Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь банку суму кредитної заборгованості в розмірі 43342, 23 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 03 вересня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого в майбутньому змінено на АТ «Державний Ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 2491144/270916 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), що здійснено у відповідності до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 серпня 2015 року № 694 (у редакції постанови правління від 18 лютого 2019 року). На підставі вказаної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Також за умовами договору відповідачу як клієнту банку було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 38000,00 грн. з платою за користування кредитом - процентною ставкою - в розмірі 38 % річних. Строк користування кредитною карткою типу «Моя картка» встановлювався до дати закінчення строку дії Платіжної картки, якщо умовами договору та/або додатками до нього не встановлено інше, а перевипуск банком платіжної картки на новий строк не вважається безумовним автоматичним продовженням строку користування Кредитом. Оскільки відповідачем прострочено виконання зобов`язання за вказаним договором на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів, строк повернення кредиту є таким, що настав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, у матеріалах справи є клопотання від 20 жовтня 2020 року № 100.19-09/17522, у якому представник позивача просить позов задовольнити повністю, розгляд справи проводити за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що під час роботи у КП «Київський метрополітен» 03 вересня 2019 року її було примушено до підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з якою вона не ознайомлювалась, та видано банківську картку. Орієнтовно у вересні 2019 року в електричці з її сумки невідомою особою було викрадено гаманець, у якому знаходились, крім іншого й банківські картки Ощадбанку та ПІН-код до однієї з них, у зв`язку з цим ці карки через додаток Ощад 24/7 у мобільному телефоні були тимчасово заблоковані. Відповідач стверджує, що зверталась в органи поліції, однак перевірка за цим фактом не проводилась, а викрадені картки повернуто не було. Отже, стверджує, що коштів за кредитом вона не отримувала та ними не розпоряджалась. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню, виходячи з нижченаведеного. Як вбачається з матеріалів справи, між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 03 вересня 2019 року було підписано заяву про приєднання № 2491144/270916 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 9). Відповідно до п. 3.4.1 заяви про приєднання банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України за тарифним пакетом «Мій комфорт», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та/або інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. З підписанням заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування відповідно до обраної нею програми кредитування [PERSON] було встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 38000 грн. (максимальний розмір кредиту 250 000 грн.) з платою за користування кредитом - процентною ставкою - у розмірі 38% річних. У договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Державний ощадний банк України», положення якого затверджено постановою правління АТ «Державний ощадний банк України» від 05 серпня 2015 року № 694 (станом на 18 лютого 2019 року) з послідуючими змінами, детально визначено права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін (а. с. 119- 166). У додатку № 1 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено умови користування встановленою кредитною лінією (а. с. 19 - на звороті, 167). Згідно з п. 1.8. розділу ХХІІ договору датою укладення договору є дата підписання заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту. У свою чергу, договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування (пункт 1.9 розділу ХХІІ договору). Строк користування кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії платіжної картки, якщо умовами договору та/або додатками, що є його невід`ємними частинами, не встановлено інше. При цьому, перевипуск банком платіжної картки на новий строк не вважається безумовним автоматичним продовженням строку користування кредитом (пункт 1.14 розділу ХХІІ договору). За умовами пункту 1.17.1 розділу ХХІІ договору визначено, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором; Пунктом 1.21 вказаного вище розділу договору встановлено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин), зокрема, прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів (підпункт 8 пункту 1.29 розділу ХХІІ Договору). Як вбачається із розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання (а. с. 7-8) та виписці по рахунку, у період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, внаслідок чого станом на 22 травня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 43342 грн. 23 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі - 36897 грн. 87 коп., проценти за користування кредитом - 5198 грн. 02 коп., комісія - 1064 грн. 45 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу -32 грн. 46 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11 грн. 34 коп., три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу -113 грн. 06 коп., три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 25 грн. 03 коп., (а. с. 24-25, 26-29). На спростування зазначеного розрахунку відповідачем не надано власного розрахунку, а наявний у позові розрахунок ніяким чином не спростовано. Відповідно до п. 1.1. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, АТ «Ощадбанк» відповідно до ст. 641 ЦК України шляхом оприлюднення цього документу «Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» на сайті www.oschadbank.ua оголошує пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 42277 грн. 78 коп., яка складається заборгованості за основним боргом в сумі - 36897 грн. 87 коп., проценти за користування кредитом - 5198 грн. 02 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 32 грн. 46 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11 грн. 34 коп., три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 113 грн. 06 коп., три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 25 грн. 03 коп. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією за розрахунково касове обслуговування на суму 1064,45 грн., суд керується таким. Так, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. При цьому, пунктом 4 Паспорта споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а. с. 173 на звороті, а. с. 176 на звороті) комісійна винагорода за обслуговування кредиту не передбачена. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки обслуговування кредиту у зв`язку із його наданням відповідає економічним потребам саме банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Вказана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року, в Постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року - справа № 666/4957/15-ц, провадження № 61-43940св18 та у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) Верховним Судом України 16 листопада 2016 року у висновках за результатами розгляду справи №6-1746цс16. Відповідно ж до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Передбачивши у договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 131-132) сплату комісії за обслуговування кредитом, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, АТ «Державний ощадний банк України» разом з цим у позовній заяві не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надавались позичальнику [PERSON] . За таких обставин, суд робить висновок про безпідставність вимог АТ «Державний ощадний банк України» щодо стягнення заборгованості по комісії за РКО, адже такі вимоги є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог суд відхиляє доводи відповідача про те, що коштів за кредитом вона фактично не отримувала та ними не розпоряджалась, адже в судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що підпис на заяві про приєднання № 2491144/270916 від 03 вересня 2019 року було виконано нею власноручно, а, отже, відповідач ознайомився та погодився з ними. З наявної у справі виписки по картковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідач, починаючи з 08 жовтня 2019 року, проводив по ній банківські операції та остання була здійснена 21 січня 2020 року (а. с. 102-116). При цьому суд критично ставиться до доводів про неотримання нею кредитних коштів та вважає, що вказане не спростовує законності та обґрунтованості вимог позивача, а свідчить про намагання [PERSON] ухилитись від виконання покладеного на неї умовами договору зобов`язання по поверненню таких коштів. Слід урахувати, що відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, саме [PERSON] , не погоджуючись з позовом, повинна була б довести та підтвердити належними правовими підставами та доказами факт крадіжки банківських карток Ощадбанку та ПІН-коду до однієї з них, та користування такою карткою іншою особою поза волею відповідача. У той же час, згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (97,54 %), суд уважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог 2050 грн. 29 коп., які підтверджені документально. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 599, 1050, 1048, 1054 та 1056 ЦК України та,

Outcome: partial