Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 30.04.2008 року між ним (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір за № 490066826 (далі - Договір). Відповідно до зазначеного договору, Банк зобов'язався надати йому кредит у розмірі 20829,88 дол. США (двадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять доларів США 88 центів) зі сплатою відсотків у розмірі 14,5% на рік. Відповідно до умов Договору, Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Позичальнику кредит у сумі 20829,88 дол. США., що підтверджується випискою з особового рахунку Позичальника. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, що випливають з Договору, відповідно до ст.553 ЦК України, 30.04.2008 року Позивач та фізична особа - громадянин(ка) України [PERSON] (далі - Відповідач) уклали Договір Поруки за №490066826-П (далі - Договір поруки). Відповідно до умов Договору поруки Відповідач як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Поручителю була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. У порушення умов Договору, Позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.09.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 11 317,08 дол. США, що за курсом НБУ на 30.09.2013 року складає - 90457,42 грн., за відсотками - 6188,09 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 49461,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 30.09.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 133775,04 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1069263,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як клієнто-орієнтовний Банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання Позичальником своїх зобов'язань зменшує суму нарахованої неустойки до 11%, тому розмір пені становить 117619,03 грн., що відображено в прохальній частині позовної заяви. Представник позивача за довіреністю Сиволап Т.А. в судове засідання з'явилась, надала суду заяву про розгляд цивільного позову без її участі, у заяві підтримала позовні вимоги, просила суд повністю їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач по справі в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надала. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Судом встановлено, що 30.04.2008 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі - Позичальник) уклали кредитний договір за № 490066826, відповідно до зазначеного Договору, Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20829,88 дол. США (двадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять доларів США 88 центів) зі сплатою відсотків у розмірі 14,5%, а Позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного Договору (а.с.5-10,11-19). Відповідно до листа за № 13-210/7871 -22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши кредитні кошти Відповідачу, що підтверджується випискою з особового рахунку Позичальника (а.с.30-31). Доказів про визнання даного кредитного Договору недійсним, чи його розірвання Відповідачем суду не надано, а отже кредитний Договір дійсний і підлягає виконанню. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, що випливають з Договору, відповідно до ст.553 ЦК України, 30.04.2008 року Позивач та фізична особа - громадянин(ка) України [PERSON] уклали Договір Поруки за №490066826-П (а.с.20-24). Відповідач своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів, передбачених Договором, належним чином не виконувала, у зв'язку з чим у неї станом на 30.09.2013 року заборгованість складає 11317,08 дол. США, що за курсом НБУ на 30.09.2013 року становить - 90457,42 гривень, за відсотками - 6188,09 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 49461,40 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.28-29). На виконання умов Договору Поручителю була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.25-27). У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 30.09.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 133775,04 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1069263,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як клієнто-орієнтовний Банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання Позичальником своїх зобов'язань зменшує суму нарахованої неустойки до 11%, тому розмір пені становить 117619,03 грн., що відображено в прохальній частині позовної заяви. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 11, 509, 525, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 626, 627, 1049, 1050, 1054, гл.19 ЦК України, укладеним між сторонами Договором. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. У ст. 1054 ЦК України, зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2575,38 гривень судового збору.

Outcome: approved