Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство Дельта Банк, до якого від публічного акціонерного товариства Сведбанк, правонаступника акціонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк, перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором № 1906/0507/71-003 від 22 травня 2007 року в розмірі 227356.49 грн., з яких 196147.18 грн. - сума заборгованості за кредитом, 31209.31 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Під час розгляду справи судом позивач подав до суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути із відповідачів солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 341848.12 грн., з яких 287838.75 грн. - сума заборгованості за кредитом, 54009.37 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Просить збільшені позовні вимоги задовольнити та стягнути судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не зявились і не повідомили про причини своєї неявки. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 22 травня 2007 року між акціонерним комерційним банком ТАС-Комерцбанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Сведбанк та [PERSON] укладено письмовий кредитний договір № 1906/0507/71-003, відповідно до п.1.1,1.2,1.3 якого зазначене товариство надало останній грошові кошти в сумі 25000 доларів США для здійснення розрахунків між позичальником та [PERSON] за договором купівлі-продажу трикімнатної квартири № 44 в будинку № 15, що знаходиться за адресою:м.Тернопіль, вул.Чалдаєва, зі сплатою відсотків у розмірі 13 % річних із терміном повернення по 21 травня 2032 року. Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору [PERSON] взяла на себе обовязки повертати кредит та сплачувати банку відсотки згідно із додатком № 1, що є невідємною частиною кредитного договору, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок та на рахунок нарахованих відсотків щомісяця. Згідно з договорами про внесення змін і доповнень №№ 1,2 від 12 листопада 2010 року до кредитного договору № 1906/0507/71-003 від 22 травня 2007 року позичальник погодилась здійснювати погашення кредиту та сплати процентів шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетних платежів) з 10 січня 2011 року у сумі 190.46 доларів США, з 10 листопада 2011 року у сумі 238.20 доларів США, з 10 листопада 2012 року у сумі 317.87 доларів США до 10 числа кожного місяця. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні зясовано, що у терміни, встановлені договором, отримані відповідачем кредитні кошти, нараховані відсотки за користування кредитом не повернуто, а тому позивач має право на стягнення основного боргу, сплати належних йому відсотків. На день розгляду справи судом заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 41848.12 грн., з яких 287838.75 грн. - сума заборгованості за кредитом, 54009.37 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Крім того, для забезпечення виконання зобовязань, що випливають із кредитного договору, між публічним акціонерним товариством Сведбанк та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки від 12 листопада 2010 року, відповідно до п.1,2,3 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором від 22 травня 2007 року № 1906/0507/71-003 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, пені, комісії та інших платежів, передбачених кредитним договором. Позивач письмово повідомив відповідачів [PERSON], [PERSON] про необхідність погашення заборгованості, яка виникла у [PERSON] за кредитним договором № 1906/0507/71-003 від 22 травня 2007 року, однак відповідачі заборгованості за вказаним договором не погасили. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Добровільно повернути зазначену суму боргу за кредитним договором відповідачі не бажають. Аналізуючи докази у справі, суд вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] порушені права публічного акціонерного товариства Дельта Банк, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства Дельта Банк у повному обсязі.

Outcome: approved