Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ТОВ «Лотос ЛТД» 05.03.2008 р. було укладено договір № 01.03-8 пайової участі у будівництві. За умовами даного договору відповідач зобов»ячався організувати та здійснити будівництво багатоповерхового житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS]. І передати частину офісних приміщень даного об»єкту позивачу. Позивач в свою чергу взяв на себе зобов»язання у визначений договором термін здійснити фінансування у будівництво і прийняти свою частку приміщень. Об»єктом пайової участі за договором є приміщення загальною площею 250 кв. м., що розташоване на 1 поверсі житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом. Сторонами 24.07.2008 р. укладено додаткову угоду, якою передбачено термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію об»єкта , а саме - 31 грудня 2010 р. На виконання умов договору позивачем передано відповідачу загальну ціну договору - 1 818 000,00 грн. Проте відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, а тому представник позивача просить суд визнати за [PERSON] майнові права на об»єкт будівництва - житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS] в частині проінвестованого нежилого приміщення загальною площею орієнтовно 250 кв. м. (уточнюється по закінченні будівництва та введення об»єкта в експлуатацію), що розташоване на 1 поверсі житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS]; заборонити ТОВ «Лотос ЛТД»» здійснювати дії щодо переоформлення (у тому числі відчуження, передачі у найм, передачі у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на проінвестоване нежиле приміщення загальною площею орієнтовно 250 кв. м. (уточнюється по закінченні будівництва і введення об»єкта в експлуатацію), що розташоване на 1 поверсі житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник ТОВ «Лотос ЛТД» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій, які б свідчили про оспорювання майнового права [PERSON] на приміщення, що є предметом договору № 01.03-08 від 05 березня 2008 року пайової участі у будівництві, а тому жодного спору між сторонами угоди не було і не має на день розгляду справи. Більш того право відповідача як інвестора на приміщення, що буде створене в процесі будівництва передбачено укладеним сторонами договором, а тому не потребує додаткового затвердження будь - яким іншим способом. У разі ж порушення умов договору настають наслідки передбачені угодою, або чинним законодавством, таким чином спосіб захисту, в разі порушення прав, обрано невірно. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 05.03.2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос ЛТД» було укладено договір № 01.03-08 пайової участі у будівництві. За мовами договору забудовник ТОВ «Лотос ЛТД» зобов»язується організувати та здійснити будівництво багатоповерхового житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS] і передати частину офісних приміщень даного об»єкта пайовику, а пайовик [PERSON] зобов»яязується у визначений даним договором термін здійснити фінансування у будівництво і прийняти свою частку офісних приміщень. Ціна договору згідно до п. 2.1.1. складає 1 262 500,00 грн., крім того 20% ПДВ, що становить 252 500,00 грн. Загальна ціна договору - 1 515 000,00 грн. Приміщення, передається позивачу за умовами договору - орієнтованою площею 250 кв. м. (уточнюється по закінченні будівництва і введення об»єкта в експлуатацію) на 1 поверсі житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS]. Додатковою угодою до договору про пайову участь у будівництві № 01.03.-08 24.07.2008 р. сторони погодили, що загальна ціна договору становить 1 818 000,00 грн. та плановий термін закінчення об»єкта будівництва та його введення в експлуатацію - 31 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Встановлено, і це підтверджується довідкою ТОВ «Лотос ЛТД», що [PERSON] виконала взяті на себе зобов»язання за договором пайової участі у будівництві від 05.03.2008 р. та сплатила передбачену угодою суму у розмірі 1 818 000,00 грн. В свою чергу відповідач надав позивачу гарантійний лист де зазначив, що ТОВ «Лотос ЛТД» гарантує виконання взятих зобов»язань за договором, а саме будівництво та передачу приміщень. Не заперечувалось у судовому засіданні представником відповідача та обставина, що станом на день розгляду справи об»єкт будівництва не добудовано та не введено в експлуатацію. За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справ та обов»язків. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання та не передав інвестору про інвестоване приміщення, представник [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання майнових прав на об»єкт будівництва. Ст.. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» б'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права визнаються речовими правами. З іншого боку Верховний Суд України у своєму рішенні від 02.10.2013 р. у справі № 6-98цс13 висловив таку правову позицію - виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. В судовому засіданні представник ТОВ «Лотос ЛТД» визнав ту обставину, що [PERSON] повністю сплатила вартість об»єкта інвестування та набула майнові права на даний об»єкт - нежитлове приміщення загальною площею орієнтовно 250 кв. м. (уточнюється по закінченні будівництва та введення об»єкта в експлуатацію), що розташоване на 1 поверсі житлового будинку з приміщеннями загального користування і підземним паркінгом по [ADDRESS]. Також представник відповідача ТОВ «Лотос ЛТД» повідомив про те, що відповідач визнає таке право за інвестором [PERSON] Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В свою чергу відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За встановлених обставин, зважаючи на відсутність спору щодо належності [PERSON] майнового права на об»єкт інвестиції, зважаючи на те, що заявлені вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для захисту прав у спосіб обраний позивачем. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed