Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

позивач через свого представника 21.04.2016 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 290,42 грн, посилаючись на те, що 10.08.2010 року з позивачем [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року складає 29 290,42 грн та складається з: 19 368,80 грн - заборгованість за кредитом; 7 850,65 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 1 870,97 грн - штрафи. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, оскільки розрахована позивачем заборгованість не співпадає з реальною, адже згідно відомостей електронної системи банку «Приват 24» загальна заборгованість станом на 29.07.2016 становить 16 325,00 грн. В судове засідання 04.04.2017 року відповідач не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 20 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.10). Однак з доданих позивачем до заяви Умов та Правил надання банківських послуг суду не вдається встановити, що саме ці Умови є невід'ємною частиною кредитного договору, оскільки на жодному з аркушів зазначених Умов та Правил немає підпису позичальника (відповідача) про ознайомлення з ними (а.с.11-36). Як вбачається з відомостей електронної системи банку «Приват 24» загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.07.2016 становить 16 325,00 грн, що має суттєві розбіжності із заборгованістю, яка нарахована відповідачем у своїх розрахунках (а.с.5-9). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем суду не було доведено, яким чином він здійснював розрахунки заборгованості позивача, та за рахунок чого така заборгованість відрізняється від відомостей по особистому рахунку відповідача в електронній системі. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З урахуванням вказаного вище, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не надано доказів належного розрахунку заборгованості відповідача. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 625, 626, 634, 638, 651 ЦК України, та

Outcome: dismissed