Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач ТОВ «ЗАРАЗ» звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та договірної пені. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2010 року, реєстровий № 4063. ТОВ «ЗАРАЗ» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49 від 24 лютого 2016 року. За період з 01.03.2016 року по дату звернення з позовом до суду ТОВ «ЗАРАЗ-3» постійно надавав житлово-комунальні послуги, в тому числі послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, як по квартирі № 19 включно, так, зокрема, і по всьому будинку № 9, який розташований в с. Чайки Києво-Святошинського району. [PERSON] в порушення вимог ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» письмовий договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку з ТОВ «ЗАРАЗ» не укладала. [PERSON] фактично користується житлово-комунальними послугами ТОВ «ЗАРАЗ» з 01.03.2016 року. Позивач зазначив, що відсутність відповідного письмового договору між споживачем та виконавцем послуг не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання споживачем. ТОВ «ЗАРАЗ-3» виконало свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши [PERSON] відповідні послуги своєчасно та у повному обсязі. Згідно даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 27.06.2018 року сума простроченої заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ЗАРАЗ» підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг. Послугами [PERSON] користується постійно, періодично та частково їх оплачувала в період 2016-2018 років. [PERSON] за період з 21.04.2016 року по 27.06.2018 року за прострочення оплати наданих послуг нараховувалась пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення 3 % річних та інфляційних збитків. Всього сума боргу з урахуванням 3 % річних та інфляційних збитків та договірної пені становить: 3 809,95 грн. - сума основного боргу, 3 687,73 грн. - сума нарахованих штрафних санкцій, що в загальному становить 7 497,68 грн.. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2017 року по справі № 369/11080/17 було повернуто ТОВ «ЗАРАЗ-3» заяву про видачу судового наказу на підставі п. 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «ЗАРАЗ» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, що складається з суми основного боргу в розмірі 3 809,95 грн., та додатково 3 687,73 грн. нарахованих на суму основної заборгованості - інфляційних збитків, 3 % річних та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, а всього 7 497 грн. 68 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.. В подальшому позивач ТОВ «ЗАРАЗ» зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахування суми простроченого основного боргу в розмірі 3 543,79 грн. станом на 30.10.2018 року та 3 687,73 грн. нарахованих на суму основної заборгованості, а саме інфляційні збитки, 3 % річних та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а всього 7 231,52 грн.. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ЗАРАЗ-3» позов підтримав з урахуванням поданих уточнень та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 4063. ТОВ «ЗАРАЗ-3» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49 від 24 лютого 2016 року. Згідно наданого витягу з Статуту ТОВ «ЗАРАЗ-3», затверджений загальними зборами засновників товариства, протоколом № 1 від 03.02.2016 року органами управління товариства є вищий орган товариства - загальні збори учасників, виконавчий орган - директор (п. 10.1). У відповідності до п. 10.2 статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства. Вони складаються з учасників товариства безпосередньо або з призначених ними представниками. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Відповідно до рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району № 49 від 24 лютого 2016 року «Про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3» виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд, та прибудинкової території в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області по вул. Лобановського Валерія та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення» визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-3» виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будників і споруд, та прибудинкової території в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області по вул. Лобановського Валерія, будинки № № 5, 7, 9. Погоджено введення в дію з 01.03.2016 року тарифів ТОВ «ЗАРАЗ-3» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а саме: для житлових приміщень (споживачі І групи - населення): вартість 1 кв.м. загальної площі без урахування обслуговування ліфтів - 6,20 грн.; вартість 1 кв.м. загальної площі з урахуванням обслуговування ліфтів - 6,48 грн.; для житлових і нежитлових приміщень (споживачі ІІ та ІІІ груп - фізичні та юридичні особи): вартість загальної площі без урахування обслуговування ліфтів - 8,45 грн.; вартість 1 кв.м. загальної площі з урахуванням обслуговування ліфтів - 8,76 грн.. Погодження введення в дію з 01.03.2016 року тарифи ТОВ «ЗАРАЗ» на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення (за наявності будинків а квартирних засобів обліку), для споживачів за адресою: с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, Києво-Святошинського району, Київської області, а саме: тариф на послуги з централізованого водопостачання гарячої води - 42,27 грн./куб.м., тариф на послуги з централізованого водовідведення гарячої води - 8,03 грн./куб.м., тариф на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення - 50,30 грн./куб.м.. Рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинського району Київської області № 137 від 26 квітня 2017 року «Про погодження відкоригованих тарифів ТОВ «ЗАРАЗ-3» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, будинок № 5, № 7, № 9» погоджено та введено в дію з 07 травня 2017 року відкориговані тарифи ТОВ «ЗАРАЗ-3» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів, за адресою: с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, Києво-Святошинського району, Київської області, буд. № 5, № 7, № 9, а саме: для житлових приміщень (споживачі І групи - населення): вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках - 7,99 грн., вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках без урахування обслуговування ліфтів - 7,25 грн.; для житлових і нежитлових приміщень (споживачі ІІ та ІІІ групи - фізичні та юридичні особи): вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках - 10,92 грн., вартість за 1 кв.м. загальної площі в будинках без урахування обслуговування ліфтів - 9,92 грн.. Як вбачається з матеріалів справи позивач ТОВ «ЗАРАЗ-3» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, однак ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду від 10 листопада 2017 року заяву ТОВ «ЗАРАЗ-3» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] повернуто заявнику. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума пені за періоди заборгованості з 21.04.2016 року по 27.06.2018 року в загальному розмірі складає 3 687,73 грн.. Всього нараховано ТОВ «ЗАРАЗ-3» на суму основної заборгованості - інфляційних збитків, 3 % річних та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу у розмірі 3 687 грн. 73 коп.. Згідно довідки ТОВ «ЗАРАЗ-3» про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] станом на 27 червня 2018 року в загальному розмірі заборгованості відповідача складає 3 809,95 грн.. Позивач ТОВ «ЗАРАЗ-3» звертався до відповідача [PERSON] з листами-попередженнями від 22.09.2017 року за № 202, від 15.06.2018 року за № 27, в яких просив здійснити оплату за житлово-комунальні послуги, однак дані вимоги були залишені відповідачем без задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951 цс 15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59 цс 13. Судом встановлено, що відповідач невчасно та не у повній мірі проводив оплату за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, теплову енергію на роботу систем ГВП, рушникосушарку, що в загальному становить 3 543,79 грн.. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Оскільки відповідач [PERSON] не в повному обсязі здійснювала оплату житловому комунальних послуг суд вважає за можливе стягнути з неї суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі, що складає 3 543,79 грн.. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені за прострочення сплати мінімального платежу за період з 21 квітня 2016 року по 27 червня 2018 року, що в загальному розмірі становить 3 687,73 грн.. Оскільки право на стягнення пені у позивача виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише 27 червня 2018 року, тому пеня підлягає стягненню з відповідача лише в межах одного року до дня пред'явлення позову, а саме за період з 21 липня 2017 року по 27 червня 2018 року включно. Так, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ЗАРАЗ-3» необхідно стягнути пеню у розмірі 2 381,11 грн.. В решті вимог стягнення пені суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки вони є необґрунтованими. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача посилався на те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. Жодна із сторін договору (ні управитель, ні збори співвласників) не заявляли ні про відмову від договору, ні про зміну його умов, тому такий договір вважається продовженим і діючим на сьогодні. Своїми листами Управитель повідомив про відмову вносити зміни до Договору та чітко зазначив у 3-му абзаці листа № 204 від 31 жовтня 2017 року, що до виконання Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS], проведених 16 травня 2017 року не прийнято. ТОВ «ЗАРАЗ-3» як сторона у договорі, в передбачений законом строк не звертався до співвласників багатоквартирних будинків з питанням щодо розірвання договору або необхідності його перегляду, інформація щодо звернень, які надійшли з цього приводу від співвласників, в канцелярії відсутня. Представник відповідача також зазначив, що у наданих листах ТОВ «ЗАРАЗ-3» визнав, що він є Управителем будинку та стотонною по укладеному Договору; договір ним визнано та виконується Управителем на зазначених в ньому умовах; жодна із сторін договору про зміну будь-яких його умов не заявляла; даний договір діє до даного часу. Відповідно до умов п. 1.2 договору Управитель надає власнику (відповідачу) вичерпний перелік послуг, що надаються. Серед визначеного переліку відсутні послуги з теплової енергії на роботу системи ГВП» та послуги з «рушникосушарки», про які позивач зазначив у довідці про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг. Як вказав представник відповідача у відзиві на позовну заяву в умовах договору про надання послуг з утримання будинку також не передбачено, натомість за договором Управитель надає послуги з Управління будинку (п. 1.1 Договору) за тарифами, які зазначені в Додатку 1 до Договору. Представник відповідача зазначив, що заявлені вимоги позивача стосовно виду послуг, які, як зазначається в довідці не відповідають умовам договору, вимогам ст. 526 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відповідають самій суті послуг, що надавалися за договором, а відтак не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Згідно умов договору (додаток 1 до договору) за результатом домовленості між сторонами договору вартість послуг з управління становить 6,48 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових приміщень. За вказаних обставин, в період з 31.03.2016 року по даний час Управитель (ТОВ «Зараз-3») повинен виставляти, а власник оплачувати послугу «управління будинком» за тарифом 6,48 грн., що в перерахунку на загальну площу житлового приміщення [PERSON] становить 533,95 грн. на місяць. Згідно наданої позивачем довідки вбачається, що послуги з управління будинком до кінця 2016 року надавались і оплачувались, зауважень у сторін одна до одної не виникало. Проте, починаючи з квітня 2017 року вартість послуг змінилася та почала нараховуватись Управителем в порушення умов договору за іншим тарифом. Однак, [PERSON] сплачувала за послуги з управління будинком відповідно до затверджених умов Договору, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Тому станом на 08 жовтня 2018 року [PERSON] не має заборгованості перед позивачем ТОВ «Зараз-3». Нарахований позивачем розмір штрафних санкцій також є необґрунтованим та недоведеним. У відповідь на відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву представником позивача в порядку вимог ст. ст. 43, 174 ЦПК України надано суду відповідь, в якій представник зазначив, що між позивачем ТОВ «Зараз-3» та [PERSON] письмовий договір не укладався взагалі. Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг згідно з рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 49 від 24 лютого 2016 року, а також здійснює управління будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тобто надає комунальні послуги з 01.03.23016 року по даний час відповідно до рішення органу місцевого самоврядування. Оскільки позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг згідно з рішенням виконавчого комітету Петопавлівсько-Борщагівської сільської ради № 49 від 24 лютого 2016 року, та управителем будинку № 9 згідно з Протоколом зборів співвласників, що підтверджує сам відповідач, тому ці обставини не потребують додаткового доказування. Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідач [PERSON] умисно, та не зважаючи на письмові звернення позивача так і не надала необхідних документів, які необхідні для укладення договору про надання послуг з управління будинком, тим самим не бажала укладати вказаний договір з метою уникнення подальшої відповідальності. Відповідач [PERSON] постійно із порушенням встановлених строків для оплати послуг або частково оплачувала надані їй послуги. Позивач неодноразово попереджав відповідача про наявність заборгованості, проте [PERSON] сплачувала послуги частково та з порушенням строків. Оплата наданих житлово-комунальних послуг повинна здійснюватися відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а теплова енергія до дати набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-ІІІ від 22.06.2017 року повинна бути оплачена згідно з тарифом, який розрахований відповідно до встановленої методики КТМ 204 України 244-94 і Постанови НКРЕКП № 377 від 24.03.2016 року. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що [PERSON] не в повному обсязі здійснювала оплату за надані їй житлово-комунальні послуги. За вказаних обставин суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 5 924,90 грн., що складається із заборгованості по сумі основного боргу - 3 543,79 грн., інфляційні збитки та пеня - 2 381,11 грн.. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: partial