Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що 21.05.2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на загальну суму 45\~000 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.05.2038 року, з процентною ставкою 12,45 % річних. Зазначає, що в кінці 2014 року у позичальника виникла заборгованість по щомісячним платежам. У зв`язку з цим 28.02.2015 року [PERSON] отримав вимоги від ПАТ «Універсал банк» про сплату заборгованості, однак така вимога була залишена [PERSON] без реагування. Станом на 05.06.2015 року заборгованість позичальника становила 46874,92 доларів США. Крім цього, 21.05.2008 року між ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] зобов`язувався відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору укладеного 21.05.2008 року між позивачем та [PERSON] . Оскільки, позичальник протягом значного строку не виконував зобов`язань за кредитним договором, то позивач 25.02.2015 року звернувся із відповідною вимогою до відповідача [PERSON] , як поручителя, однак дана вимога була залишена ним без реагування. 11.12.2017 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог в частині розміру заборгованості. Просить позовні вимоги задоволити. Представником відповідача [PERSON] 03.11.2017 року було подано заперечення проти позовних вимог, а також додаткові пояснення від 28.01.2021 року. Свої заперечення ґрунтують на тому, що позивачем було пропущено визначений законом 6 місячний строк для звернення з позовом до поручителя. Крім цього, покликається на порушення позивачем положень договору поруки укладеного із відповідачем, оскільки до матеріалів справи не було долучено доказів звернення позивача із вимогою дострокового погашення заборгованості до поручителя, що є грубим порушенням умов договору визначених п.п. 2.2. та 2.5. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова, в складі судді Городецької Л.М., від 01.09.2015 року відкрито провадження у справі. 23.05.2016 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова, в складі судді Городецької Л.М., провадження у даній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі № 462/6018/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення боргу та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору. 04.10.2017 року провадження у справі було відновлено, на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова, в складі судді Городецької Л.М. 16.10.2019 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова, на підставі розпорядження №191 від 15.10.2019 року щодо повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 15.10.2019 року, дана цивільна справа була прийнята до свого провадження головуючим суддею Радченко В.Є. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Просив задоволити позов в повному обсязі з мотивів викладених у такому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Просила відмовити у задоволені позову з підстав наведених у поданих додаткових поясненнях. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси.\~Тому,\~відповідач, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.05.2008 року між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 031-2008-1455на загальну суму 45\~000 доларів США з терміном повернення кредиту до 10.05.2038 року та визначеною з процентною ставкою 12,45 % річних Відповідно до п. 2.4 вказаного кредитного договору № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Судом встановлено, що відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на грудень 2014 року у позичальника виникла заборгованість понад 2 місяця. У зв`язку з чим28.02.2015 року позивачем ПАТ «Універсал банк» на адресу [PERSON] було скеровано вимогу про сплату заборгованості, однак така вимога була залишена [PERSON] поза увагою. Як вбачається з матеріалів справи станом на 05.06.2015 року заборгованість позичальника становила 46874,92 доларів США. Судом також встановлено, що з метою забезпечення кредитних зобов`язань 21.05.2008 року між ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] зобов`язувався відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору укладеного 21.05.2008 року між позивачем та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, до своєї позовної заяви справи представником позивача ПАТ «Універсал Банк» було долучено копію претензії до відповідача [PERSON] від 25.02.2015 року про необхідність сплати суми боргу за весь період прострочення, а також суму штрафних санкцій. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст.ст.546, 553 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З огляду на положення другого речення ч.4 ст.559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Наведена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12. За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 031-2008-1455 від 21травня 2008 року укладеного між ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] кінцевий термін повернення кредиту 10 травня 2038 року. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Пунктом 5.2.5 кредитного договору № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року прострочення сплати чергового платежу за кредитним договором понад два місяці є підставною до виникнення в кредитора права вимагати дострокового повернення кредиту. Згідно із поданим позивачем розрахунком заборгованості, позичальником [PERSON] заборгованість за щомісячними платежем виникла вже станом на 09.10.2014 року, а відтак вже станом на 09.12.2014 року у позивача виникло право на звернення із вимогою до поручителя. Саме з цього часу, на думку суду, починається обрахування шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Даний позов до відповідача як поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором подано до суду 28.08.2015 року, тобто більше ніж 8 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов`язання боржником та з пропуском визначеного ч.4 ст.559 ЦК України строку. З огляду на зазначене договір поруки від 21.05.2008 року є припиненим, а тому сплив такого строкового зобов`язання припиняє відповідне право кредитора позивача по справі. З огляду на наведене, підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором відсутні. Також, судом встановлено, що відповідно до п. 2.2 Договору поруки № 013-2008-1455-Р/2 у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення кредитором йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). Згідно п. 2.5. договору поруки у випадку невиконання поручителем вимоги кредитора, пред`явленої згідно п. 2.5 даного договору, кредитор має право вимагати від поручителя сплати пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення поручителем виконання своїх зобов`язань. Позивач не виконав вимог п.2.2 Договору поруки, тому не має права пред`являти позовні вимоги до поручителя (відповідача). Крім цього, суд не бере до уваги долучену копію претензії від 25.02.2015 року, нібито скеровану на адресу [PERSON] про необхідність сплати суми боргу за весь період прострочення, а також суму штрафних санкцій. В матеріалах справи відсутні будь-які докази як скерування, так і отримання [PERSON] такої претензії відповідачем, а відтак суд не може брати таку до уваги під час вирішення даної справи, оскільки така сама по собі не може слугувати належним доказом звернення позивача із вимогою в розумінні ст. 559 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачем скеровувалися на адресу відповідача ті чи інші вимоги з приводу невиконання боржником [PERSON] взятих на себе зобов`язань відповідно до кредитного договору, як і відсутні докази одержання відповідачем [PERSON] , який виступає поручителем за зобов`язаннями [PERSON] у кредитних відносинах, що виникли на підставі кредитного договору від 21.05.2008 року укладеного між позивачем ПАТ «Універсал Банк» та третьою особою [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed