Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

позивач через представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] в м.Дружківка помер [PERSON] . Смерть зареєстровано 27 грудня 2018 року Дружківським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 1157. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить квартира [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕК № 680027, виданого 25 червня 2002 року завідуючою Дружківською державною нотаріальною конторою Гнатенко В.Л. Житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом ВАК № 633811, виданого 27 травня 2003 року завідуючою Дружківською державною нотаріальною конторою Полянських В.В. За життя [PERSON] склав заповіт від 22 листопада 2011 року, посвідчений секретарем Райської селищної ради Мілентьєвою О.Д. Згідно з цим заповітом все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, що належить [PERSON] на день його смерті, заповідане [PERSON] . [PERSON] після смерті [PERSON] у строк, встановлений ст.1270 ЦК України у встановленому законом порядку не подав заяви про прийняття спадщини. Не подання ним такої заяви було зумовлене його хворобою - він страждав на туберкульоз легенів, неодноразово проходив тривале стаціонарне лікування. На час смерті [PERSON] був зареєстрований сам за адресою [ADDRESS] . Однак фактично він проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , що підтверджується актом, складеним 26 листопада 2020 року головою Райської селищної ради [PERSON] . В цьому ж будинку [PERSON] був зареєстрований з 23 жовтня 1998 року по час своєї смерті [INFO] . Таким чином [PERSON] , в силу положень статті 1268 ЦК України, є таким що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Смерть зареєстрована 21 квітня 2020 року Дружківським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 399. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить квартира [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] . В силу ст.1261 ЦК України він має право першої черги на спадкування за законом. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори Алексесвої В.С. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно після смерті батька - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса № 1028/02-31 від 23 листопада 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності померлого [PERSON] на нього. Щодо інших осіб, які могли б бути спадкоємцями після смерті [PERSON] зазначає, що останній з 28 грудня 2001 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Цей шлюб було розірвано 06 червня 2005 року. Інших дітей, окрім позивача, [PERSON] не мав. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав один за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 22 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Райської селищної ради м. Дружківка Мілентьєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за №12, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2359 виданою КП «Комсервіс» Дружківської міської ради 24 листопада 2020 року. Фактично [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , що підтверджується актом, складеним 26 листопада 2020 року головою Райської селищної ради [PERSON] [PERSON] був зареєстрований за цією адресою з 23 жовтня 1998 року по день своєї смерті [INFO] , що підтверджується довідкою, складеною 20 листопада 2020 року керуючим справами виконавчого комітету Райської селищної ради Денисенком О.В. Таким чином [PERSON] , в силу положень статті 1268 ЦК України, є таким що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] . 28 грудня 2001 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що складений актовий запис № 5 від 28 грудня 2001 року. Після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 06 червня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складений актовий запис № 141 від 06 червня 2005 року. Відповідно до положень ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, що подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 2002 року, [INFO] народився [PERSON] . Його батьками вказані (російською мовою): [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що складено відповідний актовий запис № 5. 01 вересня 2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] Дружківською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №151/2020. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Відповідачем такі обставини не спростовані. Постановою в.о. державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори Алексєєвої В.Є. від 23 листопада 2020 року №1028/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. За правилами ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»), тобто по цій справі свідоцтво про право на спадщину позивач мав отримати після 19 серпня 2004 року. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Суд вважає доведеним, що на теперішній час позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду, а отже існують законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved