Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач через свого представника [PERSON]., який діє на підставі довіреності, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом\~\~до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2016 встановлено, що 27.11.2015 року з вини відповідача, який керував автомобілем\~«ВАЗ»,\~державний номерний знак К0124ХК, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту складає 2875,17 грн. Відповідач на дату ДТП не виконав вимогу\~[PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. На підставі заяви власника пошкодженого автомобіля позивачем здійснено 25.03.2016 виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 2875,17 грн, виконавши таким чином покладений на позивача [PERSON] обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому, на думку позивача, відповідно до чинного законодавства, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Представником позивача [PERSON] подано до суду\~ заяву,\~ в якій\~ вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх, а також просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася неодноразово до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 41, 45). Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 січня 2016 року по справі № 642/10162/15-п, яка набрала законної сили, встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 27.11.2015 з вини відповідача, пошкоджено автомобіль «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 6). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 233, складеного 22.01.2016 складає 3450,20 грн, в тому числі ПДВ (а.с. 12-22). Відповідач на дату ДТП не виконав вимогу\~[PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до\~[PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених\~\~\~\~[PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 22 [PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим [PERSON] порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. На підставі заяви потерпілого [PERSON] (а.с. 23), позивачем здійснено 28.03.2016, на підставі наказу № 2290 від 23.03.2016 (а.с. 24), виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 2875,17 грн (а.с. 25). Таким чином,\~\~Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до\~[PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~здійснило відшкодування шкоди за водія\~\~транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 [PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~та пп. 38.2.1\~п. 38.2 ст. 38 [PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, що підтверджується листом від 18.07.2016 № 91 МТ (а.с. 27), але відповіді на даний лист відповідач не надав, в\~добровільному порядку не сплатив суму відшкодування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2).

Outcome: approved