Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», яке в подальшому змінило своє найменування на акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на його користь простроченої заборгованості, нарахованої за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року за Кредитними договорами № 151213К17 від 21.08.2013 року, № 151214К12 від 10.06.2014 року та № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151308N2 від 17.11.2008 року у розмірі 2 872 264,90 доларів США та 172 941 600,15 грн., як з поручителя. В свою чергу [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом про визнання поруки припиненою. Первісний позов обґрунтовано тим, що ПрАТ «Креатив» невиконані умови Кредитних договорів від 21.08.2013 року № 151213К17, від 10.06.2014 року № 151214К12, від 19.09.2014 року № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди від 17.11.2008 року № 151308N2, внаслідок чого прострочена заборгованість, нарахованої за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року за Кредитними договорами № 151213К17 від 21.08.2013 року, № 151214К12 від 10.06.2014 року та № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151308N2 від 17.11.2008 року складає 2 872 264,90 доларів США та 172 941 600,15 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою з відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 151214Р28 від 30.07.2014 року зі змінами та доповненнями, відповідно до умов п.3.1 ст. 3 та ст. 1 якого поручитель взяв на себе обов`язок солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язання за Кредитними договорами щодо відшкодування суми кредиту, процентів штрафних санкцій, а також будь-яких витрат, пов`язаних з наданням та обслуговуванням кредиту. Поручитель надав згоду на забезпечення своєю порукою всіх зобов`язань позичальника за Генеральною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін і доповнень до Генеральної угоди, що будуть укладені в майбутньому (пп. 2.1.6 п. 2.1 ст. 2 Договору поруки). Позовні вимоги до відповідача, як поручителя, обґрунтовані невиконанням ним умов вказаного договору поруки від 30.07.2014 року № 151214P28, укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПрАТ «Креатив», ТОВ «Завод модифікованих жирів», ПАТ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», ТОВ «Протеїн-Продакшн», ТОВ «Креатив Постач», ТОВ «Креатив Трейд», ТОВ «Регіонпродукт-Україна», ПП «Еллада» і [PERSON] , та від 21.08.2013 року № 151213 P27 , укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПрАТ «Креатив» і [PERSON] . Посилаючись на зазначені в позові обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та наданих поясненнях, просив задовольнити позов у повному обсязі. Скориставшись своїм правом відповідач, [PERSON] , подав через свого представника зустрічний позов про визнання поруки припиненою, в якому просить визнати припиненою поруку за договорами поруки від 30.07.2014 року № 151214P28 та від 21.08.2013 року № 151213P27 у зв`язку зі збільшенням розміру відповідальності без згоди поручителя, а також пропуском 6-ти місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Ухвалою суду від 23.02.2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Ухвалою суду від 04.12.2017 року, залишену без змін постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2018, за клопотанням представника відповідача [PERSON] провадження у справі було зупинено та призначена судова бухгалтерсько-економічна та фінансово-кредитна експертизи. 12.12.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 29.11.2019 року № 4102-4105/18-27/4689-46-91/4692-4694/19-27. В судове засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник не з`явились, але під час підготовчого провадження представник [PERSON] позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини та надані письмові пояснення, просила його задовольнити. Вимоги первісного позову не визнала. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Представник позивача за первісним позовом вимоги зустрічного позову не визнав, надав суду письмові заперечення та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях та додаткових поясненнях. В судове засідання з`явилась представник третьої особи Кабінету Міністрів України, яка первісний позов просила задовольнити, у зустрічному позові просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях. Представники інших третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, причини неявки не сповістили. Від представника ПрАТ «Креатив» надійшли письмові пояснення, відповідно в яких останній просив первісний позов задовольнити, у зустрічному позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи - представника Кабінету Міністрів України, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ Креатив, який виступав Позичальником, ТОВ «Завод модифікованих жирів», ПАТ «Яготинське хлібоприймальне підприємство», ТОВ «Протеїн-Продакшн», ТОВ «Креатив Постач», ТОВ «Креатив Трейд», ТОВ «Регіонпродукт-Україна», ТОВ «ТД «Протеїн-Продакшн», ПП «Еллада» укладено Генеральну кредитну угоду від 17.11.2008 року № 151308N2 - Генеральна кредитна угода. За умовами п.п. 1.1, 1.2 Генеральної кредитної угоди остання регулює загальні засади співпраці між банком та позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності позичальника, яка містить усі напрямки діяльності підприємства позичальника, зазначені у Бізнес-Плані позичальника. Метою Генеральної кредитної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності Позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї Генеральної угоди шляхом укладення Кредитних договорів. При цьому, згідно зі статтею 2 Генеральної кредитної угоди Кредитний договір означає будь-який договір, угоду, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди і є її додатком. За умовами підпункту 4.5.1 Генеральної кредитної угоди загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою не може перевищувати 1 760 000 000 грн. Згідно з підпунктом 4.5.3 Генеральної кредитної угоди загальна сума всіх чинних лімітів заборгованості за Кредитними договорами в будь-який момент дії Генеральної угоди не може перевищувати суми загального розміру заборгованості за Генеральною угодою. У відповідності до пункту 10.1 Генеральної кредитної угоди остання набирає чинності з дати її підписання повноважними представниками позичальника та банку і залишається чинною до дати повного виконання сторонами зобов`язань за Генеральною угодою. В рамках укладеної Генеральної кредитної угоди між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Креатив» укладено: 1) Кредитний договір від 21.08.2013 року № 151213К17, за умовами якого банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом 87 555 000,00 доларів США та кінцевим терміном погашення кредиту 20.08.2016 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти (тип процентної ставки фіксована у розмірі 10,5% річних), за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором (пункти 3.1, 3.2 Кредитного договору № 151213К17); 2) Кредитний договір від 10.06.2014 року № 151214К12, за умовами якого банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 000 000,00 доларів США та кінцевим терміном погашення кредиту 09.06.2017 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (тип процентної ставки - змінювана (плаваюча) - базова ставка LIBOR_6m USD+8,15% річних, але не менше ніж 8,5% річних, та не більше 17,0% річних) у за користування кредитом, комісії та інші платежі встановлені цим договором (пункти 3.1, 3.2 Кредитного договору №151214К12); 3) Кредитний договір від 19.09.2014 року № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ, за умовами якого банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 5 266 437,00 доларів США та кінцевим терміном погашення кредиту 18.09.2019 року в рамках реалізації спільного з МБРР Проекту з енергоефективності на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом (тип процентної ставки - змінювана (плаваюча) - базова ставка LIBOR_6m USD+8,68% річних, але не менше ніж 9% річних, та не більше 17,0% річних), комісії та інші платежі, встановлені цим Договором (пункти 2.1, 3.1). Відповідно до умов кредитних договорів позичальник - ПрАТ «Креатив» взяв на себе зобов`язання погашати кредити, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за кредитними договорами. Будь-який з платежів позичальника по погашенню кредиту, оплаті процентів за користування кредитом, здійснюється у валюті кредиту, а інші платежі за Генеральною угодою та/або кредитним договором - у національній валюті. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93 операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету. Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлюється Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операції, затвердженим постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, у п. 5.3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМУ. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На забезпечення виконання умов Генеральної кредитної угоди з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 30.07.2014 року № 151214P28 та на забезпечення умов виконання Кредитного договору № 151213К17 з відповідачем був укладений договір поруки від 21.08.2013 року № 151213P27. Відповідно до вимог ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки вручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до умов договорів поруки, у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання банк має право вимагати виконання цього зобов`язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання, передбачені кредитними договорами щодо надання ПрАТ «Креатив» кредитних коштів виконав в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинним бухгалтерськими документами, зокрема, виписками по рахунках, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами, а також висновком експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 29.11.2019 року № 4102-4105/18-27/4689-46-91/4692-4694/19-27. Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виконання банком в повному обсязі своїх зобов`язань за Генеральною кредитною угодою та укладеними в рамках неї кредитними договорами також підтверджується судовими рішеннями у справах №№ 912/1462/16, 916/36/16, 910/9131/16, 405/2111/16, копії яких наявні в матеріалах даної справи. Судом також встановлено, що ПрАТ «Креатив» не виконує взятих на себе зобов`язань за Кредитними договорами №№ 151213К17, 151214К12, 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ в частині сплати процентів, в зв`язку з чим за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2 793 180,10 дол. США, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинним бухгалтерськими документами, зокрема, виписками по рахунках, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами, а також висновком експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 29.11.2019 року № 4102-4105/18-27/4689-46-91/4692-4694/19-27 Також встановлено, що ПрАТ «Креатив» не виконує взятих на себе зобов`язань за Кредитними договорами №№ 151213К17, 151214К12, 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ в частині сплати комісій, в зв`язку з чим за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість за комісіями у розмірі 126 627 530,09 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи первинним бухгалтерськими документами, зокрема, виписками по рахунках, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умовами кредитних договорів визначено розмір комісії, порядок нарахування, строки сплати. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 110 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, письмовими доказами, висновками експертів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, експертом невірно зазначено базовий розмір комісії за управління кредитною лінією за Кредитним договором № 151213К17, який є відмінний від умов Кредитних договорів 151214К12 (пп. 3.2.5.3) та 151214К16 (пп.3.2.2.1). Так, відповідно до пп. 3.2.5.2 Кредитного договору № 151213К17 базовий розмір комісії за управління кредитною лінію встановлено в розмірі 0,019 % від Ліміту заборгованості щомісяця (пп. 3.2.5.2 додаткового договору № 151213К17-8 від 20.12.2013). Разом з цим, базовий розмір комісії за управління за Кредитними договорами 151214К12 (пп. 3.2.5.3) та 151214К16 (пп.3.2.2.1) становить 0,5 % та 0,5 % річних. При цьому, правомірність нарахування та розмір комісії були предметом судового розгляду у справах №№ 912/1462/16, 916/36/16, 910/9131/16, 405/2111/16. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 7.2. Кредитних договорів №№ 151213К17, 151214К12, 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ у разі невиконання грошових зобов`язань Позичальник сплачує Банку за кожен день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, що діяла у періоді, за який сплачується пеня. Вимогами статей 549, 550 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Нормами статей 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв`язку з невиконанням ПрАТ «Креатив» зобов`язань за кредитними договорами щодо сплати процентів та комісій, позивач має право вимагати погашення процентів і комісій з урахуванням 3 % річних та інфляції, а також стягнення штрафних санкцій. Суд критично оцінює висновки експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 29.11.2019 року № 4102-4105/18-27/4689-46-91/4692-4694/19-27 щодо не підтвердження правомірності нарахування пені, 3 % річних та втрат від інфляції. Перевіривши розрахунки позивача та співставивши їх з іншими наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлено, що за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитними договорами розмір нарахованої за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року пені становить 43 274 369,78 грн., 3 % річних становить 79 084,80 дол. США та 1 009 130,76 грн., втрати від інфляції 2 083 057,08 грн. У зв`язку з невиконанням ПрАТ «Креатив» своїх зобов`язань за кредитними договорами, у позивача, відповідно, виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя. Суд також критично оцінює надане представником відповідача [PERSON] клопотання про виключення документів із числа доказів, так як зазначені представником документи спростовуються наданими представниками позивача іншими доказами по справі. Заперечуючи розмір заборгованості, визначений банком, відповідач не надав жодного спростування цього розрахунку. В свою чергу, в розрахунку наданому банком, зазначено; в якій сумі щомісяця позичальнику нараховувалися проценти та комісії, та що певні платежі за процентами та комісіями позичальником не проводились, у в`язку з чим нараховані проценти та комісії переходили в прострочені платежі (заборгованість) та на відповідну суму нараховувалися пеня, 3 % річних та інфляційні втрати. Поручитель, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що відповідає умовам договорів поруки від 30.07.2014 №151214P28 та від 21.08.2013 №151213P27, укладених з відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Державний експортно-імпортний банк України» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню. Враховуючи відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі: 3 675 531,52 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви, 1 600,00 грн. сплачених позивачем при поданні апеляційної скарги. Щодо зустрічних позовів судом відмічається наступне. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з рахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову, позивач [PERSON] просить визнати припиненою поруку у зв`язку зі збільшенням розміру відповідальності без згоди поручителя, а також пропуском 6-ти місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, порука припиняється якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України використовується в розумінні зобов`язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Щодо припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Судом встановлено, що відповідно пункту 2.1.5. Договору поруки № 151214Р28 поручитель ознайомився з умовами Генеральної кредитної угоди (включаючи всі додатки до Генеральної кредитної угоди, що були чинними на дату укладення цього Договору), укладеної між Кредитором і Позичальником, поінформований про фінансово-економічний стан Позичальника і повністю розуміє свої обов`язки згідно з цими Договорами. Пунктом п.2.1.6. договору поруки встановлено, що Поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань Позичальника за кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому. Аналогічні положення містяться і у Договорі поруки № 151213Р27. У Договорах про внесення змін до договорів поруки від 30.06.2015 Поручитель підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з усіма умовами кредитних договорів, що були укладені між Кредитором та Позичальником в рамках Генеральної угоди, а саме: кредитного договору № 151213К17 від 21.08.2013 року, кредитного договору № 151214К12 від 10.06.2014 року, кредитного договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року. Також Поручитель підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з усіма змінами до: Кредитного договору № 151213К17 від 21.08.2013 року, починаючи з додаткового договору № 151213К17-20 від 22.08.2014 року до додаткового договору № 151213К17-25 від 30.06.2015 року; кредитного договору № 151214К12 від 10.06.2014 року, починаючи з додаткового договору № 151214К12-1 від 22.08.2014 року до додаткового договору № 151214К12-2 від 30.06.2015 року; кредитного договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року, починаючи з додаткового договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ-1 від 02.12.2014 року до додаткового договору № 151214К116/ЕЕР-17-ЕХІМ-2 від 30.06.2015 року. Таким чином, зі змісту договорів поруки та договорів про внесення до них змін від 30.06.2015 року випливає, що Поручитель ознайомлений з Генеральною угодою, кредитними договорами № 151213К17 від 21.08.2013 року, № 151214К12 від 10.06.2014 року, № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014 року з усіма, без винятку, внесеними змінами, про що чітко зазначено у договорах поруки та договорах про внесення змін до них, чим спростовуються доводи позивача за зустрічним позовом щодо його необізнаності про всі зміни до вказаних договорів, і, як наслідок, про збільшення обсягу зобов`язань ПрАТ «Креатив» за вказаними кредитними договорами, яке здійснювалось без згоди Поручителя. Чинність договорів поруки також підтверджується рішенням у справі № 405/2111/16, копія якого наявна в матеріалах даної справи. Щодо пропуску 6-ти місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя, судом встановлено, що позивач звернувся з даним позовом до суду 30.05.2016 року про стягнення простроченої заборгованості, нарахованої за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016. Зазначене спростовує доводи позивача за зустрічним позовом щодо пропуску банком 6-ти місячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач за зустрічним позовом не навели достатніх доказів на підтвердження правомірності заявлених в позові вимог, зокрема не доведено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для припинення поруки, таким чином позов є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на що задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за зустрічним позовом по даній справі за рахунок позивача за зустрічним позовом.

Outcome: approved