Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення 219'212,73 грн. заборгованості за договором № 16/208-МКО від 20 березня 2008 року з яких: · 74'445,42 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; · 125'854,98 грн. - заборгованість по відсотках; · 1'201,72 грн. - заборгованість за несвоєчасно погашені відсотки; · 10'866,96 грн. - заборгованість за несвоєчасно погашений кредит; · 6'843,64 грн. - штраф за порушення умов договору, строків повернення кредиту і відсотків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позичальник порушила взяті на себе згідно даного договору зобов'язання щодо своєчасного погашення боргу та сплати відсотків, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість яку і слід з неї стягнути. 15 серпня 2014 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за зазначеним кредитним договором, котра, станом на 13 серпня 2008 року, становить 171'558,82 грн. з яких: · 74'445,42 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; · 73'110,27 грн. - заборгованість по відсотках; · 19'503,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; · 4'500 грн. - штраф за порушення умов договору, строків повернення кредиту і відсотків. У судовому засіданні представник позивача уточнені вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог і просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила і пояснила, що наміру укладати вказаний кредитний договір вона не мала, а підписала його під впливом обману, котрий застосував до неї [PERSON] Оскільки саме він отримав кошти за даним правочином та скористався ними, повертати їх вона не повинна, вважає [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 6.1.1 кредитного договору № 16/2008-МКО від 20 березня 2008 року (далі - Кредитний договір), відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») зобов'язалось надати [PERSON] грошові кошти в сумі 90'000 грн. на споживчі потреби, а остання - повернути їх до 20 вересня 2010 року, сплативши 18 % річних за користування ними. Як вбачається з п. 1.2 статуту ПАТ КБ «Надра», погодженого Національним банком України 02 лютого 2011 року, воно є правонаступником ВАТ КБ «Надра». Позивач свої зобов'язання в частині надання кредитних коштів виконав, що стверджується фотокопією меморіального ордеру № 1 від 20 березня 2008 року. Згідно вказаного договору сторони, окрім іншого, домовились про таке: · у разі порушення Позичальником (відповідачкою) строків сплати відсотків за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку (позивача) пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.1. Кредитного договору); · у разі порушення Позичальником строків повернення кредиту Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.2 Кредитного договору); · за порушення строків повернення кредиту та /чи сплати відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та /чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення (п. 9.3 Кредитного договору). Незважаючи на належне виконання позивачем умов Кредитного договору відповідачка, порушила взяті на себе зобов'язання за даним правочином внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Надра», котра, станом на 13 серпня 2014 року, становить 171'558,82 грн. з яких: · 74'445, 42 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; · 73'110,27 грн. - заборгованість по відсотках; · 19'503,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; · 4'500 грн. - штраф за порушення умов договору, строків повернення кредиту і відсотків. 30 жовтня 2013 року за вих. № 14/5/19-3372 на адресу відповідачки направлено претензію про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором, однак вона залишена нею без задоволення. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Таким чином, у даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідачки, які підлягають захисту шляхом стягнення з неї заборгованості у вказаній сумі. Щодо посилань відповідачки на те, що Кредитний договір підписаний нею під впливом обману, а тому вона не повинна виконувати його умов, суд вважає за необхідне зазначити таке. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ч. 1 ст. 204 ЦПК України) Недійсності Кредитного договору прямо не встановлено законом. Також відповідачкою не надано жодного рішення суду згідно якого цей правочин був би визнаний недійсним, а тому він правомірний і його умови слід виконувати усім сторонам. Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачка ж не довела, що Кредитний договір був укладений нею не з власної волі, а в результаті неправомірних дій третіх осіб. Про це не може свідчити і факт внесення слідчим СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області Бойко Н.В. відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12014210010002301 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року) по факту використання підробленого документа [PERSON] під час укладення кредитного договору у ПАТ «Надра Банк». Безпідставними є і твердження відповідачки про пропущення ПАТ КБ «Надра» строків позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, оскільки, відповідно до п. 12.2 Кредитного договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV від 08 липня 2011 року сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При зверненні до суду позивач сплатив 2'192,12 грн. судового збору. Однак за рахунок зменшення позовних вимог з 219'212,73 грн. до 171'558,82 грн. зменшився і розмір судового збору, котрий слід справляти у даному випадку, з 2'192,12 грн. до 1'715,58 грн. Отож позивачем зайво сплачено 476,54 (2'192,12 - 1'715,58) грн., котрі йому слід повернути. А щодо 1'715,58 грн. судового збору, за заявлення позовних вимог, котрі суд вважає за необхідне задовольнити, то його слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved