overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 06.12.2003 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська, актовий запис №343. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 14.09.2007 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 1461. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 10.02.2004 року уклали шлюб. Народжених у шлюбі дітей не мають. Сімейне життя\~не склалося,\~зокрема через\~надмірне захоплення\~відповідачем алкогольними\~напоями,\~а також\~через напружені\~відносини з\~сином позивача. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися близько двох років тому. [PERSON] виїхала у невідому напрямку і більше за місцем її проживання не з`являлася. З того часу спілкування припинилося. Сімейні відносини фактично припинилися, сім`я носить формальний характер, примирення не можливе. Спору про поділ майва немає. \~ \~ \~ \~ Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , 21.11.1948 року зареєстрований 10.02.2004 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №9. Ухвалою суду від 09.11.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 10.02.2004 року було зареєстровано шлюб у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №9 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 22.11.2008 року уклали шлюб. У подружжя народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб, відсутні будь-які спільні інтереси. Шлюбні стосунки припинені більш як два місяці, примирення не можливе. Шлюб носить формальний характер, а тому його збереження є недоцільним. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , 1991 року народження, зареєстрований 22.11.2008 року Виконкомом Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис №01. Ухвалою суду від 26.10.2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач також у судове засідання не з`явилася, подала заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.11.2008 року було зареєстровано шлюб у Виконкомі Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). У подружжя народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач у жовтні 2021р. звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 1.08.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. Оскільки позивач зареєстрований у Київському районі м.Одеси та надав докази реєстрації сина [PERSON] [INFO] разом з ним. Відповідач 31.01.2018р. знята з реєстраційного обліку за останнім зареєстрованим місцем проживання у [ADDRESS] . Враховуючи вимоги ст.28 ч.2 та ч.9 ЦПК України, судом 7.10.2021р. відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] надала заяви у яких заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона проживає у Швейцарії і, що в Україні у неї не має місця проживання. Також посилалася на те, що у м.Цюріх Швейцарія розпочато процес розірвання шлюбу. Просила суд надіслати їй копію позову разом з матеріалами. Судом 28.10.2021р. на електронну адресу [PERSON] , з якого до суду надходили заяви [INFO] , надіслано копію позову разом з усіма матеріалами. Упродовж 15 днів відповідач відзиву або заяви у порядку ст.11 СК України суду не надала. Позивач у поданій 06.10.2021р. заяві категорично заперечував проти надання строку на примирення, оскільки вказав, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та створенням іншої сім`ї. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №702. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Син зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 08.09.2021р. виданою ОСББ «Корольова 31». Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Щодо іншого. На адресу суду з електронної адреси [INFO] надійшла заява та певні документи. Суд не приймає їх до уваги, оскільки електронна форма звернення громадян не є підставою для розгляду і не передбачає можливості визнання належно оформленням електронним звернення в порядку діючого процесуального законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2021 р. звернулась до Оболонського районного суду м.Києві з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 12.09.2013 року між сторонами був укладений шлюб Генеральним консульством Ісламської Республіки Афганістан в м.Дубаї за №3324/92. Від шлюбу сторони мають 3-х дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач у жовтні 2021р. звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 3.10.2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. 27.10.2021р. відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву не надав, подавши 22.11.2021р. письмову заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 3 жовтня 2019 року Приморським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1914. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач у заяві посилається на те, що з відповідачем вони є подружжям з 1995 року, від шлюбу мають повнолітню дитину. Шлюбні відносини остаточно припинені з березня 2012 року з причини подружньої зради та взаємного непорозуміння. Тому позивач наполягає на розірвані шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, вказав, що відповідач створив іншу сім'ю, категорично наполягає на розірванні шлюбу та не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу прізвище, одержане під час державної реєстрації шлюбу, бажає залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та повідомлень про причини неявки не надіслав. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.110,112 СК України. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, відповідач створив іншу сім'ю, наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач у заяві посилається на те, що з відповідачем вони є подружжям з 2007 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини остаточно припинені з березня 2014 року з причини постійних сварок на побутовому ґрунті, взаємного непорозуміння, втрати взаємної довіри та поваги одне до одного. Тому позивач наполягає на розірвані шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягає на розірвані шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та повідомлень про причини неявки не надіслав. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.110,112 СК України. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу|повагу| та довіру |довір'я| |повагу| один до одного. Позивач наполягає|настоюють| на розірванні шлюбу|шлюбу|, тому суд вважає|лічить|, що подальше|дальше| сумісне|спільне| життя подружжя та збереження|зберігання| шлюбу|шлюбу| суперечить|перечить| їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач у заяві посилається на те, що з відповідачем вони є подружжям з 2014 року, від шлюбу мають дитину. Шлюбні відносини остаточно припинені з вересня 2016 року з причини взаємного непорозуміння та постійних сварок на побутовому ґрунті, втрати довіри одне до одного. На прнимирення вона не згодна. Тому просить розірвати шлюб, залишити прізвище чоловіка, стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач позов визнав. Зазначив, що примирення не можливе, наполягав на розірванні шлюбу. Просив розподілити порівну судові витрати. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.110,112 СК України. Сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до приписів ст 141 ЦПК України та враховуючи встановленіц судом правовідносини сторін, судові витрати в розмірі однієї другоїх частини, а саме 352,4 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач у заяві посилається на те, що з відповідачем вони є подружжям з 2014 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини остаточно припинені з серпня 2017 року з причини взаємного непорозуміння та постійних сварок на побутовому ґрунті, втрати довіри одне до одного. На прнимирення вона не згодна. Тому позивач просить розірвати шлюб, залишити прізвище чоловіка, стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач позов визнав. Зазначив, що примирення не можливе, наполягав на розірванні шлюбу. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.110,112 СК України. Сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Відповідног до приписів ст 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач у заяві посилаючись на те, що з 06.06.2014р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем, де працював на посаді електрослюсаря, а 17.02.2015р. на підставі наказу № 17\\к був звільнений за ст. 36 п. 5 КЗпП, але при звільненні йому не була виплачена заборгованість по зарплаті у сумі 7974грн. 37коп., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути на його користь моральну шкоду у сумі 2000грн., та допустити негайне виконання рішення у межах суми заборгованості за 1 місяць. У наданій заяві позивач просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у друге у судове засідання не з»явивсь та не повідомив суд про причини неявки, заперечень на позов не надав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як убачається з копії трудової книжки, позивач з 06.06.2014р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, а 17.02.2015р. був звільнений ( л.с.6-7). Відповідно до довідки відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі у сумі 7974грн. 37 коп. (л.с.14). Згідно вимог ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином суд вважає, що позов про стягнення заробітної плати підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст..237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Що до вимог позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 2000грн., суд вважає за необхідне у задоволені цієї частини позову відмовити, за його не обґрунтованістю, у зв»язку з тим, що позивач не надав доказів того, що невиплата заробітної плати відповідачем призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного, ст..116, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач у заяві посилаючись на те, що з 08.12.2005р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем, де працював на посаді електрослюсаря, а 17.02.2015р. на підставі наказу № 17\\к був звільнений за ст. 36 п. 5 КЗпП, але при звільненні йому не була виплачена заборгованість по зарплаті у сумі 5561грн. 86коп., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути на його користь моральну шкоду у сумі 2000грн., та допустити негайне виконання рішення у межах суми заборгованості за 1 місяць. У наданій заяві позивач просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у друге у судове засідання не з»явивсь та не повідомив суд про причини неявки, заперечень на позов не надав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як убачається з копії трудової книжки, позивач з 08.12.2005р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, а 17.02.2015р. був звільнений ( л.с.3). Відповідно до довідки відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі у сумі 5561грн. 86 коп. (л.с.13). Згідно вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином суд вважає, що позов про стягнення заробітної плати підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Що до вимог позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 2000грн., суд вважає за необхідне у задоволені цієї частини позову відмовити, за його не обґрунтованістю, у зв»язку з тим, що позивач не надав доказів того, що невиплата заробітної плати відповідачем призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного, ст..116, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial