Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі ордеру він зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . 28.06.2017 о 11 год. 00 хв. сталося залиття його квартири через від`єднання сифону під раковиною з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, в якій проживають відповідачі. Факт залиття та пошкодження зафіксовані актом від 12.07.2017 комісією ЖЕО-9 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Розмір матеріальної шкоди, відповідно до звіту про оцінку майна, становить 44 996,00 грн. Крім того, неправомірними діями відповідачів, позивачу завдано моральної шкоди, що виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 20 000,00 грн. З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог від 29.03.2019 (а.с. 107-108), позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30 000,00 грн., моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 14.12.2017 відкрито провадження по справі (а.с. 21). Ухвалою суду від 16.08.2018 розпочато та відкладено підготовче судове засідання (а.с. 92-93). 25.09.2019 підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 25.09.2019 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 120). Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (ас. 25, 96, 113, 115), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останніх на підставі наявних даних в матеріалах справи. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, 10.07.2018 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с.26, 28). Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 25.09.2019 подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с. 121). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. 11.07.1987 [PERSON] на сім`ю з 5 чоловік ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) видано ордер на право зайняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Позивач є зареєстрованим за даною адресою (а.с. 2). Відповідно до акту №137, затвердженого начальником ЖЕД-9 від 20.07.2017, у квартирі [ADDRESS] сталось залиття, яке відбулось вкінці червня. На момент обстеження у квартирі виявлено: коридор - відсутнє світло; на стелі місцями спостерігаються плями до 0,5 кв.м.; ванна кімната - відсутнє світло; туалет - відсутнє світло; в лівому куті пляма розміром до 0,03 кв.м.; кухня - відсутнє світло; на стелі водоемульсійне пофарбування - пляма розміром до 0,05 кв.м.; підлога (ламінат) - деформування ламінату розміром 0,06 кв.м.*2,50 м.; кімната - відсутнє світло; на стелі водоемульсійне пофарбування - пляма розміром до 0,03 кв.м.; кімната №1 - на стелі водоемульсійне пофарбування - пляма розміром до 0,03 кв.м. (а.с. 10). Відповідно до листа Святошинської РДА в м. Києві від 21.09.2017, причиною залиття стало від`єднання сифону під раковиною в приміщенні кухні від вищерозташованої квартири позивача (а.с. 11-12). Над квартирою позивача знаходиться квартира [ADDRESS] , що розташована на другому поверсі. Вказані обставини зазначені у листі Святошинської РДА в м. Києві від 03.04.2019 (а.с. 110). Відповідно до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 26.12.2017, у квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] (а.с. 19-20). Згідно звіту про оцінку майна про проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, яка була проведена 22.06.2018, що розташована в [ADDRESS] , вартість проведення відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 44 996, 00 грн. (а.с. 36-78). У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 151 Житлового кодексу встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом достовірно було встановлено про те, що в червні 2017 відбулося залиття квартири [ADDRESS] по вул. Чистяківській в м. Києві , у якому проживає та зареєстрований позивач на підставі ордеру. Причиною залиття стало стало від`єднання сифону під раковиною в приміщенні кухні у квартирі № 8 , що знаходиться поверхом вище над квартирою позивача. Внаслідок залиття квартири, позивачу заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої визначено звітом від 22.06.2018 та становить 44 996,00 грн. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведене, завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів, з квартири яких сталося залиття квартири позивача. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., суд приходить до наступних висновків. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. На підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на заподіяння душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, порушенні звичайного ритму життя, додаткових витратах на врегулювання ситуації, неможливості використовувати пошкоджене майно за призначенням. Суд виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останньому моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди частково, а саме, в розмірі 10 000,00 грн. в порядку вимог ст. 1167 ЦК України. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial