Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача, згідно яких просить стягнути з відповідача на свою користь: викупну суму у розмірі 2 828,00 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 47,73 доларів США, 3% річних у розмірі 10,25 доларів США. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та ПрАТ «Страхова Компанія «ЕККО» (відповідач) було укладено Договір добровільного страхування життя, згідно умов якого страховий захист діє з 01.06.2008 до 31.05.2018. Відповідно до умов договору позивач за період з 01.06.2008 до 01.06.2014 сплачував на рахунок відповідача щорічні страхові внески. 09 червня 2016 року позивач шляхом відправлення поштової кореспонденції звернувся із заявою про дострокове припинення договору страхування життя та виплату відповідної викупної суми. Проте конверт повернувся у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Позивач вважає відповідача таким, що отримав заяву про дострокове припинення договору 12.10.2016, відтак викупна сума підлягає сплаті з 14.11.2016. Однак відповідач викупну суму у розмірі 2 828,00 доларів США позивачу не повернув. У зв'язку з чим останнім нараховано 3% річних від простроченої суми боргу за період з 15.11.2016 по 28.12.2016 у розмірі 10,23,00 доларів США та проценти за користування грошовими коштами у розмірі 47,73 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] (позивач) та ПрАТ «Страхова компанія «ЕККО» (відповідач) було укладено Договір добровільного страхування життя №000-0806 у вигляді полісу (Договір), згідно умов якого страховий захист діє з 01.06.2008 до 31.05.2018 (а.с.10-13). Відповідно до умов договору позивач, за період з 01.06.2008 року по 31.05.2018 року, сплачує на рахунок відповідача щорічні страхові внески. У разі дожиття застрахованої особи до закінчення дії страхового захисту, останньому виплачується страхова сума еквівалент у розмірі 4 690,00 доларів СІІІА (а.с.12). Згідно до умов Договору позивач за період з 01.06.2008 до 01.06.2014 сплачував на рахунок відповідача щорічні страхові внески у загальному розмірі 2 828,00 доларів США, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Відповідно до п 6.3. Договору при умові повної оплати страхових внесків не менше ніж за три роки, по закінченню оплаченого періоду страхування, страхувальнику по його письмовій заяві надається право на дострокове припинення дії Договору і отриманні викупної суми. В такому випадку Страховик здійснює виплату викупної суми, розрахованої математично в залежності від періоду, на протязі якого діяв Договір. Згідно підпункту 6.4.7. договір може бути припиненим в інших випадках передбачених законом. Відповідно до ч. 2, 4, 6, 8 ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Відповідно до пункту 6.5 Договору в разі дострокового припинення Договору за домовленістю сторін, будь-яка сторона зобов'язана попередити іншу сторону про намір достроково припинити дію Договору не пізніше, ніж чим за 30 днів до дати припинення дії Договору. 09 червня 2016 позивач направив лист до відповідача з усіма необхідними документами для здійснення виплати страхової суми. Згідно довідки поштового відділення від 12.10.2016 конверт повернувся за закінченням строку зберігання. Таким чином, строк виконання вимоги сплив 14.11.2016 (а.с.14-16). Судом встановлено, що відповідачем всупереч вимогам Договору добровільного страхування життя викупну суму позивачу не сплачено. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У зв'язку з невиконанням зобов'язання відповідачем відповідно до умов Договору страхування, у нього перед позивачем утворилась додатково заборгованість, яка складається з 3% річних від простроченої суми боргу за період з 15.11.2016 по 28.12.2016 у розмірі 10,23,00 доларів США та процентів за користування грошовими коштами у розмірі 47,73 доларів США. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судові витрати у розмірі 1 600,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 536, 612, 981, 988, 625, 1048 ЦК України, ст.ст. 6, 28 ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved