Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач Тернопільська місцева прокуратура в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська міська рада звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення в користь держави матеріальної шкоди заподіяної незаконним виловом риби в розмірі 15190грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 2017 року, близько 04год.00хв. [PERSON] на правому березі ставка «Івачівське водосховище», в межах гідрологічного Заказника загальнодержавного значення « Серетецький» на території Чернихівської сільської ради, взявши риболовну сітку та дерев`яний човен, порушуючи норми про заборону вилову риби, встановив одну рибальську сітку. Після цього о 21:00 год. в порушення вимог ст. 52 -1 ЗУ «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, здійснив за допомогою раніше встановленої сітки незаконний вилов риби, а саме: « Плітка» в кількості 44 штук, вартістю 150гривень за одиницю, «краснопірка» у кількості 23 штуки вартістю 141 гривня за одиницю, «щука» в кількості 5 штук , вартістю 602 гривні за одиницю, «окунь» у кількості 16 штук , вартістю 141 гривня за одиницю. Слідчим відділенням Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області за фактом незаконного зайняття рибним промислом на ставку «Івачівське водосховище» на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, без відповідного дозволу, забороненим способом, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120172101000000116 від 12.04.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. 05.05.2020 року кримінальне провадження № 120172101000000116 від 12.04.2017р. стосовно [PERSON] надіслано до суду із обвинувальним актом та позовом прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби в сумі 15109 грн. Ухвалою Зборівського районного суду від 26.05.2020 р. по обвинувальному акту в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 120172101000000116 від 12.04.2017р. справа №599/958/20 стосовно [PERSON] обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України закрито на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди заподіяної незаконним виловом риби залишено без розгляду. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно -екологічної експертизи від 29.11.2019 р. № 29323/19-48, розрахунок розміру шкоди, внаслідок знищення 44 одиниць плітки , 23 одиниць краснопірки , 5 одиниць щуки та 16 одиниць окуня , проведено відповідно до додатку 7 до постанови КМУ від 24.07.2013 р. № 541 « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природньо - заповідний фонд» . Оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги становить: плітка - (44х150= 6600грн.),краснопірка-(23х141= 3243грн.), щука - (5х602= 3010грн.), окунь - (16х141= 2256грн.). Відтак всього завдано шкоди на 15109гривень. Покликаючись на те, що відповідач [PERSON] у порушення встановлених норм та правил, ловив рибу тобто займався промисловим виловом риби, не маючи відповідного дозволу, чим спричинив збитки рибному господарству України на суму 15109 гривень, просять позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача - прокурор Тернопільської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився подав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повній мірі . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить задоволити їх частково врахувавши, що є пенсіонером, нерухомого майна на праві власності не має, проживає в орендованому будинку, багато коштів витрачає на лікування, так як часто хворіє. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Тернопільської міської ради Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що згідно наявного у матеріалах справи розрахунку, розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно- заповідний фонд внаслідок незаконного вилову риби ставними сітками гр. [PERSON] біля с. Глядки, Зборівського району, складає 15109 грн. а. с.(13) Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення судової інженерно -екологічної експертизи від 29.11.2019 р. № 29323/19-48, розрахунок розміру шкоди, внаслідок знищення 44 одиниць плітки , 23 одиниць краснопірки , 5 одиниць щуки та 16 одиниць окуня , проведено відповідно до додатку 7 до постанови КМУ від 24.07.2013 р. № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природньо - заповідний фонд». Оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги становить: плітка - (44х150= 6600грн.),краснопірка-(23х141= 3243грн.), щука - (5х602= 3010грн.), окунь - (16х141= 2256грн.). Відтак всього завдано шкоди на 15109гривень.а. с. (14-26) Ухвалою Зборівського районного суду від 26.05.2020 р. №599/958/20 [PERSON] обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України. Кримінальне провадження № 120172101000000116 від 12.04.2017р.про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 249 КК України закрито. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом риби залишено без розгляду.с. (27-28) Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до вимог статтей 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відтак, [PERSON] у порушення встановлених норм та правил, ловив рибу, тобто займався промисловим виловом риби, не маючи відповідного дозволу, чим спричинив збитки рибному господарству України на суму 15109 гривень. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Пункт 6.3 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, передбачає, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Відповідно до вимог ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із вимогами ч.1 ст.69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частиною 2 статті 10 та частиною 4 статті 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Частиною 1 статті 1166 ЦК України, визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим охоронюваним правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вимогами ст.1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п. 4.6. «Правил любительського і спортивного рибальства», [PERSON] зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані ним державі внаслідок порушення правил використання, незаконного вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища, незаконного використання заборонених знарядь та способів лову водних живих ресурсів у розмірі і порядку, встановлених чинним законодавством України. За зазначених обставин суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, оскільки приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, який є пенсіонером, нерухомого майна на праві власності не має, проживає в орендованому будинку, кошти витрачає на лікування, так як часто хворіє, кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито, а тому вважає, що розмір відшкодування слід зменшити до 3000 грн. Згідно з вимогами ч.3 ст.29, ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно. У главі 4 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 р. № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік розподіляються між державним та місцевими бюджетами головними управліннями Державного казначейства України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами. Зазначені норми означають, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів - до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Outcome: approved