Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить, стягнути з останніх солідарно заборгованість за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р. у розмірі 139728,21 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.12.2014р., складає 2136444 грн. 27 коп., також понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі не виконують свої зобов»язання за вказаним договором, що призвело до виникнення заборгованості, зокрема не сплачують банку кредитні кошти, відсотки за користування кредитними коштами та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з даним позовом до суду. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій просить визнати поруку [PERSON], встановлену договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 14.02.2008р., припиненою з 16.10.2008р. Свій зустрічний позов мотивує тим, що зазначений договір поруки був укладений між вказаними сторонами в забезпечення виконання зобов»язання [PERSON] за кредитним договором №ODB0GA00000001 від 14.02.2008р. та, оскільки банком без повідомлення поручителя була підвищена процентна ставка за кредитом, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, просить задовольнити позов. За ухвалою суду від 15.04.2015р. зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» та позовні вимоги об»єднані в одне провадження. Позивач в судове засідання не з»явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника з підтвердженням позовних вимог у повному обсязі. Також ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав до суду письмові заперечення на зустрічну позовну заяву, в яких зазначив про те, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. [PERSON] з умовами кредитного договору був ознайомлений, зміни умов даного договору в частині збільшення відсоткової ставки банком в односторонньому порядку були закладені ще спочатку, отже до підписання договору поруки йому були відомі зазначені обставини. Відсоткова ставка була збільшена 16.10.2008р., про що боржник та поручитель повідомлялися. Таким чином [PERSON] погодився зі збільшенням відсоткової ставки за кредитом, крім того здійснював погашення заборгованості вже за підвищеними відсотками. Крім того зазначає, що зміна процентної ставки за кредитом відбулася не внаслідок волевиявлення однієї із сторін, а через зміну облікової ставки НБУ та зміну курсу долара США до гривні. Також вказує про те, що [PERSON] звернувся до суду із зазначеною вимогою 15.04.2015р., тобто з пропуском строків позовної давності, оскільки підвищення відсоткової ставки за договором відбулося 16.10.2008р., про що йому було відомо. Тому, на підставі наведеного, просить відмовити йому в задоволенні позовних вимог про визнання договору поруки припиненим. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, надала до суду письмові заперечення із зазначенням наступного. Так, на підставі рішення Теплодарського міського суду від 19.12.2012р. вимоги банку за даним кредитним договором були задоволені, та звернено стягнення на предмет іпотеки. Надані позивачем розрахунки заборгованості є фальшивими, оскільки не відображають погашення боргу, що мало місце 10.10.2014р., коли вона реалізувала належну їй квартиру та як вказує, повністю розрахувалася із банком. Внаслідок чого позивач надав повідомлення про припинення іпотеки в зв»язку з виконанням зобов»язань за договором. Тому просить відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову. Також надала до суду письмову заяву, в якій просить суд застосувати у даному випадку позовну давність. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, не заперечувала. Також зазначила, що [PERSON] ніколи не сплачував платежі за кредитом, їх вносила виключно вона. ПАТ КБ «ПриватБанк» у своїх письмових поясненнях на заперечення [PERSON] зазначив про те, що 10.10.2014р. остання внесла платіж по кредитному договору у розмірі 258000 грн., що в доларовому еквіваленті склало 19947,47 доларів США. За домовленістю між сторонами, предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], було продано матері відповідачки, у зв»язку з чим, вона та члени її сім»ї залишились проживати в ній. Однак кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, не погасили повністю всієї суми заборгованості перед банком, а тому зобов»язання належним чином не виконано та станом на 10.10.2014р., після внесення платежу у розмірі 19947,47 доларів США, залишилась заборгованість у розмірі 128886,72 доларів США. [PERSON] в судове засідання не з»явився, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити; в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» просив відмовити. Також, посилаючись на позицію Верховного Суду України зазначив про те, що у зобов»язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов»язань перед банком. Крім того, [PERSON] ніколи не здійснював жодних платежів за договором, оскільки вони здійснювалися виключно позичальником, а тому твердження банку про те, що він погодився зі збільшенням відсоткової ставки за кредитом, не відповідає дійсності. Щодо пропуску строку позовної давності за зустрічним позовом, то вважає, що його довіритель його не пропустив. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню; зустрічний позов [PERSON], про визнання договору поруки припиненим, підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 14.02.2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, був укладений кредитний договір №ODB0GА00000001, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 69062,50 доларів США на споживчі цілі, а також на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених Договором, з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, інших платежів, визначених Договором, та кінцевим терміном сплати 14.02.2023р. Позичальник зобов»язався щомісячно з 10 по 15 число кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки, винагороду, комісію, в загальній сумі 739,30 доларів США згідно Графіку погашення кредиту. З п.п.2.3.1, 2.3.2 Договору вбачається, що банк має право в односторонньому порядку та за своїм розсудом збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон»юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, або зменшувати її до рівня, встановленого чинним законодавством, при цьому направляє позичальникові протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки письмове повідомлення. Відповідно до п.2.3.3 Договору у випадках затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту, іншого істотного порушення умов даного Договору, позичальник має право повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобов»язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від банку. Як вбачається з п.2.3.7 Договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.8.1 даного Договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні вищевказаних умов. [PERSON] п.3.2 Договору кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно умов Договору, далі пені, простроченої комісії по кредиту, простроченої винагороди, відсотків, заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилась, направляється на погашення заборгованості за кредитом, комісії, винагороди, відсотків, кредиту. Відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів у році (п.3.3 Договору). При непогашенні кредиту в строки, встановлені Договором, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченої сумі кредиту нараховується пеня з дати виникнення цієї заборгованості (п.3.7 Договору). Як вбачається з п.п.5.1, 8.4 Договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. Відповідно до п.5.3 Договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Як визначає п. 5.5 Договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. [PERSON] п.8.3 Договору забезпеченням виконання позичальником зобов»язань за даним Договором є: іпотека квартири та порука [PERSON]. [PERSON] з умовами договору поруки №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р., укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], його предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником; поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов»язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.п.1, 2, 4 Договору). [PERSON] п. 5 Договору у випадку невиконання боржником будь-якого зобов»язання, передбаченого п. 1 даного Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов»язання. Пунктом 6 Договору визначено, що поручитель зобов»язаний виконати зобов»язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. Порука за цим Договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором (п. 12 Договору). Зміни і доповнення до даного Договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди (п. 13 Договору). В порушення вимог за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р., відповідач [PERSON] здійснювала погашення за кредитом частково, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість по кредиту. [PERSON] розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором, станом на 04.12.2014р. загальна сума її заборгованості перед банком по кредиту складає 139728,21 доларів США, що еквівалентно 2136444 грн. 27 коп. за курсом НБУ, в тому числі: заборгованість за кредитом 48006,31 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 37328,05 доларів США, заборгованість по комісії 1162,45 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 46562,10 доларів США, штраф (фіксована частина) 16,35 доларів США, штраф (процентна складова) 6652,95 доларів США. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до досудової вимоги повідомлення сплати кредиту за вих. 30.1.0.0/2-275 від 19.01.2015р. та про виконання зобов»язань за договором поруки, за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р., надісланої позивачем на адресу [PERSON], [PERSON], щодо погашення простроченої заборгованості вбачається, що останні повідомлялися про заборгованість в загальному розмірі 93046,19 доларів США та необхідність її погашення. [PERSON] свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, нове повне найменування Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», код 14360570. [PERSON] рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 19 грудня 2012р., позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, та стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р. в загальній сумі 736383 грн. 29 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 67,3 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а також понесені судові витрати. В частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку, відмовлено в задоволенні. Дане рішення суду 29.12.2012р. набрало законної сили. 30.08.2013р. Теплодарським міським судом Одеської області, на підставі письмової заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», винесено додаткове рішення, яким рішення суду від 19.12.2012р. по вищевказаній справі доповнено та зазначено: звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі Договору іпотеки від 14.02.2008р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з визначенням початкової ціни продажу предмету іпотеки квартири [ADDRESS] на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Дане додаткове рішення суду 23.09.2013р. набрало законної сили. [PERSON] п. 16.9 нотаріально посвідченого Договору іпотеки від 14.02.2008р., укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у разі звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог. У випадку, коли суми, вирученої від продажу предмету іпотеки, недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержателя, останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення своїх вимог, з іншого майна іпотекодавця (п. 24 Договору). З [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №27958297 від 10.10.2014р., наданого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], вбачається припинення обтяження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], на підставі повідомлення банку. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2014р., посвідченого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], передали у власність, а [PERSON] прийняла (купила) трьохкімнатну квартиру №81, розташовану у будинку №3, по вул. Піонерній, м. Теплодар Одеської області. Продаж квартири за домовленістю сторін здійснено за 258000 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання цього договору; в підтвердження цього факту продавці надали довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.10.2014р., в якій вказано, що станом на 10.10.2014р. на відповідний рахунок була зарахована повна сума. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31424996 від 22.12.2014р., наданого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], за [PERSON], на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» №5-3303 від 10.10.2014р., направленого на адресу державного нотаріуса Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], станом на 10.10.2014р. зобов»язання за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р. та рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 19.12.2012р., виконано в повному обсязі, а тому банк просить припинити іпотеку та вилучити відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], що є власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, згідно повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2015р., у зв»язку з реалізацією предмета іпотеки, було припинено іпотеку зазначеної квартири; вищевказане повідомлення банку №5-3303 від 10.10.2014р., направлене державному нотаріусу, щодо виконання зобов»язання за кредитним договором в повному обсязі було надано, як передбачає ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», для зняття заборони на нерухоме майно, для подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 30.03.2015р., суми грошових коштів у розмірі 19947,47 доларів США, отриманої від реалізації вказаного предмета іпотеки, не вистачило для погашення заборгованості перед банком; вказана сума була зарахована на погашення тіла кредиту у розмірі 8988,12 доларів США та пені у розмірі 10959,35 доларів США. Тому, станом на 10.10.2014р. після внесення зазначеної суми залишилась заборгованість у розмірі 128886,72 доларів США, про що свідчить також Виписка ПАТ КБ «ПриватБанк» №2300377 від 20.03.2015р. про погашення по кредиту за період з 14.02.2008р. по 20.03.2015р. З Наказу №PR-2008-330 від 03.10.2008р. вбачається про зміну процентної ставки за діючими кредитами, виданими в доларах США, в зв»язку зі змінами на мировому фінансовому ринку. Як вбачається з повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.10.2008р., направленого на адресу [PERSON], остання повідомлялася про підвищення процентної ставки за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р., до 15,12% на рік. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). [PERSON] зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити частково вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з [PERSON], на його користь, заборгованість за кредитним договором №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р. в загальній сумі 139728,21 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.12.2014р., складає 2136444 грн. 27 коп., в тому числі: 48006,31 доларів США заборгованість за кредитом; 37328,05 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1162,45 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 46562,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 16,35 доларів США штраф (фіксована частина); 6652,95 доларів США штраф (процентна складова), оскільки вимоги позивача в цій частині основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Щодо вимог, предявлених ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON], суд вважає необхідним відмовити в їх задоволенні в звязку з припиненням договору поруки. Як визначає ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. [PERSON] ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. [PERSON] п. 22 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим. В зв»язку з цим, суд задовольняє позов [PERSON] та визнає припиненим договір поруки №ODB0GА00000001 до кредитного договору №ODB0GА00000001 від 14.02.2008р., укладений 14.02.2008р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON], оскільки, як вбачається з матеріалів справи, останній, як поручитель, не повідомлявся про зміну банком в сторону збільшення процентної ставки до 15,12% річних за даним кредитним договором, яке відбулося 16.10.2008р., що було здійснено без його згоди або відповідної умови у договорі поруки, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, а тому дана обставина не дає підстав покладення на нього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов»язань перед банком, таким чином суд відмовляє в задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме щодо стягнення з [PERSON] солідарно, як з поручителя, заборгованості за вказаним кредитним договором. Про таке збільшення була повідомлена тільки [PERSON], а не [PERSON], що було встановлено в судовому засіданні. Щодо пропуску обома позивачами строку позовної давності, суд вважає необхідним зазначити наступне. Суд вважає неспроможними доводи [PERSON] про пропуск ПАТ КБ ПриватБанк строку позовної давності до суду з вимогою про стягнення аборгованості за кредитним договором, оскільки п. 5.5 цього Договору передбачено, що терміни позовної давності встановлюються сторонами у 5 років. Крім того, кредит надавався терміном сплати до 14.02.2023р. Також суд не може прийняти до уваги доводи ПАТ КБ ПриватБанк про пропуск [PERSON] строку позовної давності з позовною вимогою про визнання договору поруки припиненим. [PERSON] розрахунку заборгованості та повідомлення ПАТ КБ ПриватБанку на адресу [PERSON] від 09.10.2008р. за вих.№008856, наявних в матеріалах справи, відсоткова ставка за кредитом була збільшена з 12% до 15,12% річних 16.10.2008р. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не повідомлявся про таке підвищення відсоткової ставки та, враховуючи, що сплату платежів за кредитом здійснювала тільки [PERSON], а також наявність вищенаведеного рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 19.12.2012р., яке набрало законної сили, у справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходить з того, що про підвищення відсоткової ставки [PERSON] міг дізнатися з даного рішення та тієї справи, де він був стороною. Так, у рішенні суду від 19.12.2012р. є також посилання на розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 25.06.2012р., де також вже було зазначено про вищенаведене підвищення відсоткової ставки. Отже, суд виходить з того, що [PERSON] про підвищення відсоткової ставки за кредитом [PERSON] міг дізнатися у період розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки в Теплодарському міському суді в 2012р. (розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 25.06.2012р.) та звернувся до суду з вимогами до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання договору поруки припиненим після предявлення до нього вимог вказаного банку про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в межах загального строку позовної давності. Суд не може прийняти до уваги доводи [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності підстав для задоволення позову ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором в звязку з посиланням банку про виконання в повному обсязі зобовязань за вищенаведеним кредитним договором та рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 19.12.2012р., які він зазначив у своєму повідомленні 10.10.2014р. за вих.№5-3303 на адресу державного нотаріуса Теплодарської державної нотаріальної контори [PERSON], оскільки це повідомлення направлялося для зняття нотаріусом заборони з нерухомого майна предмету іпотеки. В ньому зазначалося про припинення іпотеки в зв»язку з реалізацією предмета іпотеки, що також підтверджується іншими вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні. [PERSON] ч.1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог присуджуються судові витрати по справі.

Outcome: partial