Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Представник [PERSON]-[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення на користь [PERSON] різниці між страховим відшкодуванням та розміром матеріального збитку в сумі 17942 грн. 40 коп., судових витрат по справі. При цьому, посилається на те, що 22.10.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] по вул. В. Піка-вул. Щербакова в м. Києві, внаслідок чого з вини водія [PERSON] автомобіль позивача «Шевроле» був пошкоджений. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER], застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобв, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». Відповідач по справі визнав подію, яка мала місце 22.10.2014 р., страховому випадком. 15.01.2015 р., оцінивши завданий збиток, відповідачем перераховані кошти на виплачено страхове відшкодування позивачу в розмірі 15525 грн. 60 коп. Враховуючи те, що розрахунок суми страхового відшкодування був складений 18.12.2014 р., а виплату відповідач здійснив 15.01.2015 р., у зв'язку зі зростанням курсу долара США за цей період, що призвело до зростання цін на автозапчастини, які потребували заміни та ремонту, а також виявлення в процесі відновлюваного ремонту транспортного засобу прихованих пошкоджень, реальна вартість ремонту, сплачена позивачем, склала 33468 грн. Позивач 26.05.2015 р. звернувся до відповідача з письмовою заявою, але відповідач надав відповідь на зяаву, якою відмовив позивачу в перерахуванні коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON]. та його представник позов підтримали. Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» позов не визнав, пояснивши, що страхова компанія виплатила позивачу по справі страхове відшкодування по його заяві, виходячи з висновку №1124/14-11 від 17.11.2014 р. ПП «Центр незалежних експертиз» в розмірі 15525 грн. 60 коп., з якою позивач погоджувався, зауважень під час виплати 29.12.2014 р. не заявляв. Після виплати страхового відшкодування позивачем не було надано належного підтвердження проведення ремонту у платника ПДВ (акту виконаних робіт) та оплати проведеного ремонту платнику зазначеного податку і підстав для доплати ПДВ не має. Також позивачем не спростований обрахований оцінювачем коефіцієнт зносу деталей автомобіля-0, 48. Рахунок ФОП [PERSON] від 04.03.2015 р. не дає відповіді на питання про вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням зносу-за рахунком розраховано суму заподіяної шкоди, виходячи з ціни станом на 04.02.2015 р., а не на дату виплати страхового відшкодування 29.12.2014 р.-в вартість ремонту за рахунком включено вартість деталей, пошкодження яких не пов'язані з даною ДТП, а тому такий рахунок не є належним і допустимим доказом на підтвердження розміру страхового відшкодування. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2014 р. по справі №761/31662/14-п [PERSON] визнаний винним в тому, що 22.10.2014 р. об 11 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «Тойота», д/н [NUMBER], по вул. В. Піка-вул. Щербакова в м. Києві, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля [NUMBER], під керванням водія [PERSON], в результаті чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, в діях [PERSON] є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді шрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER], була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2083363, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. 29.10.2014 р. автомобіль «Шевроле», д/н [NUMBER], було оглянуто представником страхової компанії. На замовлення ПрАТ СГ «ТАС» 07.11.2014 р. Центром незалежних експертиз було складено висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1124/14-11, за яким вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER], складає 18630 грн. 72 коп. 03.12.2014 р. [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, і в заяві зазначив, що розмір шкоди становить 15836 грн., він згоден із сумою нульової франшизи. Також [PERSON] зазначив у заяві, що страхове відшкодування має бути виплачене через систему «Приват-мані». 29.12.2014 р. [PERSON] була перерахована сума страхового відшкодування 15525, 60 грн. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 988 ч.1 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Згідно ст. 9 ч.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого-це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховою компанією на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було замовлено автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля, позивач погодився з розміром матеріального збитку, в судовому засіданні не було встановлено, що страхового відшкодування, яке виплачено страховою компанією, недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля, оскільки автомобіль є відновленим. Суд при цьому, приймає до уваги факти, встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2015 р. по цивільній справі (ун. №761/1232/15-ц, пр. №2/761/2719/15) за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказаним рішення у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, вартістю відновлюваного ремонту транспортного засобу, з урахуванням зносу. Суд вважає правомірними дії відповідача щодо виплати страхового відшкодування з врахуванням висновку №1124/14-11 від 17.11.2014 р. ПП «Центр незалежних експертиз», яким вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Шевроле», без ПДВ, становить 15525, 60 грн., що відповідає дійсним обставинам справи. Наявність рахунку-фактури ФОП [PERSON] від 04.03.2015 р. щодо вартості ремонту автомобіля «Шевроле» на суму 33468 грн. не свідчить про необхідність страховою компанією провести доплату страхового відшкодування дло даної суми, бо страхова компанія в установленому законом порядку страхове відшкодування виплатило готівкою по заяві потерпілої сторони, виходячи з тих фактичних обставин, що існували на дату виплати, з чим погоджувався і позивач по справі. Аналіз вказаного рахунку свідчить, що в нього ввійшли пошкодженні деталі та ремонт, яких на момент виплату страхового відшкодування в грудні 2014 р. не було. При таких обставинах, діюче законодавство України не передбачає обов'язку страхової компанії доплачувати певні суми до раніше виплаченого страхового відшкодування. Як пояснив позивач, його влаштовував спосіб виплати страхового відшкодування готівкою, а не перерахуванням грошей на будь-яку станцію ремонту автотранспортних засобів, і це було його правом). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Оскільки не має підстав для задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди, то не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення судових витрат по справі, понесених [PERSON] при подачі позову до суду у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed