Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договору № 200/2136/01/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). Згідно з умовами кредитного договору позивач надав відповідачу овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER] в розмірі ліміту овердрафта 3 500 грн., а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в кредитному договорі. Згідно з п. 4.1.1 кредитного договору за користування непростроченим кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Згідно з п. 4.1.2 за користування простроченим до повернення кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п. 5 (з підпунктами) кредитного договору, позивач має право на договірне списання коштів з поточного рахунку позичальника для виконання боргових зобов'язань (повністю або частково) по цьому договору. Згідно з п. 6.1 кредитного договору, будь-який кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору № 200/2136/01/1 від 01.10.2007 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 11.07.2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1 981 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 1 152 грн. 27 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 826 грн. 10 коп. - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № 200/2136/01/1 від 01.10.2007 року про кредитування поточного рахунку (овердрафт) в розмірі 1 981 грн. 37 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 1 155 грн. 27 коп., заборгованості за відсотками - 826 грн. 10 коп., а також судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], повідомлений судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого АТ «ОТП Банк», та відповідно до ст. ст. 512-514 ЦК України, правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 200/2136/01/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). Згідно з п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в ЗАТ «ОТП Банк», в розмірі ліміту овердрафта, який становить 3 500 грн., а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в цьому договорі. Згідно з п. 4.1.1 кредитного договору за користування непростроченим кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Згідно з п. 4.1.2 за користування простроченим до повернення кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п. 5 (з підпунктами) кредитного договору, позивач має право на договірне списання коштів з поточного рахунку позичальника для виконання боргових зобов'язань (повністю або частково) по цьому договору. Згідно з п. 6.1 кредитного договору, будь-який кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Відповідно до п. 12.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі та діючому законодавстві України. Однак, в супереч умовам кредитного договору № 200/2136/01/1 від 01.10.2007 року, вищевказані зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідачем [PERSON] не виконуються. Станом на 11.07.2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1 981 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 1 152 грн. 27 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 826 грн. 10 коп. - сума заборгованості за відсотками. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Статті 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № 200/2136/01/1 від 01.10.2007 року про кредитування поточного рахунку (овердрафт) позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору № 200/2136/01/1 від 01.10.2007 року про кредитування поточного рахунку (овердрафт), а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту та відсотках, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved