Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 06.07.2021 № 118/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на селянське (фермерське) господарство «Малік», після померлого [INFO] чоловіка - гр. [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, згідно з постановою нотаріуса, є те що селянське (фермерське) господарство «Малік» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, при цьому відсутній статутний (складений) капітал господарства. Засновником селянського (фермерського) господарства «Малік», ідентифікаційний код 22149464, значиться [PERSON] , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 11.04.1981 серії [NUMBER] та свідоцтвом про смерть від 16.10.2013 серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 19/2014, при цьому інших спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, з матеріалів спадкової справи не вбачається. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 по справі № 179/1043/16-ц (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90458957), та зазначає таке. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 № 973-IV). Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункт «а» частини першої статті 14 Закону № 973-IV). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону № 973-IV). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV). У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже робила висновок про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяв Закон України «Про господарські товариства», який у статті 55 передбачав, що у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Оскільки позивач, не відмовлялася від вступу до селянського (фермерського) господарства «Малік», як і їй не відмовляло у цьому останнє, то визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка прав засновника селянського (фермерського) господарства «Малік» є ефективним способом захисту її прав як спадкоємиці засновника. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 19.08.2021, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 908,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved