Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулось до відповідачки [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2017 року між громадянином [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10330, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Infiniti» д/н [NUMBER]. 07.12.2017 року на мосту Патона в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Suzuki» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 130 022,26 грн. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 130 022,26 грн. Винною в даній ДТП визнано відповідачку [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5668630, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійсними відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER]. 30.05.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 93 663,64 грн. Оскільки відповідачка не бажає добровільно відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 36 358,62 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 36 358,62 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2017 року між громадянином [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10330, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Infiniti» д/н [NUMBER]. 07.12.2017 року на мосту Патона в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Suzuki» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 130 022,26 грн., що підтверджується рахунком № ВЛвС-0003938 від 14.12.2017 року та актом виконаних робіт № ВЛвСА-003185 від 23.03.2018 року. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5668630. 30.05.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» у розмірі 93 663,64 грн., що підтверджується випискою від 31.05.2018 року. Враховуючи, що ПрАТ «СК «Уніка» на виконання вимог договорів страхування було перераховано на користь ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» грошові кошти у розмірі 93 663,64 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що було відшкодовано ПрАТ «СК «Уніка» та яка підлягає стягненню з відповідача становить 36 358,62 грн. (130 022,26 грн. - 93 663,64 грн. = 36 358,62 грн.). 13.07.2018 року відповідачці було направлено заяву про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП вих. 15/04/8.10/198-18 від 12.10.2018 року, які відповідачка отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням №0319406111721. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової вирлати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ВіДі-Страхування» про відшкодування шкоди в розмірі 36 358,62 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved