Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у січні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Магістраль» про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитними договорами у розмірі 668 428,02 гривень.(а.с.43-46). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.08.2004 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 1266-08 ОФ Н, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 100 000 дол. США, строком з 03.08.2004 року по 03.08.2014 рік зі сплатою 13,5 % річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію та інші передбачені договором платежі у встановлені договором строки. До зазначеного договору сторони уклали додаткову угоду, якою домовились про збільшення обсягу кредитування, у зв'язку з чим Банк надав [PERSON] кредит у сумі 120 000 доларів США. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою ПП «Магістраль», про що було укладено Договір поруки № 1266-08/1 ОФ Н від 03.08.2004 року. Наданий [PERSON] кредит також був забезпечений порукою [PERSON] про що було укладено Договір поруки № 1266 від 03.08.2004 року. Позичальником [PERSON] у встановлені кредитним договором строки, повернення наданого кредиту та сплати відсотків за його користування не дотримуються, у зв'язку з чим у нього перед банком станом на 06.12.2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 668 428, 02 грн.. В судове засідання 01.04.2015 року не з'явився представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Смірнов В.С. (діє на підставі довіреності від 02.02.2015 року), але надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та у своїй заяви повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та ПП «Магістраль» в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку ст.74 ЦПК України. При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідачі були належним чином сповіщені про відкриття провадження по справі на призначення справи до судового розгляду. Відповідно до ст.. 27, 31, 44 ЦПК України сторони та їх представники зобов'язані належним чином користуватися не тільки своїми процесуальними правами, а і процесуальними обов'язками. Таким чином , виходячи з процесуального аналізу поведінки відповідачів та враховуючи законодавство, пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950р., суд приходить до висновку що відповідачі зловживають своїми процесуальними правами, що призводить до порушення строків розгляду справи у розумні строки. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неналежним неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у їх відсутність, згідно ст. 169,197 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.. Суд, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2004 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі позивач, позичальник, кредитор, Банк) та [PERSON] (надалі відповідач-1, позичальник, боржник) був укладений Кредитний договір № 1266-08 ОФ Н (надалі кредитний договір-1), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 100 000 дол. США, строком користування з 03.08.2004 по 03.08.2014 року, зі сплатою (відповідно до п. 1.3.1. договору) 13,5 процентів річних за його користування з цільовим призначенням (відповідно до п.1.4. договору) на придбання квартири. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач-1 був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підпис на договорі.(а.с.6-10). З статуту ПАТ «Укрсиббанк» у новій редакції вбачається, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є правонаступником Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», а перейменування відбулося на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI (а.с.75-77). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 100 000 дол. США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 5.11., 7.4., ч.2 п. 9.2. цього договору. Згідно п.2.1. у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором Банком приймається застава 2-х поверхового будинку та земельної ділянки за адресою Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] порука ПП «Магістраль та порука Фізичної особи [PERSON]. Згідно п.3.1. відкритий позичковий рахунок [NUMBER] для видачі кредиту, відкритий рахунок [NUMBER] для нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно п. 4.1. та п. 4.2. кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни, сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані у 3 розділі цього договору. Згідно п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 % від суми зазначеної заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Пунктом 7.6. також передбачено, що відповідно до вимог ст. 611 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому рахунку і за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених п.п.4.3..4.4.,4.5.,4.7. цього договору. 28.03.2006 року між позивачем та [PERSON] була підписана Додаткова угода № 1 до кредитного договору 1266-08 ОФ Н з додатком №1, яка є невід'ємною частиною кредитного договору 1266-08 ОФ Н від 03.08.2004 та відповідно до якої сторони домовились про збільшення обсягу кредитування, у зв'язку з чим Банк надав [PERSON] додатково 120 000 доларів США у термін до 03.08.2014 року (а.с. 11, 11 зворот, 12). З позову вбачається, що позивач умови кредитних договорів виконав та надав [PERSON] кошти у розмірі які зазначено у договорі №1266-08 ОФ Н та Додатковій угоді №1 до Договору. Позивач у позові зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором , між Банком та ПП «Магістраль» був укладений Договір поруки № 1266-08/1 ОФ Н від 03.08.2004 року(а.с.13-) та Договір поруки між Банком та [PERSON] № 1266 від 03.04.2004 року (а.с.14) відповідно, за якими [PERSON] та ПП «Магістраль» виступили поручителями та поручилися солідарно відповідати за невиконання відповідачем-1 умов зазначеним кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитними договорами у позичальника перед позивачем, станом на 06.12.2013 року виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунків заборгованості, становить - 83 626, 68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2013 року складає - 668 428 (шістсот шістдесят вісім тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 02 копійок, з яких: за кредитним договором-1: - заборгованість за кредитом - 66126,79 дол. США, що за вказаним курсом становить 528551,43 грн., - заборгованість по відсотках - 17403,72 дол. США, що за вказаним курсом становить 139107,93, грн., - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 76,14. США, що за вказаним курсом становить 608,58 грн., - пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 20,03 дол. США, що за вказаним курсом становить 160,08 грн.; Розрахунок заборгованості зазначений у позові та доданий до матеріалів справи (а.с.16-26). З зазначеного розрахунку також вбачається, що по кредитному договору останній платіж за тілом позичальником було сплачено 27.04.2012 року а за процентами 22.06.2012 року, по другому кредитному договору останній платіж було сплачено 24.01.2011 року. Судом встановлено, що у п. 2.1. зазначеного кредитного договору вказано, що виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується порукою [PERSON] та порукою ПП «Магістраль». Крім того, як вбачається з Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, у відповідача [PERSON] збільшився обсяг його зобов'язань за кредитним договором, що виразилось у збільшенні обсягу кредитування. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] відомо про можливість застосування Банком процедури примусового дострокового повернення кредиту, оскільки така процедура прописана у кредитних договорах, які він особисто підписав. Судом встановлено, що розділом 7 кредитних договорів передбачено у разі невиконання зобов'язань стягнення з позичальника на користь Банка пені та неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені, заявлені обґрунтовано. Отже, допустивши прострочення сплати кредиту, [PERSON] порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення відповідачаем зазначеної вище заборгованості, сплати відсотків, пені, інфляційних збитків, тощо у суду не має. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 всієї суми заборгованості, яка виникла у нього за кредитним договором, обґрунтованими та такими, що відповідають умовам цих договорів та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. У Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - зазначено, що відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином вбачається, що Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. У зв'язку з зазначеним суд доходить висновку, що Банк має право заявляти вимоги щодо виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань у грошовій одиниці України в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.04.2013 року, так як це не суперечить законодавству України. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 0009544574 від 12.12.2013 року (а.с.5). Отже, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають також судові витрати, але не в солідарному порядку , а з кожного окремо пропорційно. тому в цій частині суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial