Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду Дергачівського району Харківської області з позовом, в якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №32/Ф-IK-406/z1 від 13.05.2008 року між ПАТ «ВТБ БАНК» (код ЄДРПОУ 14359319) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: А2 - жилого будинку загальною площею 197,70 кв.м., житловою площею 84,70 кв.м., Б - вбиральні, В - душ, Г - зливна яма, К - колонка, N-N2-огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON], на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області №2-975 від 31.03.2008 року та рішення Дергачівського районного суду Харківської області №2-975 від 01.04.2008 року, зареєстровано Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» Дергачівського району, Харківської області 11 квітня 2008 року за реєстраційним номером 81 в книзі №1, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №18474376 від 11 квітня 2008 року, реєстраційний номер 22889031; стягнути з [PERSON], [INFO], паспорт серія [NUMBER], виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.01.1997 p., ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS] на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що 13.05.2008 pоку між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №32/Ф-ІК-406 згідно з яким останньому був наданий кредит в розмірі 47250 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13 травня 2016 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредитні кошти. Починаючи з березня 2009 року [PERSON] систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. Станом на 07.10.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором №32/Ф-ІК-406 від 13.05.2008 року складає 749269,55 грн. Крім того, як зазначено у позові 13 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ВТБ БАНК» був укладений договір іпотеки №32/Ф-ІК-406/z1, згідно якого іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: А2 - жилого будинку загальною площею 197,70 кв. м., житловою площею 84,70 кв. м., Б - вбиральні, В - душ, Г - зливна яма, К - колонка, N-N2- огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності юридичної особи, не з'явився, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа, [PERSON] в судове засідання з'явилася, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що 13.05.2008 p. між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №32/Ф-ІК-406 згідно з яким останньому був надай кредит в розмірі 47250 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13 травня 2016 року. Відповідно до ст.627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частин кредиту, та сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредитні кошти. В порушення умови кредитного договору [PERSON] систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. Внаслідок чого станом на 07.10.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором №32/Ф-ІК-406 від 13.05.2008 року складає 749269,55, з яких: - 360080,41 гривень - прострочена заборгованість по кредиту; - 153021,35 гривень - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; - 92387,17 гривень - пеня нарахована за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом; - 125820,51 гривень - пеня нарахована за прострочену заборгованість по кредиту; - 17960,11 гривень - 3% річних нараховані за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виповняться належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з вимогами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 13 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ВТБ БАНК» був укладений договір іпотеки №32/Ф-ІК-406/z1, згідно якого іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: А2 - жилого будинку загальною площею 197,70 кв. м., житловою площею 84,70 кв. м., Б - вбиральні, В - душ, Г - зливна яма, К - колонка, N-N2- огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: А2 - жилого будинку загальною площею 197,70 кв.м., житловою площею 84,70 кв.м., Б - вбиральні, В - душ, Г - зливна яма, К - колонка, N-N2-огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області №2-975 від 31.03.2008 року та рішення Дергачівського районного суду Харківської області №2-975 від 01.04.2008 року, зареєстровано Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» Дергачівського району, Харківської області 11 квітня 2008 року за реєстраційним номером 81 в книзі №1, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №18474376 від 11 квітня 2008 року, реєстраційний номер 22889031. Відповідно до п.4.2. Іпотечного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та/або невиконання зобов'язань за цим договором іпотекодержатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов'язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат пов'язаних з пред'явленням вимоги,якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду передбачено нормами ст.ст.39, 41, 42 Закону України «Про іпотеку» та ст.ст.590, 591 ЦК України. Правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача визначені у статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зокрема, якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувала, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем та третьою особою не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Крім того тривалий термін прострочення платежів, відсутність дій, які б свідчили про наміри добросовісно виконувати свої зобов'язання з боку відповідача, вказують на наявність спроби ухилитися від виконання ним своїх зобов'язань. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved