Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість на загальну суму 100951,83 грн. та судові витрати. В своїх позовних вимог посилається на те, що 10.10.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2600. Відповідно до умов якого, банк зобовязується надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 7000,00 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів. Так, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 2600 від 10.10.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Зазначає, що первинний кредитор, а саме ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобовязання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 7000,00 доларів США. В свою чергу відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.11.2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом 4277,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2015 року складає 97973,62 грн.; по відсотках 130,03 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 01.11.2015 року складає 2978,21 грн., а всього на загальну суму 100951,83 (сто тисяч девятсот пятдесят одна) гривня 83 копійки. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 2600 від 10.10.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 2601 від 10.10.2007 року, згідно якого він та позичальник [PERSON] несуть відповідальність як солідарні боржники. Тому підтримуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором № 2600 від 10.10.2007 року станом на 01.11.2015 року в розмірі 100951,83 (сто тисяч девятсот пятдесят одна) гривня 83 копійки та судові витрати. Позивач - представник ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явилися, хоча була належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не надали, доводів позивача не спростували. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 2600. Відповідно до якого банк зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 7000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком платежів (а.с. 6-9). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому. Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 2600 від 10.10.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення (а.с.13). Так, судом встановлено, що внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 10.10.2007 року № 2600 позичальником згідно якого є [PERSON]. Таким чином, у звязку із невиконанням відповідачем [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору, її заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 01.11.2015 року становить 100951,83 (сто тисяч девятсот пятдесят одна) гривня 83 копійки, яка складається із: заборгованості за кредитом 4277,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2015 року складає 97973,62 грн.; заборгованості по відсотках 130,03 долари США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 01.11.2015 року складає 2978,21 грн. Даний факт заборгованості [PERSON] підтверджується графіком погашення кредиту та сплати відсотків (а.с.10-11) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, як встановлено судом в забезпечення виконання зобов'язання за договором № 2600 від 10.10.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 2601 від 10.10.2007 року, згідно якого він та позичальник [PERSON] несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] невиконані зобовязання за вищевказаним кредитним договором, а тому з них необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість в сумі 100951,83 (сто тисяч девятсот пятдесят одна) гривня 83 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 1514,28 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved