Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 20.02.2019 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому остаточно визначившись з позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 25 868 грн. 85 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 315 грн. 84 коп., а всього на суму 54 956 грн. 16 коп.. Ухвалою суду від 06.05.2019 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 20.05.2019 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 20.02.2019 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , ПАТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 46 593 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунковим листом за лютий 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 7/ 02.10.2018 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми стягнуто частину заборгованості по заробітній платі у сумі 20\~724 грн. 15 коп. /а.с. 9/ Заборгованість по заробітній платі складає 25\~868 грн. 85 коп. (46\~593,00-20\~724, 15) Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не погоджується з розрахунком середньоденньої заробітної плати позивача, виходячи з наступного. Згідно наданого розрахункового листа заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складає 7 896 грн. (грудень 2018 року 3723 грн., січень 2019 року 4173 грн.). Кількість робочих днів за грудень-січень 2018 року складає 41 день (грудень 2018 року 20, січень 2019 року 21). З урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, середньоденний заробіток позивача становить 192 грн. 59 коп. (7 896 грн. : 41 = 192,59 грн.). Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. За підрахунками позивача час затримки розрахунку при звільненні становить 174 днів, при цьому враховані липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень-грудень 2018 року, січень-серпень 2019 року. Однак вказаний розрахунок містить арифметичну помилку, позивачем враховано період до дня її звільнення та після винесення рішення суду. Так, зокрема невірно зазначено кількість робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача по день ухвалення рішення, тобто за період з 21.02.2019 по 06.06.2019, що складає 42 дні. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 21.02.2019 по 06.06.2019. У зазначений період на підприємстві було 42 робочих дні. Таким чином сума середнього заробітку становить 8 088 грн. 78 коп. без відрахувань податків і зборів (42х192,59). У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 768 грн. 40 коп..

Outcome: partial