Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

позивач уточнив позовні вимоги та просить суд розірвати шлюб між ним - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом запису актів громадянського стану виконкому Кагарлицької районної ради народних депутатів Київської області, актовий запис № 80 від 31.08.1993 року, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі, який 31.08.1993 року був зареєстрований відділом запису актів громадянського стану виконкому Кагарлицької районної ради народних депутатів Київської області, актовий запис № 80 від 31.08.1993 року. Під час проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх п'яти років сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тобто, вже протягом п'яти років кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, і це зробило сімейне життя та спільне проживання неможливим. В результаті їхня сім'я розпалась ще рік тому. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання повністю припинено з квітня 2014 року. Розлучитися запропонувала сама відповідачка, але заяви не написала, тому дане розлучення є їхнім спільним рішенням, але оскільки вони мають спільну неповнолітню дитину, розірвати шлюб можливо лише судом. Майнових спорів між ними немає. Шлюб вони розривають вперше. Відповідач позовні вимоги позивача визнає та просить їх задовольнити. Примирення вона не бажає. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 31.08.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 80. Шлюбно - сімейні стосунки між сторонами припинені більше року. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], відносно якого вони позбавлені батьківських прав. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сім'я розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сім'ї. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу відповідач залишається на прізвищі [PERSON]. На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved