Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач у лютому 2019 року звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її батьком, який за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання до 18 років. Вказує, що 08.02.2019 року їй виповнилося вісімнадцять років, у звязку з чим стягнення аліментів з [PERSON] припинено. Однак, з 01.09.2018 року позивач навчається в Комунальному закладі «Бахмутський медичний коледж», форма навчання денна, оплатна. Згідно умов договору оплата навчання складає 17000 грн. на рік. На період навчання вона мешкає в найманому житлі. Термін навчання до 30.06.2021 року. У звязку з цим потребує додаткової матеріальної допомоги. Оскільки відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату, вважає, що він може надавати донці таку допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. В судове засідання позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засідані суду пояснив, що він погоджується з позовними вимогами частково, тобто він не відмовляється від сплати аліментів але і не згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частки, оскільки він продовжує сплачувати аліменти на сина [PERSON]. Окрім того, на теперішній час він перебуває в іншому шлюбі та його дружина перебуває у стані вагітності. Тому він погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 300 грн. Представник відповідача просив задовольнити позовні вимоги частково, оскільки позовні вимоги позивачем не доведені у повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки № 53 від 25.01.2019 року (а.с. 8) [PERSON] є студенткою І курсу КЗ «Бахмутського медичного коледжу», за контрактом, з денною формою навчання. На теперішній час позивач [PERSON] перебувє у шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО №472312 від 15.07.2017 року. З [PERSON] №б/н від 15.04.2019 року майстера дільниці вбачається, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КНП «Центральна міська лікарня» м.Торецьк №848 від 22.04.2019 року [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з приводу вагітності у жіночій консультації з 24.01.2019 року з 16-ти тижнів вагітності. Станом на 18.04.2019 року термін вагітності 28 тижнів. За даними УЗД від 11.02.2019 року, передбачуваний термін пологів 11.07.2019 року. З довідки №7/551 від 09.04.2019 року ВП «Шахта «торецька «ДП «Торецьквугілля» вбачається, що [PERSON] працює на шахті «Торецька». З огляду на викладене суд зазначає таке: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~діти продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні позивач з 01.09.2018 навчається в Комунальному закладі «Бахмутський медичний коледж», форма навчання денна, оплатна, згідно умов договору оплата за навчання складає 17000 грн., стипендії не отримує (а. с. 8, 9, 10), місце проживання позивача зареєстрване за адресою [ADDRESS] (а. с. 4, 5), суд доходить висновку, що дочка відповідача потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання, оскільки вона несе витрати на оплату за житло в м. Бахмуті Донецької області, а також за навчання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, вік дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Отже, при визначенні розміру цієї допомоги суд враховує, що позивач є повнолітньою особою, стан здоров'я задовільний, в той же час відповідач працевлаштований, продовжує сплачувати аліменти неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], про що свідчить рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 жовтня 2016 року (а. с. 20). Окрім того, судом встановлено, що на теперішній час відповідач перебуває у шлюбі та його дружина є вагітною. З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що відповідач може надавати донці щомісяця допомогу в розмірі 1/12 частини з усіх видів доходу до припинення навчання або досягнення нею 23 років. Суд вважає таке рішення не тільки законним і обґрунтованим, а й справедливим, оскільки, з урахуванням всіх обставин справи, саме такий розмір грошового утримання доньки відповідача забезпечить баланс між забезпеченням права дитини на утримання від батька, та можливостями відповідача матеріально забезпечувати себе. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку про часткову доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають частковому задоволенню. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки раніше суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачем і відповідачем судові витрати не понесені, ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір не стягується зі сторін по справі, оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору, а стягнення судового збору з відповідача у даному випадку не передбачено процесуальним законом.

Outcome: partial