Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 16 травня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001994726, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 29120,00 грн. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001994726 від 29 травня 2012 року, тобто до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Однак, відповідачем не виконано умов договору та не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Станом на 25 квітня 2014 року загальна сума заборгованості відповідача складає 24202,10 грн., яку і просить стягнути позивач на свою користь, а також судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов повністю з підстав, зазначених у заяві та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 08 липня 2014 року повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення справи не заявили, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв»язку з відсутністю сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001994726, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 29120,00 грн. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 18/12/2013, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 1001994726 від 29 травня 2012 року, тобто до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Непогашена заборгованість відповідача перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 25 квітня 2014 року складає 24202,10 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 24202,10 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути 243.60 грн. судового збору.

Outcome: approved