Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 192/486 від 14 травня 2008 року у сумі 107036,16 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 14 травня 2008 року відповідач уклав з Банком договір про іпотечний кредит № 192/486. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у сумі 175000 гривень під 23% річних строком на 240 місяців на придбання квартири. Відповідно до розрахунку відповідач повинен був сплачувати щомісяця 730 гривень та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним. Станом на 20 грудня 2013 року у позичальника виникла заборгованість за кредитом в сумі 107036,16 грн., що складається з прострочених відсотків - 106167,83 грн. та пені - 868,33 грн. В судове засідання представник позивача Мацих А.П., що діє на підставі довіреності від 16.06.2013 р., не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що кредит не отримував, а в попередньому судовому засіданні представник банка зазначав, що договір буде розірваний та конфіскують квартиру, що була отримана за кредитом. Заборгованість за кредитом він не сплачував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов позивача обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( із розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року відповідач уклав з позивачем договір про іпотечний кредит № 192/486, згідно якого отримав 175000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23 % річних, кредит надано на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 травня 2028 року на придбання однокімнатної квартири за договором купівлі-продажу від 14 травня 2008 року, розташованої за адресою: 84601, [ADDRESS]. Умовами договору ( п.1.6.Договору) передбачено сплату процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 730 грн. При виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредити, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором (п.4.2.2. Договору). За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової відсоткової ставки НБУ, яка діє на день порушення, за кожний день прострочення (п.5.2.Договору) (а.с.4-6). Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 26 листопада 2009 року, що набрало законної сили 07 грудня 2009 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/486 від 14 травня 2008 року в сумі 199122,98 грн, що становлять прострочена заборгованість 6563,70 грн., прострочені відсотки 29690,67 грн., залишок основної суми боргу - 166240 грн. станом на 1 травня 2009 року. (а.с. 23-24) Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості за договором про іпотечний кредит станом на 20 грудня 2013 року становить 107036,16 гривень, що складається із прострочених відсотків за період з 01.05.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 106167, 83 грн. та пені в сумі 868,33 грн. (а.с.4). Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, відповідач який не виконав зобов'язання належним чином за договором про іпотечний кредит № 192/486 від 14 травня 2008 року, в наслідок чого виникла заборгованість зі сплати відсотків та нарахована пеня, то з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 107036,16 гривень, що складається із прострочених відсотків за період з 01.05.2009 року по 31.12.2011 року в сумі 106167, 83 грн. та пені в сумі 868,33 грн. Рішення Кіровського міського суду Донецької області від 26 листопада 2009 року, яким з відповідача було стягнуто достроково суму кредиту, яке не виконано відповідачем, сума кредиту не повернута, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору і не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Посилання відповідача на ту обставину, що він не отримував вказаний кредит, не заслуговує на увагу, оскільки вищезазначеним рішенням суду, що набрало законної сили, було встановлено факт отримання ним кредиту, і його запереченням була надана відповідна оцінка, а тому ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1070,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved