Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за Договором позики з урахуванням відсотків за користування коштами. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.07.2012 року між сторонами бу укладений Договір позики, за умовами якого [PERSON] позичив у нього гроші у розмірі 6000 доларів США строком до 31.12.2012 року. По закінченні зазначеного строку Відповідач суми позики не повернув, й до сьогоднішнього часу він ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача: суму основного боргу у розмірі 132643,80 грн., суму процентів за користуванням позики - 46510,74 грн, та 11 процентів річних в розмірі 37176,61 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 10800 грн. витрат на правову допомогу та 2271,31 грн. витрат по сплаті судового збору. В ході судового розгляду прави позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути суму боргу, яка утворилась станом на 10.04.2017 року, а саме: суму основного боргу у розмірі 161844,00 грн., суму процентів за користуванням позики - 103088,82 грн, та 11 процентів річних в розмірі 76137,63 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, збільшені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, матеріали справи містять письмові заперечення відповідача щодо позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу в борг 6000 доларів США строком до 31.12.2012 року. Факт одержання коштів також підтверджується розпискою, власноручно написаною відповідачем на вказаному договорі (а.с.12). Згідно письмових пояснень позивача, станом на дату звернення до суду з цим позовом відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені Договором позики та всіляко ухиляється від повернення суми позики. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень представника позивача вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача щодо виплати суми боргу, але на теперішній час сума позики у розмірі 6000,00 доларів США не повернута, а відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10.04.2017 року сума боргу становить 161844,00 грн. Пунктом 7 вказаного Договору визначено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 11 процентів річних від простроченої суми. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем строків повернення суми позики з нього на користь позивача підлягає стягненню сума процентів за користуванням позики - 103088,82 грн, та 11 процентів річних в розмірі 76137,63 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов являються неприпустимими, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, за договором позики обов'язком позивальника є дії, спрямовані на повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, виходячи з того, що Відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики, та існують правові підстави для стягнення з Відповідача суми неповернутої позики, тому позовні вимоги про стягнення боргу з Відповідача за борговою розпискою з урахуванням втрат від інфляції та відсотків за користування грошовими коштами є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 161844,00 грн., а також суму процентів за користуванням позики - 103088,82 грн, та 11 процентів річних в розмірі 76137,63 грн., а всього стягнути 341 070,45 грн. При цьому, суд не погоджується з твердженнями відповідача, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, оскільки вони повністю спростовуються вищевикладеним. Окрім того, при вирішенні справи суд бере до уваги те, що ухвалою суду від 10.11.2016 року було призначено почеркознавчу експертизу оплату за проведення якої покладено на сторін. Однак справа повернулась до суду без виконання ухвали, у зв'язку з тим, що оплата була проведена лише у розмірі 50%, яку згідно квитанції здійснив позивач. Вирішуючи позов таким чином, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3518,71 грн., 1721,20 грн. витрат на проведення експертизи та витрати на правову допомогу у розмірі 10800, грн., а всього 16039,91 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved