Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 28 січня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р07.201.72923 про надання останній кредиту в сумі 12964 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, процентами та комісією шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до графіку. Договором факторингу №31/12-1 від 31 грудня 2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором №Р07.201.72923. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 30 березня 2016 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 18687,47 гривень, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати, а також розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 28 січня 2015 року було укладено кредитний договір №Р07.201.72923 (а.с. 18-20), згідно з п.п.1.1., 1.3., 5.2. якого відповідачу [PERSON] надавався кредит в сумі 12964 гривні з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16% річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення кожного місяця щомісячних платежів відповідно до графіку. Пунктом 1.3. кредитного договору від 28 січня 2015 року №Р07.201.72923 передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 16% на рік від залишкової суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Як вбачається із договору факторингу № 31/12-2 від 31 грудня 2015 року (а.с. 12-17) та витягу з додатку №2 до цього договору (а.с. 24), публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором №Р07.201.72923 від 28 січня 2015 року. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2015 року №Р07.201.72923 (а.с. 23), заборгованість відповідача [PERSON] перед ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» нарахована правильно і становить 18687,47 гривень, з них заборгованості по тілу кредиту 12916,03 гривень, заборгованості по відсотках та комісіях 5771,44 гривень, а тому суд вважає, що вона підлягає стягненню з неї в користь позивача, тому що для цього є законні підстави. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1378 гривень судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved