Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що прокуратурою під час перевірки встановлено, що рішенням голови Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області № 3 від 18.12.2001 року надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,52 га, на якій розташовано один з двох курганів загальною площею 0,0510 га. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 508. На зазначеній земельній ділянці знаходяться курган [NUMBER] курганного могильника [NUMBER], який є об'єктом культурної спадщини, не зазначений та із землекористування не виведений. Тому позивач просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом; визнати незаконним та скасувати рішення Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області від 18.12.2001 р. № 3 щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,52 га в частині надання земельної ділянки, на якій розміщено частину кургану [NUMBER] курганного могильника охоронний [NUMBER] загальною площею 0,0510 га; визнати недійсним державний акт серії [NUMBER], виданий 31.01.2002 [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,52 га (кадастровий номер [NUMBER]), в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщено частину кургану [NUMBER] курганного могильника охоронний [NUMBER] загальною площею 0,0510 га; зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 0,0510 га, вартістю 1 316 047, 95 грн., на якій розміщено частину кургану [NUMBER] курганного могильника охоронний [NUMBER], що розташована в межах території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. У судовому засіданні представник прокуратури - прокурор Задорожко С.С. просила поновити строк позовної давності звернення до суду та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Комунального закладу «Василівський центр культури і дозвілля» Василівської районної ради Запорізької області Гребенюк Т.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення голови Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області № 3 від 18.12.2001 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 3,52 га на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6). На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 508 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 54 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Згідно з п. «б» ст. 53 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані: городища, кургани, давні поховання, пам'ятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення, поля давніх битв, залишки фортець, військових таборів, поселень і стоянок, ділянки історичного культурного шару укріплень, виробництв, каналів, шляхів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб'єкти права власності на пам'ятку визначаються згідно із законом. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Згідно ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» археологічні об'єкти культурної спадщини - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов'язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації. На території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області розташований об'єкт культурної спадщини - курганний могильник охоронний [NUMBER]. Під час проведеної прокуратурою Василівського району Запорізької області у березні 2015 року перевірки встановлено, що на земельній ділянці, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], знаходяться курган [NUMBER] курганного могильника [NUMBER], який є об'єктом культурної спадщини. Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку курганів [NUMBER], 2 пам'ятки археології - курганного могильника охоронний [NUMBER], складеного експертом по оцінці нерухомості Терноватих В.А., станом на 13.02.2015 року грошова оцінка кургану [NUMBER] складає 1 316 047,95 грн. Відповідно до інформації Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, землі історико-культурного призначення, на яких розташовано курган [NUMBER] курганного могильника охоронний [NUMBER], передано у власність [PERSON] всупереч вимог Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За результатами обстеження курганного могильника (охоронний [NUMBER]) КЗ «Василівський центр культури і дозвілля» Василівської районної ради 02.03.2015 року складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології, відповідно до якого курган [NUMBER] висотою 3,55 метра, діаметром 32 метри, поли кургану підрізані, навколо кургану встановлені дерев'яні віхи, але охоронна зона 5 метрів не додержана. Встановлено табличку з написом «Курган». Відповідно до плану меж земельної ділянки, виготовленої інженером-геодезистом, площа частини кургану [NUMBER] курганного могильника складає 0,0510 га. Згідно зі схемою розташування земельної ділянки вказаний курган розташований на земельній ділянці за кадастровим номером [NUMBER], яка належить на праві власності [PERSON] Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законом України визнаються незаконними у судовому порядку (ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У ч. 5 ст. 122 ЗК України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Запорізька обласна державна адміністрація. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимога про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюваний державний акт. Зважаючи на те, що рішення голови Скельківської сільської ради № 3 від 18.12.2001 року щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,52 га в частині надання земельної ділянки, на якій розміщено частину кургану [NUMBER] курганного могильника (охоронний [NUMBER]) площею 0,0510 га, є незаконним, також підлягає визнанню недійсним державний акт серії [NUMBER], в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщено частину кургану [NUMBER] курганного могильника (охоронний [NUMBER]) загальною площею 0,0510 га, оскільки він виданий на підставі незаконного рішення. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Зважаючи на викладене, земельна ділянка, на якій розташовано частину кургану [NUMBER] курганного могильника (охоронний [NUMBER]), підлягає витребуванню у [PERSON] та поверненню її власнику - державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Враховуючи, що обставини безпідставної передачі у власність земельної ділянки, на якій розміщений курган [NUMBER] курганного могильника (охоронний [NUMBER]), встановлені під час проведення перевірки прокуратурою Василівського району Запорізької області у березні 2015 року, на підставі ст. 261 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду з позовом підлягає поновленню.

Outcome: approved