Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач у березні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останнього батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] та щодо сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у неї з відповідачем двоє дітей. Проте, з 2011 року з відповідачем проживають окремо, він не приймає участі в утриманні та вихованні дітей, аліменти на утримання не сплачує, не займається їх вихованням. Позивач самостійно матеріально утримує синів та належним чином піклується про їх здоров`я, інтелектуальний та духовний розвиток. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Розпорядженням від 02.07.2018 року по справі призначено повторний автоматизований розподіл, оскільки 29.06.2018 року у судді Рибалки Ю.В. закінчився термін відрядження до Оболонського районного суду міста Києва, справу передано судді Тітову М.Ю. 30.10.2019 року по справі проведено підготовче судове засідання. У зв`язку з тим, що суддя Тітов М.Ю. 11.05.2019 року відрахований зі штату суддів Оболонського районного суду м.Києва у зв`язку з призначенням на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду розгляд справи відповідно до розпорядження від 13.05.2019 за № 52 передано судді Яценко Н.О. Позивач та її представник в судовому засіданні 09.10.2019 року позов підтримали, з обставин викладених в позові та просити суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав не заперечував також до суду направив письмову заяву про визнання позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.10-11) Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2012 року шлюб між подружжя [PERSON] було розірвано (а.с.8). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей на користь [PERSON] в розмірі 1600 грн. щомісячно починаючи з 18.10.2013 до досягнення дітьми повноліття (а.с.12-13). Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку від 11 червня 2018 року № 105/01-1201/В-140 Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такого що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своїх дітей. (а.с.56-58). Також у вищевказаному висновку зазначено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їхнього життя, не створює умов для отримання освіти, участі у вихованні не приймає, не виявляє батьківського піклування, має заборгованість по сплаті аліментів (а.с.56-57). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідач протягом останніх років не цікавився життям дітей, не приділяв їм уваги та не брав участі в їхньому вихованні, не надавав матеріальної допомоги, фактично ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини відповідач не оспорював та позов визнав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню синів [PERSON] та [PERSON] , також враховуючи ті обставини, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей, беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав . На підставі викладеного, ст. 141, 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитини», Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»;

Outcome: approved