Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариствокомерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16143,43 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 лютого 2008 року з відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6410,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Станом на 30 квітня 2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 16143,43 грн., в тому числі: 6237,03 грн.- заборгованності по кредиту, 5530,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3369,43 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 756,83 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява, в якій він підтримав повністю позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, суду пояснив, що сплачував кошти на користування кредитною карткою, однак в розрахунку заборгованості це не враховано, тож позовні вимоги не визнає. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.525,526,530,610-612,623,625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року відповідачем підписано заяву про бажання оформити на своє імя кредитку «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 500 грн., базова процентна ставка за кредитом 1,9% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1% і, 20 лютого 2008 року, отримано картку та ПІН до неї, про що свідчить підпис відповідача (а.с.10). До справи надано «Условия и правила предоставления банковских услуг» (а.с.11-16), однак підпис відповідача про ознайомлення з ними відсутній, термін їх дії не зазначено. Надані відповідачем ксерокопії пластикової карки кредитка «Універсальна» та чеки (а.с.82-92) частково, в звязку з поганою якістю ксерокопіювання, підтверджують проведення відповідачем оплати за користування карткою і не узгоджуються з, наданим позивачем, розрахунком (а.с.6-9) заборгованості відповідача [PERSON] за договором б/н, яка, станом на 30 квітня 2014 року, складає 16143,43 грн. Враховуючи викладене, відсутність доказів ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку на момент укладення кредитного договору, враховуючи нечіткий вираз нарахування заборгованості, а також те, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості, відповідач не користувався кредитними коштами з травня 2013 року, з цього часу відсутня поточна заборгованість за кредитом, але не дивлячись на це Банк продовжував нараховувати борг, не суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.525,526,530,610-612,623,625,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed