Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Постановою господарського суду Черкаської області від 26 лютого 2015 року приватне підприємство «Базальт» визнано банкрутом, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іванюка О.М. 4 березня 2015 року між ліквідатором ПП «Базальт» та [PERSON] укладено договір відповідального зберігання транспортного засобу Nissan Trade, 2000 року випуску, колір синій, д/н [NUMBER], вартістю 7500 грн. Представник позивача, посилаючись на те, що відповідач не реагує на неодноразові вимоги про повернення транспортного засобу, звернувся в суд і просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь ПП «Базальт» автомобіль Nissan Trade, д/н [NUMBER], та стягнути з нього пеню в розмірі 6 % від вартості транспортного засобу за кожний день затримки його повернення, що складає 61650 грн і 1378 грн сплаченого ним судового збору. В ході розгляду справи представник позивача уточнив суму пені і просить стягнути її в розмірі 72900 грн. Відповідач позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою господарського суду Черкаської області від 26 лютого 2015 року приватне підприємство «Базальт» визнано банкрутом, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іванюка О.М. 4 березня 2015 року між [PERSON] та ПП «Базальт» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Іванюка О.М. укладено договір, згідно якого ПП «Базальт» передав, а [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання на строк до 4 березня 2016 року транспортний засіб Nissan Trade, 2000 року випуску, колір синій, д/н [NUMBER], вартістю 7500 грн, який знаходиться за адресою: м. Сміла, вул. П. Лумумби, 12, що підтверджується актом прийому-передачі. Пунктом 2.1.4 договору відповідального зберігання передбачено обов'язок зберігача повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою. У відповідності до ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. 21 вересня 2015 року ліквідатор ПП «Базальт» звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою протягом семи днів з моменту отримання вимоги повернути йому транспортний засіб та письмово повідомити про порядок передачі або про неможливість цього зробити. Вказану вимогу відповідачу не вручено під час доставки. 12 листопада 2015 року на адресу [PERSON] направлена повторна вимога про повернення транспортного засобу, яку згідно роздруківки поштових операцій він отримав 18 листопада 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала, що передбачено ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Не повертаючи майно [PERSON] порушує право власності підприємства, а тому з метою його захисту автомобіль Nissan Trade слід витребувати з чужого незаконного володіння і за кожний день затримки відповідно до п. 4.3 договору стягнути неустойку у розмірі 6 % від вартості майна. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки вимогу про повернення майна [PERSON] отримав 18 листопада 2015 року і протягом семи днів повинен був виконати своє зобов'язання, то пеня нараховується з 26 листопада 2015 року за 162 дні прострочки (вартість майна, визначена договором 7500 грн х 6 % = 450 грн пені за один день; 450 грн х 162 дні = 72900 грн). У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1378 грн судового збору, так як рішення ухвалено не на його користь. На підставі викладеного, ст. 530, 549 ЦК України,

Outcome: approved