Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 9971,87 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят одну гривню 87 копійок) боргу за Кредитним договором № 002-15060-061211 від 06 грудня 2011 року, посилаючись на те, що за зазначеним договором відповідачу було надано кредит в сумі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000,00 грн. ( сім тисяч гривень 00 копійок). [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № 002-15060-061211 від 06 грудня 2011 року, у результаті чого станом на 23 лютого 2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 9971,87 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят одну гривню 87 копійок). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання позивач повідомлявся належним чином, згідно позовної заяви представник позивача просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справу у відсутності відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Клієнт, відповідач) було укладено Кредитний договір № 002-15060-061211 (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідачці було надано кредит в сумі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000,00 грн. ( сім тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Кредитного договору, Банк відкриває Клієнту картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Клієнта на умовах, викладених у Тарифному пакеті VISA Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до умов Кредитного договору, кредитні кошти та власні кошти Клієнта використовуються для розрахунків за тарифи чи послуги, які придбані Клієнтом у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед Банком та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Договору, Клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та / або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць. Банком обов'язки за договором були виконані належним чином - був наданий відповідний кредит згідно умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № 002-15060-061211 від 06 грудня 2011 року, у зв'язку з чим у неї наявна прострочена заборгованість перед Банком яка станом на 23 лютого 2015 року складає загалом суму у розмірі 9971,87 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят одну гривню 87 копійок), яка складається з: - 9971,71 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями; Суд погоджується з розрахунками позивача та приймає їх, як належну підставу для задоволення позовних вимог в частині стягнення заявлених ним сум. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що право на повернення боргу позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доведені та ґрунтуються на умовах кредитного договору та закону у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 526, 536, 610, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 169 , 209, 213-215, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved