Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 16.01.2014року між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток», за яким розміщено вклад з 16.01.2014року по 15.02.2014року, та в цей же день постановою Правління НБУ від 16.01.2014року № 14 вказаний банк був віднесений до категорії неплатоспроможних і саме з цього дня Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку. З 15.04.2014року відповідно до постанови НБУ №217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.04.2014року №29 про початок процедури ліквідації банку, призначення уповноваженої особи починаючи з 17-30год. 16.04.2014року по 15.04.2015 року. Позивач вказує на те, що укладений договір банківського вкладу є нікчемним, так як укладений з порушеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки повноваження органів управління банку та органів контролю призупинилися з дня прийняття постанови НБУ від 16.01.2014року №14, у день укладення оспорюваного договору початок операційного часу банку становив з 09-15год. кінець 16-30год., а фінансова операція по вкладу [PERSON] була здійснена о 21-48год. 16.01.2014року, а тому договір банківського вкладу є недійсним (нікчемним). В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги уточнила та просила встановити факт недійсності нікчемного договору , визнати відсутнім у [PERSON] права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів. Відповідач та її представник за довіреністю в судовому засіданні позов не визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та заперечення представника відповідача, озглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.01.2014року між ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т- 42648, за яким розміщено вклад на період з 16.01.2014року по 15.02.2014року, грошові кошти в національній валюті - 190 000 грн. Внесення коштів підтверджено квитанцією № 25980 від 16.01.2014року. Встановлено, що постановою Правління Національного банку України №14 від 16.01.2014року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків. Відповідач суду пояснила, що в м. Києві, разом з знайомими, у відділенні банку внесла гроші, але обставини укладення договору не памятає. Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Встановлено, що постановою Правління Національного банку України №14 від 16.01.2014року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16.01.2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку було запроваджено з 17.01.2014 року по 16.04.2014 рік. А також, цим рішенням надано вказівку забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації в мережі Інтернет на сторінці Фонду та у газеті «Урядовий курєр», газеті «Голос України». Відповідно до ч.ч.2-4 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. Відповідно до ст.2 Закону визначено Тимчасову адміністрацію - як процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим законом, виконує дії з забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно статтею 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Так, згідно з рішення №1 від 16.01.2014року виконавчої дирекції Фонду «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення банку з ринку та здійснення у ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17.01.2014 року по 16.04.2014 рік. Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію призначено [PERSON], який приступив до виконання обовязків з 17.01.2014року. Отже, є необґрунтованою та безпідставною позиція позивача про визнання нікчемним договір банківського вкладу в силу ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки сама по собі необізнаність вкладника про прийняття відносно банку рішення щодо його діяльності, яке, при тому ще й не було належним чином доведено до відома громадян станом на 16.01.2014 року, - не може бути підставою для покладення на вкладника ризику за наслідками дій працівників банку. Також, позовна вимога про визнання відсутнім у позивача права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42648 від 16.01.2014року не є способом захисту цивільних прав, передбачених ст.16 ЦК України. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: dismissed