Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач, який є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ, звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань, щодо проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, просить стягнути з відповідача: 18044 грн. 44 коп. - оплати вартості за навчання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій, також, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Зокрема, про судове засідання призначене на 17.10.2014 на 11-00 год. відповідач повідомлявся судовим повідомленням, яке за повідомленням органів поштового зв'язку, відповідач не отримує. Третя особа свого представника у судове засідання не направила і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надала. Хоча про час і місце розгляду справи, третя особа повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про отримання третьою особою 03.10.2014 року судового повідомлення. З урахуванням положень ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності представника позивача, відповідача та представника третьої особи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії витягу з наказу Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск, відповідача зараховано на навчання до Київського національного університету внутрішніх справ. 30.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, ГУ МВС України в м. Києві та відповідачем, укладено договір № Кв - 396 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії витягу з наказу Київського національного університету внутрішніх справ від 18.06.2010 року № 464, відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та наказано видати диплом спеціаліста. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії витягу з наказу ГУ МВС України в м. Києві від 24.06.2010 року № 613 о/с, відповідача призначено експертом сектору техніко-криміналістичного забезпечення роботи Деснянського районного управління відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії витягу з наказу ГУ МВС України в м. Києві від 13.07.2012 року № 412 о/с, відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Відповідно до наявної в матеріалах справи, довідки позивача про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Київському національному університеті внутрішніх справ від 10.06.2013 року, за період з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року розмір цих витрат становить: 18044,44 грн.. Відповідно до п. 2.3.5. - п. 2.3.6., укладеного між Київським національним університетом внутрішніх справ, ГУ МВС України в м. Києві та відповідачем, договору № Кв - 396 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 30.11.2007 року, відповідач зобов'язувався: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3, укладеного між Київським національним університетом внутрішніх справ, ГУ МВС України в м. Києві та відповідачем, договору № Кв - 396 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 30.11.2007 року, передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, якими є: 3.1. Дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; порушення дисципліни. 3.2. Відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст. ст. 509 ч. 1, 525, 526 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв'язку з тим, що відповідач звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням до закінчення перших трьох років після закінчення навчання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved