Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 13.04.2012 року [PERSON] отримала, відповідно до укладеного договору б/н, кредит (грошові кошти) в розмірі 7400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості. Зазначають, що у зв'язку із порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 31.10.2014 року в останнього утворилася заборгованість по кредиту, що становить загальну суму - 13337,57 грн. та яка складається: - із заборгованості за кредитом в сумі 6913,88 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4362,38 грн.; - заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 950,00 грн. а також штрафних санкцій, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема - 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) і 611,31 грн. штрафу (процентна складова). Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.04. 2012 року у вищенаведеній сумі, а також стягненні з відповідача судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», за довіреністю Зюлковська Л.В. не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи; від останньої в суд через канцелярію поступила письмова заява про розгляд справи в її відсутність, як представника позивача; позовні вимоги підтримано і не заперечується, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважність причини неявки в судове засідання не повідомлено. а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними доказами по справі установлено, що 13.04.2012 року відповідач [PERSON] отримала в ПАТ КБ «ПриватБанку», згідно умов укладеного договору б/н, кредит в розмірі 7400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.10.2014 року борг відповідача перед Банком становить в загальній нарахованій сумі - 13337,57 грн., яка складається: - з заборгованості за кредитом в сумі 6913,88 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4362,38 грн.; - заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 950,00 грн. а також на підставі пп. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 611,31 грн. штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Крім наведеного, розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.4-5) перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» досліджений в засіданні свідчить про те, що станом на 31.10.2014 року сума боргу відповідачем не погашена. Відповідно до п.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник доручає списувати з будь-якого відкритого в Банку картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань (а.с.13). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв»язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею 16 ЦК України визначено, що одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов»язку… Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526, 549 та 550 ЦК України, зобов'зання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 17.11.2014 року, в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved