overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позовна заява надійшла до Біловодського районного суду 12.02. 2015 року, повністю підтримана прокурором прокуратури Біловодського району в інтересах позивача у справі, та позивачем у справі, представником якого є гр. [PERSON] . В підтриманій позовній заяві та доданих до неї документів зазначено, що 11.06.2014 року відповідач,порушуючи вказані в вироку суду п.2.3 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «Опель вектра», д/н [NUMBER], здійснив наїзд на двох пішоходів, один з пішоходів, який за вироком суду був смертельно травмований, та інший пішохід гр. [PERSON], який, перебуваючи поряд з загиблим, отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, та лікувався в Комунальному закладі «Біловодська центральна районна лікарня», пробувши на лікуванні в хірургічному відділенні з поєднаною травмою ЗЧМТ, струсом головного мозку, забоєм нирки та поперекової області з 11.06.2014 року по 27.06.2014 року, і кримінальне провадження стосовно якого було закрито. Оскільки на лікування [PERSON] витрачено кошти в сумі 3330,08 гривень, виходячи з вартості одно ліжко - дня 208,13 гривні з загального розрахунку витрат комунального закладу за червень 2014 року, тому позивач та прокурор просять суд стягнути ці кошти з відповідача гр. [PERSON] Відповідач позовні вимоги не визнав , навів мотив своєї незгоди з сумою позову, зараз він відбуває покарання за вироком Біловодського районного суду від 18.11.2014 року - по ч.2ст. 286 КК України - по факту смерті потерпілого [PERSON] в Машківській виправній колонії управління ДПТС України № 9 Полтавської області(а.с.8,28). Вислухавши позицію учасників процесу, оглянувши завірену начальником виправної колонії розписку відповідача від 05.03.2014 року , суд приходить до висновку, що позов повинен бути задоволеним , оскільки провадження у кримінальній справі є закритим стосовно відповідача за ст. 135 КК України відносно гр. [PERSON] за відсутності складу злочину, передбаченого ст. 135 ч.3 КК України , але в настанні легких тілесних ушкоджень з короткочасним ушкодженням здоров'я у [PERSON] мала місце безпосередньо вина відповідача у справі за спричинення шкоди здоров'ю, за ушкодження якого відповідач має нести не кримінальну, а цивільно - правову відповідальність на підставі ст. 1187 ЦК України і має від шкодувати вартість лікування і як потерпілого [PERSON] лікувальному закладу,оскільки сам відповідач на час ДТП керував автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки , перебував у стані алкогольного сп'яніння, повинен нести повну матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену ним бюджетній установі за лікування гр. [PERSON] , оскільки така шкода виникла в результаті однієї дорожньо- транспортної пригоди, відповідно якої за й шкоду здоров'ю, спричинену гр. [PERSON],тому відповідач повинен нести тільки цивільно - праву відповідальність. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 03.02.2016р.. В позові позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03.02.2016р. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 08.08.2009р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо і в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач працевлаштований і має стабільний дохід. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ч.4 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 551,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 17.11.2015р.. В позові позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів і заробітків щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони мають неповнолітню дитину: син [PERSON], [INFO].. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо і в добровільному порядку припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина з листопада 2015р.. Відповідач працевлаштований на КП «Черкасиводоканал» і має стабільний дохід. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 487,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позовна заява надійшла до суду 19.01.2016р.. В позові позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 19.06.2012р.н. в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2011р.. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 19.06.2012р.н.. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо і в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач працевлаштований і має стабільний дохід. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Згідно ч.4 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 551,20грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позовна заява подана 17.10..2011року , в якій позивач зазначив, що між Кредитною спілкою « Імперіал- ЛТД » та гр. [PERSON] 01 лютого 2011 року було укладено кредитний договір № 855, згідно якого позивач видав кредит відповідачу в розмірі 10000(десять тисяч) гривень , що підтверджено договором та видатковим касовим ордером від 01 лютого 2011 року строком на 24 місяці. Був укладений письмовий графік виконання зобовязання відповідачем, окрім того, виконання зобовязання забезпечувалося договорами поруки № 855(1,2) 2011 року від імені співвідповідачів у справі, зазначених у позовній заяві. Відповідач гр. [PERSON] порушив графік погашення кредиту , тобто не виконує взяті на себе зобовязання, а саме не повернув суму з кредиту у розмірі 5773,48 гривень станом на 12.10.2011 року , позивач поніс судові витрати у звязку з поданням позову на суму 1777,33 гривень, не виконали і умови договору поруки співвідповідачі у справі , тому представник позивача ,який діє за довіреністю гр. [PERSON] , подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд позовні вимоги повністю задовольнити. Відповідачі гр. [PERSON] та [PERSON] та гр. [PERSON] не прибули в судове засідання з невідомих причин, , але про слухання справи судом були повідомлені у визначеному законом порядку, судом винесена ухвала про заочний розгляд справи в порядку, передбаченому ч.2 ст. 197 ЦПК України. Оглянувши письмову заяву представника позивача, який діє за довіреністю гр. [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав: За ст. 510 ЦК України сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. За ст. 553 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 543ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Кредитор , який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі . Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Станом на 12.10.2011 року та до часу постановлення рішення у справі основний відповідач та співвідповідачі( поручителі) не виконали взятого на себе зобовязання стосовно погашення суми боргу за кредитом та процентів за користування кредитними коштами на заявлені в позові суми, порушили графік погашення кредиту , тому позовні вимоги як окремо по кожному виду зобовязання, так і сумарно за час порушення строку виконання зобовязання , врахованого позивачем на час подання позову, підлягають стягненню відповідно до заявлених позовних вимог, з усіх відповідачів, в межах заявлених позовних вимог у відповідності до вимог ст. ст. 10,11 ЦПК України. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позовна заява подана до суду 14.02.2014 року, в судовому засіданні підтримана позивачкою у справі , яка послалася на обставини, викладені в позовній заяві , а саме на те, що сторони після реєстрації шлюбу, невдовзі після народження їхньої недоношеної дитини, після серйозної сварки розійшлися та вони більше року разом не проживають, на час розгляду справи в чоловіка з'явилася інша жінка. Оскільки сторони живуть окремо більше року , вона наполягає на розірванні шлюбу і не вбачає підстав для примирення, хоча з своєю дитиною її чоловік зустрічається і своєчасно та регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини Відповідач позовні вимоги визнав повністю , на розірвання шлюбу згоден, та не заперечує проти винесення рішення у справі на підставі ст. 174 ЦПК України, тому що вони більше року не живуть з позивачкою, а він два місяці зустрічається з іншою жінкою, та проблем стосовно спілкування з спільною дитиною чи з приводу сплати ним аліментів у них з позивачкою не має. Вислухавши доводи сторін, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу по цій справі не буде відповідати моральним засадам суспільства, бо у сторін був достатній час для визначення своїх взаємовідносин, більше одного року вони не проживають разом, відповідач зустрічається з іншою жінкою, тому слід розірвати шлюб , та задовольнити клопотання позивачки про збереження нею прізвища [PERSON]. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позовна заява подана до суду 20.08.2014 року, в судовому засіданні підтримана позивачем у справі, який послався на обставини, викладені в позовній заяві, та на те, що сторони вже більше одного року проживають окремо, тому що в них виникли непорозуміння з причин надання переваг відповідачкою питанням своєї кар'єри та особисто інтересам догляду нею більше свого батька, який потребує догляду, але питання участі в цьому позивача не схвалювалося, у зв'язку з чим дружина змінила своє фактичне місце проживання за адресою її батьків і зараз там постійно проживає з квітня 2013 року . Оскільки сторони живуть окремо більше року , він наполягає на розірванні шлюбу і не вбачає підстав для збереження шлюбу. Відповідач подала до суду клопотання , яке зареєстроване 26.08.2014 року , в якому позовні вимоги визнала повністю , на розірвання шлюбу згодна та просить суд справу розглянути без її участі . Виходячи з того, що позивач не заперечує проти винесення рішення у справі на підставі ст. 174 ЦПК України, тому що вони більше року не живуть з выдповыдачкою, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу по цій справі не буде відповідати моральним засадам суспільства, бо у сторін був достатній час для визначення своїх особистих взаємовідносин, більше одного року вони не проживають разом, відповідач згодна на розірвання шлюбу та розгляд справи без її участі , тому слід розірвати шлюб, та зберегти за відповідачкою прізвище - [PERSON] (за відсутності від неї інших клопотань з цього приводу). На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позовна заява подана до суду 27.10.2014 року, в судовому засіданні підтримана позивачем у справі, яка послалася на обставини, викладені в позовній заяві, та на те, що сторони вже більше одного року проживають окремо, тому що в них виникли непорозуміння з причин несумісності характерів. Оскільки сторони живуть окремо більше року , позивач наполягає на розірванні шлюбу і не вбачає підстав для збереження шлюбу. Відповідач подав до суду клопотання від 17.10.2014 року , в якому позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу згоден та просить суд справу розглянути без його участі, але підпис відповідача не завірено у встановленому законом порядку. Про слухання справи відповідач повідомлений по телефону, але в судове засідання не прибув . Виходячи з того, що позивач не заперечує проти винесення рішення у справі на підставі ст. 174 ЦПК України, тому що вони більше року не живуть з відповідачем, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу по цій справі не буде відповідати моральним засадам суспільства, бо у сторін був достатній час для визначення своїх особистих взаємовідносин, більше одного року вони не проживають разом, відповідач згоден на розірвання шлюбу та розгляд справи без його участі , тому слід розірвати шлюб , та зберегти за позивачкою за її клопотанням прізвище - [PERSON] . На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити. Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER], офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], проживаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одну тисячу двісті) гривень 00 коп. щомісяця, на утримання малолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO], на користь позивача - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER], приватного підприємця, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], проживаючої за адресою: [ADDRESS], починаючи стягнення з 19.03.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER], офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежів за один місяць. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позовні вимоги з урахуванням останньої уточненої позовної заяви мотивовані наявною заборгованістю по заробітній платі за період з 06.04.2011 року по січень 2013 року, тобто за 33 місяці. Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що позивач протягом часу з 06.04.2011 року фактично не працював, через що заробітна плата не нараховувалась, підприємство припинило свою фактичну діяльність з 06.04.2011 року. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з підстав. Позивачем та або його представником не надано будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження того, що позивач дійсно виконувала трудові обов'язки з 06.04.2011 року по січень 2013 року (табелі обліку робочого часу, звітність до пенсійного фонду того), не підтверджено щомісячного розміру нарахованої та невиплаченої заробітної плати з урахуванням всіх видів її складової. Більше того, із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу [PERSON] за звітний 2011 рік вбачається, що єдиний внесок останній раз вносився у лютому 2011 року, тобто заробітна плата востаннє нараховувалась в лютому 2011 року (а.с.24 тил, а.с.29). Позивач не виконав обов'язок доказування згідно ст.60 ЦПК України в обсязі необхідному та достатньому для задоволення позовних вимог. На основі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позовні вимоги з урахуванням останньої уточненої позовної заяви мотивовані наявною заборгованістю по заробітній платі за період з 06.04.2011 року по січень 2013 року, тобто за 33 місяці. Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що позивач протягом часу з 06.04.2011 року фактично не працював, через що заробітна плата не нараховувалась, підприємство припинило свою фактичну діяльність з 06.04.2011 року. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з підстав. Позивачем та або його представником не надано будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження того, що позивач дійсно виконувала трудові обов'язки з 06.04.2011 року по січень 2013 року (табелі обліку робочого часу, звітність до пенсійного фонду того), не підтверджено щомісячного розміру нарахованої та невиплаченої заробітної плати з урахуванням всіх видів її складової. Більше того, із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу [PERSON] за звітний 2011 рік вбачається, що єдиний внесок останній раз вносився у лютому 2011 року, тобто заробітна плата востаннє нараховувалась в лютому 2011 року (а.с.25, 26). Позивач не виконав обов'язок доказування згідно ст.60 ЦПК України в обсязі необхідному та достатньому для задоволення позовних вимог. На основі викладеного та

Outcome: dismissed