overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що [PERSON] (далі-Відповідач) є рідним батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Сторони перебували в шлюбі. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки аліменти не сплачує, добровільно матеріальну допомогу не надає. В зв'язку з вище викладеним просила стягнути з Відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) на її користь на утримання дитини щомісячно до досягнення повноліття. В судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.12.2013 року по справі №367/8586/13-ц (а.с.10). Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка знаходиться на утриманні Позивача (а.с.12). Відповідач, як батько дочки, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку. Судом встановлено, що Відповідач працює з 18.08.2010 року на посаді Обвалювальник м'яса в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (а.с.11). Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] Серія [NUMBER], копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.12.2013 року по справі №367/8586/13-ц, копією довідки ДПС України Національного університету державної податкової служби України №227 від 09.09.2014 року, копією Довідки ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» про доходи №304 від 29.08.2014 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по її матеріальному утриманню, дитина знаходяться на утриманні позивача, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що перебуває в шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач) з 03.10.2012 року. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути з Відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з 02.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з Відповідача на утримання дитини аліменти за минулий час в розмірі 17 080 грн. У судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивача (а.с.8). Відповідач, як батько неповнолітнього, кошти на його утримання не надає в добровільному порядку. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] Серія [NUMBER], актом перевірки житлових умов від 16.06.2014 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько неповнолітнього [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по його матеріальному утриманню, дитина знаходиться на утриманні позивача, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1 000 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час (з 24.06.2013 року), в зв'язку з недоведеністю наявності у Позивача не пред'явленого до виконання виконавчого листа. На підставі ст. ст. 180, 181,184, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила стягнути з Відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала, просила його задоволити. У судове засідання відповідач з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні Вислухавши пояснення сторін та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10), яка знаходяться на утриманні позивача (а.с.6). Відповідач, як батько малолітньої, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 04.09.2014 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько малолітньої [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по її матеріальному утриманню, дитина знаходиться на утриманні позивача, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 05.12.2003 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з чоловіком припинені з 20 серпня 2014 року, з цього часу вони проживають окремо, діти проживають з нею. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у них з відповідачем різні погляди на спільне життя та ведення господарства. Між нею та чоловіком постійно виникали сварки через повну психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння в сім'ї та різні моральні принципи. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна та проживання дітей після розірвання шлюбу між ними немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, строк на примирення не надавати, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 грудня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, актовий запис № 15. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Судом встановлено, що сторони з 20 серпня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду, в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 08.08.2012 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №245. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. На даний час вони з чоловіком разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вперше, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з середини липня 2014 року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про слухання справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 серпня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 245. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом зі слів позивача встановлено, що сторони з середини липня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не направив своїх заперечень проти позову, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 13.10.2007 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №750. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і ведення домашнього господарства, внаслідок чого в сім'ї виникають постійні сварки, від яких страждає дитина. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, дитина проживає з нею та проживатиме і після розірвання шлюбу. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, уточнила, що шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2014 року. Відповідач повідомлявся про день, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації та фактичного проживання, проте конверти повернулися до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 жовтня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 750. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом зі слів позивача встановлено, що сторони з серпня 2014 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 13 листопада 1996 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб, актовий запис №681. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що він вживав алкоголь. На даний час вони з чоловіком разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає, шлюб розриває вперше. У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач повідомлявся про слухання справи за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 листопада 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Бердянським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 681. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Зі слів позивача, вони припинили з відповідачем подружні стосунки з квітня 2012 року і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб існує формально, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 14.09.2000 року Андрівською сільською радою Бердянського району Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №08. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, діти мешкають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок зловживання ним спиртними напоями, через що в сім'ї виникали сварки, він бешкетував, ображав її, не приходив вчасно додому. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Шлюб розриває вперше, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2013 року, уточнила, що шлюб розриває вдруге. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на згідно ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за згодою позивача в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 вересня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Андрівською сільською радою Бердянського району Запорізької області, актовий запис № 08. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Судом зі слів позивача встановлено, що сторони з вересня 2013 року припинили шлюбні стосунки і відновляти їх не мають наміру. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надіслав своїх заперечень на позов, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати їх шлюб. В обґрунтування позову зазначала, що 16.08.2008 року в Бердянському РАЦС вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актовий запис №438, від якого мають дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, дитина мешкає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з його шкідливими звичками та різними поглядами на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб розриває вперше, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. Ухвалою суду від 27 жовтня 2014 року подружжю надавався строк для примирення терміном на 2 місяці, після закінчення якого розгляд справи було відновлено. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, доповіла обставини, зазначені в ньому, просила задовольнити, оскільки шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2014 року. Спроби примиритися не дали позитивного результату. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач спочатку заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що дитина повинна виховуватися в повній сім'ї, а в судових дебатах позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 438. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що сторони у наданий для примирення строк не помирилися, позивач так само наполягає на задоволенні позову. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що за даних обставин зберегти сім'ю неможливо, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згодний на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, задовольнивши позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved