Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

позов мотивований тим, що відповідно до укладеного між банком та [PERSON] договору № CL-125363 від 30.07.2018 року відповідач отримав кредит в сумі 25 200 грн., зі сплатою відсотків в сумі 69,99% річних, з терміном погашення кредиту - до 29.01.2020 року. Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування за дорученням відповідача. Відповідач зобов`язався погашати кредит згідно графіку, здійснюючи щомісячні платежі в сумі по 2315 грн. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 04.10.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 30 846, 69 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом - 19 273, 11 грн.; заборгованості за відсотками - 9 171,15 грн.; пені - 2 402, 43 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 30 846,69 грн., судовий збір в сумі 1921 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 4010 грн. та витрати у зв`язку з явкою представника позивача в судове засідання в сумі 5000 грн. Представник АТ «Кредобанк» - адвокат Кізко Л.С. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 58), зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Письмового відзиву на позов, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] кредитного договору № CL-125363 від 30.07.2018 року, відповідач отримав кредит в сумі 25 200 грн. на поточні потреби, шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] . Для обліку виданих кредитних коштів банком відкритий позичковий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] зобов`язався за користування кредитом сплачувати відсотки за процентною ставкою 69,99 % річних (п. 4.1). Реальна річна процентна ставка - 97,37 % річних (п. 4.5). Термін погашення кредиту - до 29.01.2020 року. Відповідно до п. 6.2 договору відповідач [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення заборгованості згідно графіку платежів (додаток 3 1 до договору), сплачуючи щомісяця по 2315 грн. в період з 30.07.2018 року до 29.01.2020 року. Пунктом 7.1 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику а підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за кредитним договором (п. 7.4). Сторонами також погоджено, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.2) (а.с. 9-13). Шляхом підписання цього кредитного договору відповідач підтвердив, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, іншою інформацією про споживчий кредит. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі 25 200 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника, що підтверджено меморіальним ордером від 30.07.2018 року № 41770224 (а.с. 24). Однак, [PERSON] , в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно виписки по руху коштів по рахунку та згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с. 25-26, 33, 34), який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» за договором № CL-125363 від 30.07.2018 року станом на 04.10.2019 року становить 30 846, 69 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом - 19 273, 11 грн.; заборгованості за відсотками - 9 171,15 грн.; пені - 2 402, 43 грн. за період з 04.01.2019 року до 04.10.2019 року. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу - 30 846, 69 грн. підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 18.10.2019 року (а.с. 1). Оскільки позивач не надав доказів понесення витрат на правничу допомогу в сумі 4010 грн., а також не надав доказів витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду на суму 5000 грн., такі витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved