Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Житлосервіс - КР» первісно звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, уточнивши який, подав позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить: стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 4880 грн. 29 коп., інфляційні витрати в розмірі 937 грн. 86 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 174 грн. 15 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 03.07.2017 р., під час судового засідання, представником відповідача [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач зазначає, що він є неналежним відповідачем, оскільки не є власником, в той час як власниками квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка (вул. Корнійчука) буд.7 кв.83 є [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується доданою до заперечення копією свідоцтва про право власності на житло. В зв'язку з цим, ТОВ «Житлосервіс КР» вважає за необхідне уточнити позовну заяву. ТОВ «Житлосервіс КР» на підставі укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі, з 01 грудня 2014 року було визначено управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд Саксаганського району м. Кривого Рогу та розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Саксаганського району м. Кривого Рогу, в т.ч. і по вул. Івана Авраменка (вул. Корнійчука), буд.7. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Житлосервіс КР», як виконавець, зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо. Тобто, надання житлово-комунальних послуг є обов'язком виконавця, а споживачі, у свою чергу, зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Житлове приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, 7/83, належить до приватної форми власності. Відповідно до наданої представником відповідача разом з запереченням копії свідоцтва про право власності на житло, власниками квартири на сьогоднішній день, на праві спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В той же час, відповідач [PERSON] зазначає, що зареєстрований та проживає в квартирі за адресою вул. Івана Авраменка, 7/83, а тому на підставі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 у редакції від 14.01.2009 р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно зі ст.156 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі ж, в порушення вимог ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 року, ст. 360 ЦК України, своєчасно та в повному обсязі отримують житлово-комунальні послуги, які надає ТОВ «Житлосервіс КР», але не виконують свої обов'язки, як споживачі, не здійснюють оплату за спожиті житлово-комунальні послуги своєчасно та в повному обсязі. Так як ТОВ «Житлосервіс КР» фактично надає житлово-комунальні послуги з 01.12.2014р. по теперішній час, то за даних обставин між позивачем та відповідачами виникло зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, у відносинах між позивачем та відповідачами, останні не виконують свого обов'язку щодо сплати вартості спожитих послуг, що підтверджується відсутністю оплати. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення вищевказаних норм, відповідачі неналежним чином виконують свої обов'язки, як споживачів, не здійснюють оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого, за період з 01.12.2014 р. по 01.05.2017 р. виникла та накопичилась заборгованість, яка станом на 26.05.2017 року складає 4880 грн. 29 коп. Сума інфляційних втрат станом на 26.05.2017 р. становить 937 грн. 86 коп. Три відсотки річних від простроченої суми станом на 26.05.2017 р. становить 174 грн. 15 коп. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав повністю, підтвердивши його зміст. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У наданих суду письмових запереченнях, відповідач [PERSON] зазначив, що не згоден з позовом. Зареєстрований в спірній квартирі, за користування якою сплачує ? частку від загального розміру житлово комунальних послуг, однак власники квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не сплачують комунальні послуги зовсім. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.4, 13-14), розрахунок інфляційних витрат (а.с.5,15), розрахунок трьох процентів річних (а.с.16), свідоцтво про право власності (а.с.24). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (Корнійчука) у м. Кривому Розі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (Корнійчука) у м. Кривому Розі. Дане житлове приміщення знаходиться на обслуговуванні позивача. Позивач надає відповідачам житлово комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Відповідачі оплату за житлово комунальні послуги у повному обсязі не здійснюють, внаслідок чого за період з 01.12.2014 р. по 01.05.2017 року утворилася заборгованість на суму 4880 грн. 29 коп. Вказані обставини встановлені на підставі пояснень представника позивача та письмових доказів: розрахунку заборгованості (а.с.13-14), свідоцтво про право власності (а.с.24). Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.360 ЦК України, \~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ст. 156 ч.3 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХП утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з п.7 зазначених Правил, затверджених Постановами КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідачі своїх обов'язків належним чином не виконували, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість. Відповідно до вимог ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 32 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що незаконними діями відповідачів, які оплату за житлово комунальні послуги в повному обсязі не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4880 грн. 29 коп., заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст. 15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав. Сума інфляційних втрат станом на 26.05.2017 р. становить 937 грн. 86 коп. Три відсотки річних від простроченої суми станом на 26.05.2017 р. становить 174 грн. 15 коп. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Житлосервіс - КР» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved