Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, а саме: № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року на суму 10684 грн. на строк до 10.09.2013 року. 08.05.2015 року між ТОВ «Кредекс фінанс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, у відповідності до умов якого, ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу, набуло право вимоги за кредитним договором № № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року , на підставі договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року, укладеного з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» в свою чергу, набуло право вимоги за кредитним договором № 2697№ 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року, на підставі договору факторингу №20120726-Г від 26.07.2012 року, укладеного з ПАТ «Платинум банк». У звязку з тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобовязань, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а саме: за №349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року в сумі 12581,50 грн., а також понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, а саме: № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року на суму 10684 грн. на строк до 10.09.2013 року (а.с.6-7). 08.05.2015 року між ТОВ «Кредекс фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів, було укладено договір факторингу» № 1/15-ФКю, у відповідності до якого, ТОВ «Кредекс фінанси» набуло право вимоги за кредитними договорами № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 (а.с.10-11). ТОВ Європейська агенція з повернення боргів, в свою чергу, набуло право вимоги за кредитним договором № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року на підставі договору факторингу №2 від 08.10.2012 року, укладеного з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» (а.с.14). ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» в свою чергу, набуло право вимоги за кредитним договором № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 року, на підставі договору факторингу № 20120726-Г від 26.07.2012 року, укладеного з ПАТ «Платинум банк». За умовами кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов'язання у строки і на умовах передбачених договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем умови договору виконувались неналежним чином. У відповідності до положень статей 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Згідно з ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Випискою з реєстру боржників від 08.05.2015 року підтверджується, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 349/4559АСLAРТ від 10.02.2012 в сумі 12581,50 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 10050,40 грн.; суми заборгованості за відсотками 1225 грн. та суми заборгованості за пенею 1306,1 грн. (а.с.3) . У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді припинення зобовязання; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків. Таким чином суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, до нього мають бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності. В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених законом або договором, для зменшення сум, які підлягають стягненню з позичальника. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved