Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач у вересні 2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в грудні 2017 року він позичив відповідачу 17 000 гривень, строк повернення - до 15 січня 2018 року, про що була підписана відповідачем розписка. Однак борг відповідач не повертає, станом на 20.09.2020 заборгованість складає 30 510, 61 грн. Просить стягнути вказану заборгованість з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явилась, позов підтримує, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, повторно повідомлена відповідно до ст. 128 ЦПК України за місцем реєстрації, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив не подавався. Судова кореспонденція, яка була направлена відповідачу повернулась до суду з відміткою поштового працівника « адресат відсутній» (а.с. 23). Відповідно до п. 2. ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже, виклик відповідача у судове засідання, призначене на 22.04.2021 року, додатково здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 25). Ухвалою судді від 03.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлена ухвала від 22.04.2021 року. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до наданої позивачем розписки відповідач [PERSON] позичила гроші 15.12.2017 в сумі 17000 гривень в позивача [PERSON] , гроші зобов`язується повернути до 15 січня 2018, про що розписується (а.с. 8). Оскільки у розписці визначено розмір відсотків 24% річних, то, відповідно, у вказаний строк [PERSON] повинна була повернути [PERSON] 17 340,00 (Сімнадцять тисяч триста сорок грн. 00 коп.) грн. Станом на 20 вересня 2020 року проценти, визначені у розписці в розмірі 10 880,00 грн. [PERSON] не сплачені. Отже сума позики з процентами в розмірі 28 220,00 грн.(Двадцять вісім тисяч двісті двадцять грн. 00 коп.) грн. Відповідачем [PERSON] . Позивачу не повернута. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний; сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином Відповідач повинен сплатити Позивачу: - суму боргу, що становить 17 340,00 грн.; - проценти в розмірі 24% річних від простроченої суми, що становить 10880,00 грн. - втрати від інфляції , що складають - 2 290,61 грн. Всього - 30 510,61 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору

Outcome: approved