Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач Служба у справах дітей Нікольської райдержадміністрації Донецької області звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що рішенням Володарського районного суду Донецької області № 222/156/18 (провадження № 2/222/152/2018) від 19.03.2018 року, яке набуло законної сили 02.05.2018 року, у відповідачки [PERSON] було відібрано малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. Розпорядженням голови Нікольської райдержадміністрації № 169 від 03.05.2019 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Також, розпорядженням голови Нікольської райдержадміністрації № 177 від 10.05.2018 року малолітня [PERSON] була влаштована до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] . На даний час дитини мешкає за адресою: с. Новокраснівка Нікольського району Донецької області, виховується в прийомній родині та навчається в КЗ «Новокраснівська ЗОШ» Нікольської районної ради. Після відібрання дитини [PERSON] районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було запропоновано соціальний супровід для подолання складних життєвих обставин та пошуку можливостей щодо повернення дитини на виховання. Проте, [PERSON] відмовилась співпрацювати із соціальними фахівцями. Протягом перебування дитини у прийомній сім`ї [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, телефонний зв`язок з дитиною не підтримує, аліменти на її утримання не сплачує, в іншій спосіб матеріальної допомоги дитині не надає. Станом на 10.09.2019 року причини, що перешкоджали належному вихованню малолітньої дитини в родині матері, останньою не усунуті, а саме: не створено належних умов для проживання та виховання дитини, ремонт не проведено; мати відмовилась від соціального супроводу, не співпрацює із соціальними службами з питань подолання кризової ситуації та повернення дитини на виховання; протягом року після відібрання дитини не звернулась до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Кальчицької сільської ради та Володарського районного суду Донецької області з питання повернення дитини на виховання; [PERSON] не працює та аліменти на утримання дитини не сплачує. Вищевказане свідчить про те, що відповідачка злісно, свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З метою соціального захисту малолітньої дитини, просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 23.09.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в позовній заяві відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, а також для надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї у тому числі з наданням всіх їх належним чином засвідчених копій для відповідачки та третьої особи, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків. 08.10.2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем було подано заяву про усунення недоліків з наданням належним чином засвідчених копій документів, що додаються до позову для відповідачки та третьої особи. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 09.10.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі десятиденний строк для надання пояснень на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачці та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 20.02.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представники позивача Служби у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області - Внукова О.Л. та Пугач А.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, представник позивача - [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином її місцезнаходження та місце роботи суду не відомо, тому вона повідомлена про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування виконкому Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області - Рибкіна Н.А. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглянути у її відсутність. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез`явившихся учасників справи. Розглянувши письмові заяви представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим 19.07.2011 року виконкомом Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис № 14. Відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/156/18 (провадження № 2/222/152/2018) від 19.03.2018 року, яке набуло законної сили 02.05.2018, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав строком на 1 рік, а також з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] на користь закладів або осіб, які будуть її утримувати, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 року. Згідно Розпорядження голови Нікольської райдержадміністрації Донецької області № 169 від 03.05.2018 року «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до Розпорядження голови Нікольської райдержадміністрації Донецької області № 177 від 10.05.2018 року «Про створення прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , влаштування до неї [PERSON] на виховання та спільне проживання» з 10.05.2018 року до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Нікольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.08.2019 року за № 98 протягом 2018-2019 рр. [PERSON] за отриманням соціальних послуг для повернення [PERSON] до родини, підвищення виховного потенціалу матері не зверталася. Співпрацювати із фахівцями ЦСССДМ відмовляється. Згідно акту обстеження сім`ї [PERSON] від 02.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що приміщення, в якому проживає [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] в антисанітарних умовах. На момент обстеження в будинку знаходились сторонні особи, розпивали спиртні напої. Ознаки гігієни в будинку відсутні, всюди розкидані гори сміття (речі, банки, відра з якимось незрозумілим вмістом), елементарні харчові запаси відсутні. В будинку відсутнє електроживлення. [PERSON] існує за рахунок поодиноких заробітків. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно висновку Нікольської райдержадміністрації Донецької області № 01-08/366 від 10.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що станом на 10.09.2019 року причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої [PERSON] в родині матері не усунуті, а саме: не створено належних умов для проживання та виховання дитини, ремонт не проведено; мати відмовилась від соціального супроводу, не співпрацює із соціальними службами з питань подолання кризової ситуації та повернення дитини на виховання; протягом року після відібрання дитини не звернулась до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Кальчицької сільської ради та Володарського районного суду Донецької області з питання повернення доньки на виховання; [PERSON] не працює та аліменти на утримання дитини не сплачує. В зв`язку з вищевказаним, з метою соціального захисту малолітньої дитини, яка позбавлена батьківського піклування, Нікольська райдержадміністрація Донецької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідачка свідомо ухиляється від виховання своєї дитини, її життям та здоров`ям не цікавиться, ні усно ні письмово не спілкується та взагалі не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи та піклування, протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини причини, які перешкоджали належному вихованню дитини не усунула. Враховуючи викладене, суд вважає, що в інтересах дитини, слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідачка протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини не усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дитини та не виявляла щодо неї батьківського піклування, задовольнивши вимоги позивача у повному обсязі. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved