Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, 18 квітня 2018 року сторони уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №750/4-5488 , відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 48\~200 доларів США до 10 квітня 2023 року. 24 вересня 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін№5 до Договору №750/4-5488, згідно якого заборгованість за кредитом реструктуризовано, шляхом зміни валюти кредитування з долару США на гривню та встановлено нову відсоткову ставку в розмірі 9,9% річних. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору утворилася заборгованість в сумі 874\~466 гривень 31 копійка. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 22 грудня 2017 року залишено позов без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2018 року відкрито провадження у справі, призначене підготовче судове засідання на 14 березня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 14 березня 2018 року відкладено підготовче судове засідання до 20 квітня 2018 року у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю доказів про його сповіщення. 20 квітня 2018 року відкладено розгляд справи до 21 травня 2018 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по іншій справі. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 26 липня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 26 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 20 вересня 2019 року за клопотанням представника відповідача. Згідно розпорядження №80 та протоколу повторного автоматизованого авторозподілу справу передано судді Кривцовій Г.В. Протокольною ухвалою головуючого від 20 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 грудня 2018 року у зв`язку з неявкою відповідача. 10 грудня 2018 року відкладено розгляд справи до 20 лютого 2019 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді іншої справи. Згідно розпорядження №59 та протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2019 року справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 5 червня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 5 червня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 липня 2019 року у зв`язку з неявкою представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 10 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 23 вересня 2019 року за клопотанням представника позивача. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №750/4-5488 з урахуванням усіх додаткових угод про внесення змін до нього, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 48200,00 доларів США, зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном повернення до 10 квітня 2023 року або достроково у випадках, передбачених договором (а.с.14-17). 24 вересня 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін №5 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №750/4-5488, згідно якого заборгованість за договором реструктуризовано, шляхом зміни валюти кредитування з долару США на гривню, та встановлено нову відсоткову ставку в розмірі 9,9% річних (а.с.22-24). Згідно п.3.3.7 Договору, відповідач зобов`язаний погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Відповідно до п. 3.3.8.1 Договору, відповідач зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період згідно з урахуванням зниження максимального ліміту заборгованості, зазначеним в п. 1.1.1 цього договору, погашати кредитору частину заборгованості за кредитом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений на наступний період відповідно до п.1.1.1 цього договору. Згідно п. 4.1. Договору, у разі прострочення відповідачем строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє в період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Судом встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечував, що підтверджується його підписом у договорі. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 23 травня 2017 року має заборгованість в сумі 874\~466,31 грн. з яких: 483\~794,40 грн. заборгованість за кредитом; 226067,11 грн. заборгованість за відсотками; 56\~097,28 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 60\~281,05 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 23\~250,43 розмір інфляційних витрат за кредитом; 24\~976,04 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками (а.с.8-10). Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно дост.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст.1050\~ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач здійснював проплату періодично. Представник відповідача посилається на те, що відповідач здійснював погашення не самого тіла кредиту, а відсотків по ньому а тому вважає, що сплив строк позовної давності по тілу кредиту, а тому в цій частині позову належить відмовити. Однак, цільове призначення платежів, здійснених в 2013, 2014 роках не визначене, вид платежу не вказаний. Відповідач суду будь-який доказів в обгрунтування своєї позиції не надав. Банк зараховував проведені платежі спочатку на оплату відсотків відповідно до умов діючого договору. Тому суд вважає, що строк позовної давності був перерваний здійсненням періодичних проплат в 2013, 2014 роках. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем умови кредитного договору виконуються неналежним чином, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 874466,31 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 13116 грн. 99 коп.

Outcome: approved