Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач у квітні 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], яка народилася за час перебування у шлюбі позивача з [PERSON]. За час спільного проживання з донькою позивач активно приймала участь у вихованні останньої. Після розірвання шлюбу у 1982 році позивач вимушена була утримувати доньку самостійно, призначені на утримання доньки аліменти позивач значний час не отримувала, оскільки батько дитини не працював, і виплата аліментів здійснювалася з 1993 року і до досягнення повноліття доньки до 1995 року.Після досягнення повноліття відповідач навчалася, проте аліментів на її утримання позивач не отримувала. У 1997 році відповідач уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]». Після укладення шлюбу позивач продовжувала надавати відповідачу допомогу, вказуючи, що при цьому на її утриманні був неповнолітній син від другого шлюбу, оскільки батько сина позивача помер у 2001 році. Позивач має 41 рік безперервного трудового стажу, при цьому весь час вела підсобне господарство, працювала на городі, утримувала сім'ю. Після досягнення 55 річного віку вийшла на пенсію і пропрацювала ще 3 роки, незважаючи на незадовільний стан здоров'я. З 1982 року [PERSON] постійнохворіє,у зв'язку з чим неодноразово проходила стаціонарне лікування в обласному кардіо-диспансері, ревматології, та районній лікарні, що потребувало значних коштів. Відповідачу було відомо про її захворювання, проте допомоги останняне надавала. Донька припинила спілкуватися з позивачем більше двох років та в 2014 році виїхала з міста Харкова до Польщі, не залишивши адреси та телефону. Розмір пенсії позивачаскладає 1200 гривень і цих коштів не вистачає на проживання та придбання ліків. Разом з позивачем проживає її матір [INFO], розмір її пенсії складає 1300 гривень. Також разом з позивачем проживає її син [PERSON], який також утримує 9-тирічну доньку і допомагає матері продуктами, ліками та по господарству. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. [PERSON] пояснила суду, що з самого дитинства докладала всіх зусиль задля того, щоб донька [PERSON] була забезпечена всім найкращим та необхідним, здобула освіту та отримала професію.Через розлучення з батьком доньки повністю це робила сама, багато працювала, підірвала здоров'я. Після народження дитини позивач їздила до доньки допомагала няньчити онуку, привозила подарунки, придбавала необхідне. Проте, після розлучення з першим чоловіком донька проживала з дітьми та новим співмешканцем у м.Харкові і у 2014 році виїхала до Польщі на роботу за контрактом на велике підприємство разом з усією рожиною. Облаштувавшись у Польщі, донька останні три роки не спілкується з позивачем, не приїздить, не телефонує, знаючи про її поганий стан здоров'я, необхідність постійного лікування та відсутність коштів. [PERSON] вказала, що проживає разом із 80-річною матір'ю пенсіонеркою, та сином [PERSON], який допомагає чим може, але також сплачує аліментів на доньку та має низку серйозних захворювань. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлявся належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що дошлюбне дівоче прізвище позивача відповідно до свідоцтва про народження є «Користова» (а.с. 39). Позивач була зареєстрована у шлюбі з [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на даний час розірвано (а.с. 32, 48). За час шлюбу з [PERSON] у позивача народилася донька [PERSON], [INFO], яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON] (а.с. 59). Крім доньки - відповідача у цій справі, позивач має сина [PERSON], [INFO] (а.с.40). Позивач 14 квітня 2015 року розірвала шлюб з третім чоловіком [PERSON] і на цей час проживає з матір'[PERSON],[INFO], та сином [PERSON], [INFO],у [ADDRESS] Відповідач зареєстрована окремо від матері [ADDRESS] (а.с.23). Позивач в судовому засіданні визнала, що її донька має двох дітей - [PERSON], який на цей час виповнилось 19 років та доньку [PERSON], якій на цей час виповнилось 17 років, відповідач має регулярний дохід у Польщі. Відповідно до статті 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. Згідно з частиною 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. За змістом пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх працездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Позивач, ураховуючи її рік народження - [INFO] та положення статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на час звернення з цим позовом та на час вирішення справи є особою, що досягла пенсійного віку. Вирішуючи питання про те чи потребує позивач матеріальної допомоги, суд виходить з таких мотивів. Потреба в матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримки нормальної життєздатності особи. З урахуванням наведеної в частині 1 статті 10 СК України вказівки про можливість застосування аналогії закону до сімейних правовідносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, слід виходити з критеріїв, встановлених в частині 4 статті 75 СК України, яка передбачає, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже і для визначення того, чи потребують батьки матеріальної допомоги слід виходити з цих же критеріїв. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. На підставі довідки, виданої управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Сумської області,судом установлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні, отримує пенсію за віком, розмір якої на червень 2017 року складав 1281 гривень 94 коп. (а.с. 33). При цьому прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2017 року складає 1312 грн., тобто більше, ніж щомісячний дохід позивача, який не забезпечує їй прожитковий мінімум установлений законом. За таких обставин, оскільки розмір пенсії позивача є меншим за прожитковий мінімум установлений законом, позивач є такою, що потребує матеріальної допомоги від доньки, а тому з відповідача, яка добровільно не надає таку допомогу матері, підлягають стягненню аліменти на утримання останньої довічно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до довідки комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня» [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у поліклінічному відділенні лікарні у зв'язку з гіпертонічною хворобою ІІ ступеню, деформуючим поліостеоартроз, остеохондрозом шийного відділу хребта, у зв'язку з чим у 2006, 2014, 2015 році проходила стаціонарне лікування, у тому числі у ревматологічному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні (а.с. 6). Позивач проживає з сином і також від нього отримує допомогу, але при цьому суд враховує, що [PERSON] частину заробітної плати, яку отримує в приватному акціонерному товаристві «Монделіс Україна» витрачає на сплату аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 34,35). Крім того, відповідно до виписного епікризу із медичної картки хворого № 3356 [PERSON] з 18.07.2017 по 28.07.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному закладі «Тростянецька центральна районна лікарня» з діагнозом - «Остеохондроз поперекового відділу хребта, деформуючий спондильоз, спондилоартроз з вторинним радикулярним синдромом у стадії загострення» (а.с. 36). Таких обставин, ураховуючи, що позивач, крім відповідача, має і сина, який також зобов'язаний допомагати матері, з огляду на те, що відповідач також має двох дітей, одна з яких є неповнолітньою, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 її заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 26.04.2017 року. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 640 грн. 00 коп. (1600 грн. х 0,4). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial