Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Представник [PERSON], діюча на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного подружнього проживання у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який з 2013 року проживає з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач, як мати [PERSON], життям сина не цікавиться, вихованням не займається, стосунків не підтримує, ніякої матеріальної підтримки не надає, харчуванням не забезпечує, нехтує всіма правами та обов'язками матері. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позов підтримала повністю, посилаючись на наведені у ньому обставини. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на висновок органу опіки та піклування Хустського міськвиконкому. Не заперечує проти його задоволення. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03.09.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання сина. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач [PERSON] не виконує. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання сина. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов'язків, позивач не чинив. Висновок органу опіки та піклування Хустського міськвиконкому вказує на те, що мати діє всупереч інтересам неповнолітнього, тим самим позбавила його права на належне батьківське виховання та утримання, а тому, захищаючи права та інтереси дитини доцільно позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON]. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 640,00 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved