Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося у жовтні 2018 р. до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 17 521,22 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електомережі». Як зазначено в позові, 07.11.2014 р. під час перевірки РЕМ «Західний» за адресою відповідача були виявлені порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, про що складено акт порушень № 39551. Вартість електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення боржником ПКЕЕ, проведена за Методикою визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними та становить 17 521,22 грн. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, позов просили задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки про своє порушене право позивач довідався 07.11.2014, а позов подано у 16 жовтня 2018 року. Відповідач підтримав заперечення свого представника і також просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог вказавши на недоведеність боргу за електроенергію. Представник позивача на заяву щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності заперечив, зазначивши, що порушення ПКЕЕ було виявлено 07.11.2014 року. Про нарахування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил комісією з розгляду актів прийняте рішення 09.12.2014 року про нарахування суми відповідно до Методики за попередній період, а тому днем виникнення право на позов виникло 09.12.2014. ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є позивач 28.08.2015 р. звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості, 16.09.2015 р. було видано судовий наказ. Разом із тим, 26.10.2015 р. за наслідками розгляду заяви про скасування наказу було ухвалено рішення про скасування виданого судового наказу. Отже, строк позовної давності перервався і почав обраховуватися наступного робочого дня, а саме 27.10.2015, а тому позивачем не було пропущено загального трьохрічного строку позовної давності. Заслухавши думку учасників, оцінивши заяви і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи і докази, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», особовий рахунок [NUMBER]. 07.11.2014 р. під час перевірки РЕМ «Західний» за адресою відповідача були виявлені порушення ПКЕЕ, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, про що складено акт порушень № 39551, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника, Акт про усунення порушення ПКЕЕ. від 07.11.2014, Акт технічної перевірки № 864 та схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб у побутового споживача від 07.11.2014 р. Відповідно до Протоколу № 5312 від 09.12.2014 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕ № 39551 від 07.11.2014 р., Розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ до нього, за результатами розрахунку, проведеного комісією по розгляду акта про порушення ПКЕЕ № 39551 від 07.11.2014 р. згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, заборгованість за три роки недорахованої електроенергії згідно методики становить 17 521,22 грн. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, як встановлено ст. 322 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією. Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією. Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять порушення правил користування енергією. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.006 за № 782/12656, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. У п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ. Із матеріалів справи вбачається, що рахунок, здійснений позивачем, відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, оскільки він був проведений з 08.11.2011 по 07.11.2014. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК є особливою формою судового рішення про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК, перериває позовну давність. Таку ж позицію висловлював ВССУ під час розгляду справи № 6-18668св15. Тому, заслуговують на увагу заперечення представника позивача про переривання строків позовної давності зверненням із заявою про видачу судового наказу 28.08.2015 р. ПАТ «Київенерго, правонаступником якого позивач, про стягнення із [PERSON] заборгованості за електричну енергію, та подальшим скасуванням судового наказу ухвалою від 26.10.2015 р. Щодо заперечень сторони відповідача в частині недоведеності позивачем заявлених вимог, то суд зважає на вимоги ст. ст. 76-84 ЦПК України та вважає, що такі в повній мірі надані стороною позивача для прийняття відповідного рішення у справі, тоді як, в підтвердження зворотнього відповідачем належних та допустимих доказів не надано. Зважає суд і на те, що в забезпечення доказів було задоволено клопотання сторони відповідача про надання стороною позивача фотографій в цифровій формі доданих до Акту про порушення № 39551, яке було виконано позивачем та згідно якого вбачається самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушеням схеми обліку. Отже, оцінюючи надані стороною позивача докази у їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності, а також їх достатності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved