Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Нововоронцовський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що [PERSON] не створено умови для проживання та повноцінного розвитку дітей, зокрема: діти проживають в одній кімнаті, ліжечка дітей в жахливому стані, місце для дозвілля та навчання дітей не створено, в будинку брудно, розкидані залишки їжі та брудні речі. Мати дітей під час перевірок перебувала у нетверезому стані. Оскільки відповідач протягом 2017 року притягувалася до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків за ч.4 ст.85 КУпАП, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, про що внести відповідний запис до актового запису про народження та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, та пояснила, що про духовний та фізичний розвиток дітей піклується, забезпечує їх необхідними речами, їжею, створила належні умови проживання дітей. В підтвердження своїх заперечень надала довідку Осокорівської сільської ради про належне забезпечення шкільним приладдям дітей. Тому, просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] матір'ю [PERSON]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 28.02.2017 року, [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, висловлювалася на членів комісії грубою нецензурною лайкою. За актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.05.2017 року, діти [PERSON] виявленні на трасі між с.Осокорівкою та Т03-04; [PERSON] та її співмешканець не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, у зв'язку з чим, винесено на розгляд комісії питання щодо взяття родини [PERSON] на облік у ССД та РЦСССДМ. За актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 12.07.2017 року, встановлено, що у житловому приміщенні не створено умов для подальшого проживання дітей, кошти, які виплачуються на дітей використовуються не за цільовим призначенням. Згідно з довідкою від 12.07.2017 року, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до висновку від 19.10.2017 року, Нововоронцовська районна державна адміністрація Херсонської області, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку України [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.1, ч. 2ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З матеріалів справи не вбачається злісного невиконання батьківських прав [PERSON], оскільки притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП мало місце лише один раз, що виключає системність такого ухилення, а відтак вважати що має місце злісне невиконання батьківських прав підстав не має. Разом з тим,з довідки Осокорівської ЗОШ I-III ступенів Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 08.12.2017 року вбачається, що [PERSON] особисто забирає кожного дня після занять свого сина першокласника [PERSON], діти забезпечені шкільним приладдям, сезонним одягом, школу відвідують регулярно. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що мати завжди піклується про нього та меншого брата, вдома тепло, оскільки нещодавно привезли багато дров. Шкільні приладдя у нього та брата є, їжа також є. Також пояснив, що їхня родина проживає добре, ніхто не свариться, до нього ставляться всі гарно. З огляду на вищевикладене, суд відзначає, що відповідач проявляє материнські почуття до своїх дітей і вчиняє певні дії для забезпечення їм необхідних умов проживання, які беруться до уваги судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що мало місце невиконання батьківських прав відповідачем, однак, враховуючи, що діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребує любові і розуміння, яку найбільше може забезпечити мати, зважаючи, що рішення про позбавлення батьківських прав не забезпечить належний захист дитини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed