Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

представляючи інтереси ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю, звернувся представник [PERSON] до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення, мотивуючи її тим, що відповідно до укладеного договору № DN81AR17000244 від 14.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 69507,19грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 9,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.04.2015 року. Одночасно кредитним договором передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком, за умовами інформування позичальника - шляхом відправлення відповідного повідомлення. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 21.02.2014 року має заборгованість - 23408,76грн., яка складається з наступного: 18715,89грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1422,77грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1213,90грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 703,40грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00грн. штраф (фіксована частина); 1102,80грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відповідач 14.04.2008 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого, Відповідач надав у заставу автомобіль ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (18000, Черкаська область, Городищенський р-н, с. Журавка, ІПН [NUMBER]). Відповідач зобов'язання за Договором застави щодо зобов'язання передати предмет засти, не виконує. Оскільки наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, відповідно до ч.2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, а згідно ст. 589 ЦК України банк як заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави для задоволення в повному обсязі своїх вимог, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків завданих порушенням зобов'язання, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить в рахунок погашення заборгованості за договором №DN81AR17000244 від 14.04.2008 в сумі 23408,76грн. вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад Публічного акціонерного товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (18000, Черкаська область, Городищенський р-н, с. Журавка, ІПН [NUMBER]), комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (18000, Черкаська область, Городищенський р-н, с. Журавка, ІПН [NUMBER]), та звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (18000, Черкаська область, Городищенський р-н, с. Журавка, ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. До судового засідання представник позивача не з'явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, на їх задоволенні наполягає, та вказує, що відповідач передав заставне майно своєму сину для користування та поклав на нього сплату боргового зобов'язання за кредитним договором, на сьогоднішній день кредит не сплачується, заборгованість росте, від реструктуризації відповідач відмовляється, останній платіж був здійснений 18.09.2013 року. Відповідач до зали судового засідання не з'явився, вдруге, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №1950000684831, причини своєї неявки не повідомив, як і не надходило заяв, клопотання про перенесення даного судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, за наявності відповідної заяви представника позивача, та неявки відповідача у судове засідання, яка визнається не поважною, суд вважає, що у справі достатньо доказів для її об'єктивного розгляду, і відсутність відповідача, що є належним чином повідомлений, не перешкоджає розглядові справи по суті заявлених вимог. Суд, врахувавши думку представника позивача, та положення ч.2 ст.77 ЦПК України, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позові вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Зобов'язання, згідно ст.509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і діючого законодавства, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст.530 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], відповідач по справі, відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № DN81AR17000244 від 14.04.2008 року отримав у позивача кредит у розмірі 69507,19грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.04.2015 року, і вимога по його виконанню забезпечується заставою рухомого майна, відповідно до якого, відповідач надав у заставу автомобіль ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві, тобто [PERSON]. У зв'язку з тим, що останній платіж [PERSON] був здійснений 18.09.2013 року, і на січень місяць 2014р. була певна заборгованість, то з метою її погашення 15.01.2014р. за вих. №30.1.0.0/2-979 останньому направлялося банком, вдруге, повідомлення з проханням погасити прострочену заборгованість в розмірі 5358,00грн., та з роз'ясненням наслідків його невиконання, яке на час звернення до суду залишилось без виконання. Вбачається, що позивач взяті за договором зобов'язання виконав, відповідач зобов'язання порушив та не проводив сплату визначеної договором суми, заборгувавши станом на 21.02.2014 року, відповідно до розрахунку заборгованості за договором №DN81AR17000244 від 14.04.2008 року, що надана банком і не заперечується відповідачем, кошти в сумі 23408,76грн., яка складається з: 18715,89грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1422,77грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1213,90грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 703,40грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00грн. штраф (фіксована частина); 1102,80грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ч.2 ст.589 ЦК України, за рахунок заставного майна, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Стаття 591 ЦК України встановлює, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави (ч.1 та ч.2). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Вбачається, що банком у грудні місяці 2013р., (дата отримання адресатом, згідно рекомендованого повідомлення, 13.12.2013р.) та 15.01.2014р. [PERSON], відповідачу у справі, направлялося повідомлення про негайне повернення заборгованості та в разі невиконання, негайну передачу предмета застави на зберігальне розпорядження заставодержателю відповідно до п.12.2.3. кредитно-заставного договору, а 23.01.2014р. ПАТ КБ «ПриватБанк», позивачем у справі, було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на предмет застави відповідно до договору застави автотранспорту, DN81AR17000244 від 14.04.2008 року. Отже, заявлені вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення існуючої заборгованості за договором № DN81AR17000244 від 14.04.2008 року, та вилучення і передачу в заклад автомобіля ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт) автомобіля ВАЗ, модель: 211140, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], з урахуванням існуючої заборгованості в сумі 23408,76грн, слід задовольнити у повному обсязі. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 243,60грн., сплативши судовий збір (мито), суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України та Законом України «Про судовий збір». З огляду на вищевикладене та

Outcome: approved