Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3 особа-Харківський обласний будинок дитини № 3 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] , закріплення за дитиною житла за адресою: [ADDRESS] до його повноліття. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] народилася у КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» та відразу була переведена до відділення інтенсивної терапії новонароджених.У звязку з тим, що батьки дитини не працюють, не мають постійного доходу та виховують ще трьох малолітніх дітей, [PERSON] мала намір написати заяву про відмову забрати новонароджену дитину з лікувального закладу, однак потім повідомила, що забере дитину. З метою вивчення житлово-побутових умов майбутнього проживання малолітньої [PERSON], спеціалістами служби у справах дітей здійснено вихід за місцем проживання родини і встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, не створено належних умов для новонародженої, відсутнє ліжко, візок, необхідний посуд, одяг, предмети гігієни.Зважаючи на складний матеріальний стан, подружжю запропоновано тимчасово влаштувати дитину до дитячого закладу на шість місяців, на що відповідачі погодились, проте за час перебування дитини у державному закладі , батьки її не відвідували, станом здоров'я не цікавились, моральної підтримки не надавали та не виявили бажання забрати дитину додому. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.12.2015 р. малолітню дитину відібрано від батьків і стягнуто аліменти, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.03.2016 р. малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За час перебування дитини в обласному будинку дитини № 3 батьки відвідала її лише п'ять разів і відвідування були дуже короткочасні. Питання щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заперечень не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно до вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] і [PERSON]. 05.09.2014 р. відповідачі звернулись до Харківської міської ради із заявою про влаштування дочки [PERSON] в будинок дитини на повне державне забезпечення, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, строком на шість місяців. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.09.2014 р. № 565 малолітню дитину влаштовано на виховання до будинку дитини терміном на шість місяців, утримання здійснювати за рахунок держави. 22.10.1994 р. дитина переведена до КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3». Батьки попереджені про необхідність відвідування дитини в закладі, спілкування з лікарями щодо стану її здоров'я та розвитку. Як свідчать довідки адміністрації будинку дитини, [PERSON], 2014 р. народження батьки відвідували лише п'ять разів у березні-червні 2015 р., а [PERSON] ще два рази в у серпні, по одному рази у жовтні та листопаді 2015 р., інколи приносила дитині гостинці. Відвідування були дуже короткочасні. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.12.2015 р. задоволено позов Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відібрано малолітню [PERSON], 2014 р. народження від батьків [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачів аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. 10 коп.( по 175 грн. з кожного). При цьому, відповідачам роз'яснено право на звернення до суду із заявою про повернення дитини, якщо відпадуть причини,які перешкоджали належжному вихованню дитини її батьками. З роз'яснень, які містяться Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як випливає з інформації будинку дитини, Управління служб у справах дітей, батьки [PERSON] і [PERSON] свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до дочки, не піклуються про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймають участі у підготовці дитини до самостійного життя.На теперішній час дитина перебуває у будинку без визначеного юридичного статусу. Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачів розглянуто на засіданні комісії. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради надано висновок № 708 від 06.12.2016 р., про доцільність, виходячи з інтересів дитини [PERSON], 2014 р. народження, позбавлення батьківських прав батьків дитини [PERSON], [PERSON] Таким чином, наданими суду доказами підтверджено, що відповідачі донькою [PERSON] не цікавляться, участі в її вихованні не приймають, своїх батьківських обов'язків не виконують, матеріально не допомагають, а тому [PERSON] і [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Згідно п. 2 ч.1 ст. 248 Сімейного Кодексу України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. На підставі викладеного,

Outcome: approved