Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач, через свого представника - адвоката [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, право власності на земельну частку (пай), розміром 11,84 в умовно кадастрових гектар, що перебувала у колективній власності КСП «Краснознам'янське» на території Олександрівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач, будучи членом КСП отримала земельну ділянку частку (пай) площею 11,84 умовно кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Краснознам'янське» на території Олександрівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. З 2001 року земельна ділянка використовується для сільськогосподарського виробництва. У зв'язку з тим, що [PERSON] не має можливості отримати правовстановлюючі документи, належним чином оформити право власності та використовувати земельну ділянку, вимушена звертатися до суду з даним позовом та просить суд визнати право власності на земельну частку (пай) площею 11,84 умовно кадастрових гектар, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Краснознам'янське» на території Олександрівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, в порядку набувальної давності. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.03.2018 відкрито провадження у цивільній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином. На адресу суду від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відзиву на позовну заяву, клопотань від сторони відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути позов у відсутності сторін. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки зі списку громадян, членів КСП (ВАТ) «Краснознам'янське», що додається до державного Акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 25.12.1996 р., [PERSON] записана під №443, що підтверджується копією виписки зі списку від 13.12.2016 р. №02-26/531 (а. с. 9). Відповідно до листа №31-28-03-3268/2-15 відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області від 15.09.2015, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстровано сертифікати за громадянами, в тому числі, за [PERSON], за №416, сертифікат [NUMBER] (а. с. 7). Так, позивач, будучи членом КСП отримала земельну ділянку частку (пай) площею 11,84 умовно кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Краснознам'янське» на території Олександрівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. З 2001 року земельна ділянка використовується для сільськогосподарського виробництва. Відповідно до листа Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 21.09.2017 №01-29/1974, позивачеві необхідно надати документ, що підтверджує право на земельну ділянку (а. с. 6). Так як [PERSON] використовує земельну ділянку з початку 2001 року, то в неї виникло право визнання за набувальною давністю на вищевказану земельну ділянку, якою позивач користуються вже більше 15 років, що також підтверджується відповідною довідкою, виданою Олександрівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області від 13.10.2017 №02-22/318 (а. с. 8). [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіла цими Сертифікатом на право на земельну частку (пай), не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Але позивач не має можливості отримати правовстановлюючі документи, належним чином оформити право власності та використовувати земельну ділянку, право на яку засвідчує сертифікат. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Крім цього, згідно ст. 119 Земельного кодексу України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом Визнання права на вказану земельну частку не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіла земельною ділянкою (пай) площею 11,84 умовно кадастрових гектар, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Краснознам'янське» на території Олександрівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, земельна ділянка використовується позивачем для сільськогосподарського виробництва з 2001 року, а тому суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вищезазначену земельну частку (пай), в порядку набувальної давності. Вимоги про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлялися.

Outcome: approved