Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він та його дружина є інвалідами 1 групи по зору, а дружина також й не може сама рухатися. Вони мешкають у квартирі [ADDRESS]. У звязку з течею кранів на стояках гарячої та холодної води він 25 листопада 2015 року викликав працівників відповідача для усунення цих несправностей. Зазначив, що в наслідок виходу з ладу вказаних кранів у його квартирі було припинено постачання холодної та гарячої води. Працівники відповідача 29 листопада 2015 року замінили вентиль на стояку холодного водопостачання, а з краном на стояку гарячої води нічого не зробили. Окрім того, після уходу слюсарів відповідача він виявив пропажу розвідного ключа та радіоприймача. Зазначив, що у наслідок таких дій працівників відповідача, які викрали речі з його квартири, та не усунули несправність крану на стояку гарячого водо постання йому було завдано моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що заявка позивача була розглянута та виконанні усі необхідні роботи на усунення несправностей з водопостачання. Зазначив, що їх працівники непричетні до зникнення речей у позивача, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Після перерви оголошений в судовому засіданні представник відповідача до суду не зявився. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обовязку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобовязання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобовязана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в заподіянні. У частині першій статті 60 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обовязків з доказування, а саме кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (зокрема, щодо дій відповідача та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою) В обґрунтування розміру заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач послався, зокрема на те, що з його квартири працівниками відповідача було скоєно крадіжку. Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. У звязку з чим, посилання позивача на причетність працівників відповідача до вчинення щодо нього протиправних дій (вчинення крадіжки) жодним чином не підтверджуються наданими суду доказами, з огляду на відсутність кримінального провадження за цим фактом. Судом встановлено, що позивач разом зі своєї дружиною [PERSON] є інвалідами 1 групи та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Обслуговуванням вказаного будинку займається відповідач. Дані обставини підтверджуються копіями посвідчень (а.с. 7-8) та не заперечувалися представником відповідача у судовому засіданні. У звязку з несправністю санітарно-технічного обладнання у квартирі [ADDRESS] позивач 25.11.2015 року викликав працівників відповідача для усунення технічної несправності запірної арматури (вентелів на стояках гарячої та холодної води) на вводі у квартиру. 26 листопада 2015 року працівниками відповідача було здійснено роботи з заміни вентиля на вводі у квартирі холодної води, але при цьому не було усунуто протікання вентиля на стояку гарячого водопостачання. Як зазначив позивач слюсарів він викликав для усунення недоліків запірної арматури на стояках гарячої та холодної води. Через вентиль холодної води вода взагалі не проходила к у квартиру, а вентиль гарячої води не виконував свої функції та протікав. Працівник жеку прийшов через декілька днів після виклику та лише замінив кран на стояку холодної води, а з гарячою водою нічого не зробив. Він був вимушений шукати приватного слюсаря, якому сплачувати гроші за виконання робіт із заміни вентиля на стояку гарячої води. Він та його дружина на тривалий період залишилися без гарячої води, витрачали кошти для ліквідації несправності за власний рахунок, що з огляду на його стан здоровя примусило його докладати значних засиль для організації свого життя. Вказані пояснення позивача підтверджуються поясненнями свідків свідків [PERSON] та [PERSON] та не спростовані відповідачем. Як вбачається з пояснень свідка [PERSON] у листопаді 2015 року за викликом позивача у квартирі прийшли слюсаря ТОВ «Сумитехнобудсервіс», якій щось намагалися зробити, але нічого не зробили. Свідок [PERSON] пояснила, що у листопада і 2015 року у позивача в квартирі щось сталося з кранами в туалеті на вводі води у квартиру. Позивач викликав слюсарів, які прийшли без інструменту та нічого не зробили. Позивач в подальшому самостійно ремонтував несправності. Води не було десь 1 місяць. У відповідності до статті 20 Закону споживач, зокрема має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний до вчасного та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законом. Відповідно до Правил утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженим наказом Держитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року №150, технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження систем технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Такі огляди проводяться з періодичністю два рази на рік навесні та восени (весняний та осінній огляди), про огляд складається акт за встановленою формою. Результати огляду також заносяться до журналу. Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг, які надаються ТОВ «Сумитехнобудсервіс», і ці правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 якого моральна шкода відшкодовується в разі завдання її внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону. Як вже встановлено судом внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязку з належного утримання будинку, в якому мешкає позивач, останній на тривалий час залишився без гарячого водопостачання, позивач був вимушений витрачати власні кошти для забезпечення проведення робіт, що мали бути проведені відповідачем. Вказана бездіяльність відповідача, з огляду на вік позивача та стан його здоровя, безумовно призвела до душевних переживань, порушили звичний спосіб життя позивача та вимусили вживати заходів до захисту своїх прав, тобто завдали йому моральної шкоди. Посилання відповідача на те, що ними були виконані роботи з відновлення постачання холодної води у квартиру позивача не заслуговують на уваги. Оскільки позивач й не заперечує цю обставину. В той же час, жодних доказів на підтвердження належного надання послуг на усунення технічних недоліків запірної апаратури на вводі гарячої води у квартиру позивача відповідач суду не надав. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує характер і тривалість порушень прав позивача та їх наслідки, інші обставини, що мають значення і виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. грошової компенсації завданої моральної шкоди. В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог. У звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, пропорційно задоволеній частині позовних вимог в сумі 55,12 грн.

Outcome: partial