Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 11.09.1979 р. по 28.01.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений у зв'язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другого ступеню. Легенева недостатність другого ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше ППЛЕК 13.11.2013 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброзом м'язів передпліч, двостороннім плече-лопадковим періартрозом, двохстороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових, променево-зап'ясткових та між фалангових суглобів кистей зі стійким больовим синдромом і порушенням функцій верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації та фізичного перенапруження на виробництві (вперше встановлено ППЛЕК 13.11.2013 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третя ступень) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (вперше встановлено ППЛЕК 13.11.2013 р. НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 63 від 29.11.2013 р. є недосконалість технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих і тяжких умовах праці. Відповідно до Акту огляду МСЕК від 26.02.2014 р. ступінь втрати професійної здатності становить 55 % та встановлено ІІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 55000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні заперечував проти позову та вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивач, погоджуючись на запропоновані йому умови праці, усвідомлював можливі негативні наслідки для свого здоров'я. Крім того, вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством строк для звернення до суду з даним позовом. Представник Відділення в м. Суми Виконавчої дирекції Управління у Сумській області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що з 11.09.1979 р. по 28.01.2014 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений у зв'язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, що підтверджується фотокопією з трудової книжки позивача (а.с. 5-8). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання № 63 від 29.11.2013 р. (а.с. 10). Відповідно до Акту огляду МСЕК від 26.02.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 55 % та встановлено ІІІ групу інвалідності (а. с. 11-12). Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання. В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоров'я потерпілого та те, що йому встановлено 55 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 8250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial