Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що рішенням суду розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей. В подальшому за рішенням суду розмір стягнутих аліментів було зменшено. З того часу матеріальний стан позивача погіршився, оскільки на її утриманні знаходяться ще двоє людей, народжених у другому шлюбі: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач перебуває у декретній відпустці. Позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 7 000, 00 грн, по 3 500, 00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що він сплачує аліменти на дітей у межах 50 % прожиткових мінімумів на кожну дитину окремо із врахуванням відповідного віку, що в загальній сумі складає 2 320, 00 грн, тоді як стягнуті з нього аліменти становлять 1 000, 00 грн. Крім того зазначив, що він отримує заробітну плату в розмірі 4 025, 00 грн на місяць, іншого доходу не має. Відповідач звернув увагу суду на те, що станом на 01 серпня 2020 року його сину [PERSON] виповниться 18 років, а тому вимоги позивача в частині утримання сина не підлягають задоволенню за відсутністю предмета спору. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20. 12. 2010 року, на [PERSON] покладено обов`язок сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , 2002 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н. в розмірі еквівалентному 250 євро по офіційному курсу НБУ щомісячно. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у справі № 760/2854/15-ц зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20. 12. 2010 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , 2002 р.н. та доньки [PERSON] , 2008 р.н. з розміру еквівалентному 250 євро по офіційному курсу НБУ щомісячно до розміру 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з набрання даного рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття. З довідки ТОВ «ВІСТАПРИНТ» від 15 липня 2020 року № 3 вбачається, що [PERSON] займає посаду майстра з ремонту приладів та апаратур, отримує заробітну плату у розмірі 4 025, 00 грн щомісячно. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, інших доходів [PERSON] не має. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідач зазначив, що він належним чином сплачує позивачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей, надав відповідні докази, у свою чергу остання цієї обставини не спростовувала. Судом не встановлено обставин значного покращення матеріального становища платника аліментів чи погіршення або поліпшення здоров`я когось із колишнього подружжя. Та обставина, що позивач має двоє дітей від нового чоловіка не породжує в її колишнього чоловіка обов`язку їх утримання. Судом не встановлено обставин, які б вказували на необхідність збільшення розміру аліментів стягнутих з відповідача на користь позивача, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed