Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів 31 713гр.92 коп. відсотків, пені та інфляційних втрат в зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. В подальшому представник позивача збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідачів 39 298гр.61 коп. заборгованості. Посилається в позові на те, що 09 квітня 2014 року між Кредитною спілкою та відповідачкою [PERSON] був укладений Кредитний договір №8-140404/н, за умовами якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп., плата за користування (проценти) якими встановлена в розмірі 69,35% річних, тобто 0,19% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також було укладено Додатковий договір до Кредитного договору №8-140404/н від 09 квітня 2014 року, відповідно до п.1 якого встановлено, що сторони домовилися про зміну розміру фіксованої відсоткової ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику у зв'язку з порушенням Графіку розрахунків. Плата за користування кредитом, який визнаний з підвищеним ризиком, становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. В забезпечення Кредитного договору між Кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] було укладено Догорів поруки №8-140404/н від 09 квітня 2014 року, відповідно до умов якого останній виступив поручителем та зобов'язався відповідати по зобов'язаннях, що витікають із Кредитного договору №8-140404/н від 09 квітня 2014 року. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору, заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року з відповідачів було солідарно стягнуто 34 066гр. 73 коп. заборгованості, розрахованої станом на 13 серпня 2015 року. З моменту набрання рішенням суду законної сили відповідачами частково було сплачено заборгованість в розмірі 2 284,00гр., однак рішення суду в повному обсязі не виконане до цього часу. Таким чином, відсотки за користування кредитом, встановлені у рішенні суду, не погашені, а тому тіло кредиту не змінилось та становить 6 685гр.70 коп. Зазначає, що відповідачка з 09 квітня 2014 року по сьогоднішній день продовжує користуватись кредитними коштами і зобов'язання за договором не припинилися, а тому проценти за умовами договору продовжують нараховуватися. Станом на 15 жовтня 2016року заборгованість по відсотках за користування коштами складає 28 614гр.80 коп. Крім того, в порядку ст.625 ЦК України відповідачі мають сплатити 2 313гр.66 коп. річних та 785гр. 47коп. інфляційних втрат. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували. Посилаються на те, що вони виконують рішення суду, сплачують стягнуту судом суду і вважають, що відносини між Кредитною спілкою та ними завершилися ухваленням судом рішення про стягнення з них заборгованості. Виходячи з цього, просять у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року між позивачем відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №18-14004-н, за умовами якого останній був наданий кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. під 69,35 % річних, тобто 0,19 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом строком на 24 місяців. Згідно п.7.3 кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення. Крім того між позивачем та відповідачкою було підписано додатковий договір до кредитного договору №18-140404-н від 09 квітня 2014 року, п. п. 1.1 якого сторони домовилися про зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв'язку з порушенням графіку розрахунків додатка №1 до кредитного договору №18-140404-н в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. У разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 365% річних. / а. с. 11 - 15 / В забезпечення виконання позичальником умов Кредитного договору між Кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №8-140404/н від 09 квітня 2014 року, відповідно до умов якого останній виступив поручителем та зобов'язався відповідати по зобов'язаннях, що випливають із Кредитного договору . /а.с.16/ Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 34 066 гр.73 коп. заборгованості станом на 13 серпня 2015 року. На виконання рішення суду 19 січня 2016 року було видано виконавчі листи, які пред'явлені до виконання. Станом на 18 жовтня 2016 року відповідачами на виконання рішення суду було сплачено 2 284,00 гр. боргу. Залишок боргу по виконавчому провадженню становить 31 924 гр. 67 коп.. / а. с. 17 - 23 / Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з п.п.2 п.2 ст.21 Закону України « Про кредитні спілки» кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати /процентів/ за користування кредитом. Пунктом 3.1 Кредитного договору встановлена відсоткова ставка в розмірі 69,35 % річних, тобто 0, 19% денних від суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.1 Додаткового договору до Кредитного договору від 09 квітня 2014 року сторони дійшли згоди про зміну розміру фіксованої процентної ставки. Так, у зв'язку з порушенням графіку розрахунків додатку №1 до Кредитного договору в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів, ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку кредиту. Заочним рішенням суду від 01 жовтня 2015 року стягнута заборгованість з відповідачів та проценти станом на 13 серпня 2015 року. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачами умов укладених з позивачем кредитного договору та договору поруки, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з цього та умов укладених між сторонами договорів, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України, висловленою в постанові від 29.05.2013 у справі №6-39цс13, яка, згідно зі ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду. Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 року в справі Дубенко проти України). Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з даної норми закону суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача і в частині стягнення з відповідачів річних та інфляційних втрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378 грн.00 коп.

Outcome: approved