Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 850,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. В позові зазначала, що 07.10.2000 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №521. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. 03.12.2013 року вони розірвали свій шлюб та разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, доповіла по його суті та просила задовольнити повністю. Додатково пояснила при цьому, що після розлучення відповідач деякий час, до травня 2014 року, надавав певну матеріальну допомогу на утримання дитини по 400-500 грн. З червня 2014 року вона не отримує від нього нічого. Сама вона працює вихователем в приватному виховному комплексі «Капітошка», отримує заробітну плату, при цьому її ставка становить 1400 грн. та додатково щомісячна премія в розмірі від 200 до 300 грн. Розмір аліментів в сумі 850,00 грн. визначила з урахуванням того, що дочка три рази на тиждень відвідує танцювальний гурток, де за рахунок батьків шиються костюми та оплачуються поїздки. Крім цього вона разом з дитиною знімає житло. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти утримання з нього аліментів в розмірі 500,00 грн., пояснивши при цьому, що з червня 2014 року він не працює, проте має нерегулярні підробітки, займаючись ремонтами. В найближчий час намагатиметься працевлаштуватися і тоді зможе сплачувати аліменти в більшому розмірі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу в період з 07.10.2000 року по 22.11.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копією рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2013 року про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яка на даний час проживає з позивачем, що не заперечувалося відповідачем. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що позивач на даний час працює вихователем у приватному виховному комплексі «Капітошка», отримує заробітну плату до 1700 грн., проте у підтвердження даної обставини не надала суду відповідної довідки.. Відповідач з червня 2014 року не працює, однак, з його слів, має нерегулярний дохід у вигляді підробіток. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте має певний дохід, фактично визнав позовні вимоги в сумі 500 грн., суд вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 600,00 грн., задовольнивши позов частково, що становитиме майже 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Суд враховує при цьому, що позивач взагалі не обґрунтувала заявлений в позові розмір аліментів. На запитання суду пояснивши, що враховувала при цьому витрати на додаткові заняття в танцювальному гуртку та плату за оренду квартири, де вони з дочкою проживають. Також не надала відповідних доказів щодо фактичних щомісячних витрат на дитину в розмірі 1700,00 грн., щоб суд міг пропорційно врахувати обов'язок обох батьків щодо участі в утриманні дитини в рівній мірі та задовольнити її позов повністю в розмірі 850 грн. За відсутності цього позов належить задовольнити частково на суму 600,00 грн., яких, на думку суду, на даний час буде достатнім для задоволення потреб дитини з урахуванням і обов'язку матері щодо матеріального утримання дочки. Суд не приймає до уваги посилання позивача на несення нею витрат на дитину, пов'язаних із заняттям танцями, оскільки вони стягуються відповідно до положень ст.185 СК України, проте з цих підстав вимоги не заявлялися та докази щодо фактичних витрат, викликаних особливими обставинами, позивачем суду не надавалися. Не враховано судом також і посилання відповідача на його можливість сплачувати аліменти в розмірі не більше 500 грн. на місяць, оскільки суду не надано доказів у підтвердження сум отримуваного ним щомісячного доходу, а крім цього відсутні обставини, передбачені законодавством, які враховуються судом при визначені розміру аліментів. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial