Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 246 749,12 гривень, з яких: тіло кредиту - 243 827,09 гривень, відсотки - 2922,03 гривень; всі судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-5741576, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 255 360,00 гривень з розрахунку 1,11% річних за користування кредитом на строк з 26 березня 2014 року по 25 березня 2021 рік. В частині надання кредитних коштів АТ «Дельта Банк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 28 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 246749,12 гривень, з яких: тіло кредиту - 243827,09 гривень; відсотки - 2922,03 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К-5741576, відповідно до умов якого кредитор ПАТ «Дельта Банк» надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 255 360,00 гривень, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 березня 2021 року включно, на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 1.1.1., 1.1.2. п. 1.1. Розділу 1 кредитного договору, плата за користування кредитом у вигляді процентів становить: 1,11% річних у разі, якщо позичальником виконуються всі умови цього договору належним чином; 26% річних у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 5.9.-5.13. цього договору. Зазначений розмір процентної ставки вступає в дію, починаючи з моменту (дати) невиконання зазначених зобов'язань та діє до дня (включно) виконання зобов'язань, передбачених п.п. 5.9.-5.13. цього договору. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим; 26% річних у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в п. 1.1. цього розділу договору. Зазначений розмір процентної ставки вступає в дію, починаючи з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день (дату) фактичного погашення заборгованості за цим договором. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим. Процентна ставка за кредитом є фіксованою. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3.1. Розділу 3 кредитного договору, нарахування та сплата процентів (плати) за користування кредитом за цим договором здійснюється, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п.п. 1.1.1. п. 1.1. цього договору, на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту), при цьому кількість днів у місяці приймається за 30 днів, у році - 360 днів в періоді нарахування (30/360). Згідно п. 5.1. Розділу 5 кредитного договору, позичальник зобов'язується: забезпечити своєчасну оплату ануїтетних платежів та інших платежів, передбачених даним договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2.зміна умов зобов'язання; 3.сплата неустойки; 4.відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, з боку кредитора ПАТ «Дельта Банк» були виконані умови кредитного договору в частині надання кредиту, при цьому відповідачем були порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 28 липня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № К-5741576 від 26 березня 2014 року становить 246749,12 гривень, з яких: тіло кредиту - 243827,09 гривень; відсотки - 2922,03 гривень. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до п. 8.2. Розділу 8 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором, та/або умов договорів забезпечення, зазначених в п. 1.5. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. 1.1., 1.4. та 3.2., 3.12., 3.14. цього договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення повної суми заборгованості, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченого п. 8.3., 8.4. цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с.23). В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованість за кредитним договором погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 467 гривень 49 копійок, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні з позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved