енергії в квартиру [ADDRESS] , становить з 13.05.2017 року до 01.04.2020 рік, а тому заборгованість за період з 13.05.2017 року до 01.04.2020 рік (у межах строку позовної давності) складає 88\~308,45 гривень. Як вбачається у розрахунку заборгованості у жовтні 2018 року, у грудні 2018 року та січні 2019 року було примусово стягнуті грошові кошти по 1000 гривень щомісячно, в загальній сумі 3000 гривень на виконання рішення суду, не зазначено якого. [PERSON] добровільно не сплачувала заборгованість за рішенням суду і це не переривання строку позовної давності, так як стягнуто примусово. Відносно розміру заборгованості, що знаходиться за межами строку позовної давності, судом повинно бути відмовлено за заявою боржника. В даному випадку боржник [PERSON] подає до суду заяву про застосування строку позовної давності. Така позиція відображена в постанові судової палати в цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року, яким передбачено позиція Верховного Суду України стосовно застосування строків позовної давності у зв`язку із застосуванням ст.ст.253, 257, 258 ЦК України. Така ж позиція відображена в постановах Вищого Господарського Суду України від 12.12.2012 року і 07.03.2013 року. На підставі вищенаведеного, просить суд застосувати строк позовної давності при розгляді справи за позовом ТОВ «Бахмут-Енергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію з 01.10.2016 року по 01.04.2020 року. Представник позивача - ТОВ «Бахмут-Енергія» до судового засідання не з`явився, разом з тим через канцелярію суду надійшла заява (вх. № ЕП-8110 від 14.09.2021) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Топчийов Є.В. у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи без їх участі, вказав, що з вимогами ТОВ «Бахмут-Енергія» відповідач не погоджується частково. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 206734683 від 14.04.2020 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2000 (а.с.7). З виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритому на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач має заборгованість за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року перед позивачем за надані комунальні послуги в розмірі 104\~588,26 грн. (а.с.4-5). З актів, складених представниками ТОВ «Артемівськ-енергія» та ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2016-2020 років в будинку [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с.8-14). Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.24-25). Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості борг [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , становить за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року в сумі 104 588,26 грн. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач доказів оплати вартості теплової енергії суду не надала. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року в справі № 302/1315/14-ц, від 20 червня 2018 року в справі № 757/10888/14-ц, Верховного Суду України від 27 січня 2016 року в справі № 6-2864цс15. 08.07.2021 року представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому, правило частини першої\~статті 261 ЦК України\~містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи подану представником відповідача заяву щодо застосування строку позовної давності, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності виходячи з такого. Статтею 264 ЦК України регламентовані умови переривання перебігу позовної давності. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Частина 3 ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина 4 вищевказаної статті зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем подано позов 13.05.2020, тому із застосуванням строку позовної давності позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 01.05.2017 по 01.05.2020 в сумі 88 308,45 грн. Розрахунок позивачем виконано за період по 03.2020 року. [PERSON] вказує, що з неї було стягнуто в примусовому порядку суму оплати за судовим рішенням, а саме у жовтні 2018 року, грудні 2018 року ті січні 2019 року по 1000 грн., що в загальній сумі становить 3 000 грн. Однак, відповідачем не надано доказів, що 3000 грн. стягнуто за спірний період і що саме за спірний період погашено заборгованість. Крім того, за даними розрахунку за попередніми позовами за відповідачем рахувався борг в сумі 23948,91 грн. Погашення боргу в цій частині суду не надано. Таким чином борг в межах строку позовної давності становить 88308,45 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. З урахування вищевказаного, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 774 грн 81 коп. (88\~308,45*2102/104\~588,26). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial