Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09.10.2009 року з відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1915/73/103448. Згідно п. 1.1.1 банк зобов'язався надати[PERSON] кредит у розмірі 103 660,00 строком по 09 жовтня 2015 року, а позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 20,7 % річних відповідно до графіку погашення кредиту.Банк свої зобов'язання виконав - передав належним чином кошти, але позичальник, який прийняв на себе зобов'язання, щодо погашення суми заборгованості за кредитом, щомісячними платежами своє зобов'язання не виконував належним чином. Станом на 09.10.2014 р. заборгованість складає у розмірі 51 343,49 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 34 340,13 гривень; пені за порушення строків повернення кредитних коштів - 12 384,97 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі - 4 618,39 гривень. Крім цього, просять стягнути додаткові витрати за сплату судового збору у розмірі 513,43грн. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує про постанови рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являлася, про час та дату розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, яка, зловживаючи своїми процесуальними обов'язками, не реагує на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем її постійного проживання, внаслідок чого судові повістки відділенням зв*язку повернуті суду за закінченням строку зберігання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошті позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, те що 09.10.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1915/73/103448. Згідно п. 1.1.1 банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі103 660 грн. строком по 09.10.2015року, а позичальник прийняв на себе зобов'язання в свою чергу погашати суми заборгованості за кредитом щомісячними платежами, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 20,7 %. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивач свої зобов'язання виконав повністю надавши позичальнику кошти у вказаної сумі, що підтверджується відповідними документами. Статтею 7 Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та/або договорами, що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню відповідно до кредитного договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 14.3 Кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання не виконав у повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на 09.10.2014 р. заборгованість складає у розмірі 51 343,49 грн., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 34 340,13 грн. ; пені за порушення строків повернення кредитних коштів - 12 384,97 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі - 4 618,39 грн.. Згідно зі ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Відповідач не надав до суду ніяких доказів підтверджуючих виконання ним обов'язків по кредитному договору. Згідно зі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача додаткові витрати у вигляді судового збору у розмірі 513,43 грн..

Outcome: approved