Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є основним наймачем, зареєстрований і проживає у кімнаті № 91 по вул. Робітнича, 39 у м.Суми. У кімнаті також зареєстрований відповідач. Однак відповідач близько 16 років не проживає у кімнаті, свого майна у кімнати він також не має. Реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні житлом, зайво нараховуються комунальні послуги. Тому позивач просить визнати відповідача такими, що втратив право користування спірною квартирою. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали. Представник [PERSON] також дала покази у якості свідка. Відповідач позов не визнав та вказав, що з матірю виїхали з квартири оскільки позивач пив матір. З того час у кімнаті не живе. Не оплачував послуги, оскілки був неповнолітнім. Зазначив, що жити йому ніде. У кімнаті не живе оскільки вважає, що його батько може побити тощо. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є основним наймачем, зареєстрований і проживає у кімнаті № 91 по вул. Робітнича, 39 у м.Суми. У вказаній кімнаті зареєстровані позивач, його батьки [PERSON] і [PERSON] та відповідач [PERSON]. 04.08.2011 року Ковпаківський районний суд м.Суми ухвалив рішення у справі за позовом суду [PERSON] до [PERSON] , третя особа Ковпаківський ВМ СМУ УМВС України в Сумській області, ПВКП «рубін», Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання втратившою право користування житловим приміщенням, та зустрічному позову [PERSON] до [PERSON], ПВКП «Рубин» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Зазначеним рішенням суду [PERSON] визнано втратившою право користування зазначеною кімнатою. [PERSON] виселено у кімнату. Також рішенням суду встановлено, що взимку 2001 року [PERSON] з сином [PERSON] залишили кімнату. [PERSON] забрала усі свої речі. Під час розгляду цієї справи також встановлено, що відповідач з часу виселення з кімнати, щонайменш з 2001 року, не зявлявся у ній і не намагався поселитися. Зазначене рішення не предявлялося на виконання. Встановлені факти підтверджуються довідкою ОСББ «Майбуття»/а.с.3/, ордером/а.с.4/, рішенням суду, показами позивача даними у якості свідка та показами свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Свідок [PERSON], мати позивача, вказала, що відповідач у справі є її онуком. Відповідач у кімнаті не живе з 1998 року після розлучення позивача зі своєю дружиною. Ніяких заходів для вселення він не має. Свідок [PERSON], начальник ОСББ «Майбуття», що обслуговує будинок де знаходиться спірна кімната, пояснила, що відповідач у кімнаті не живе і ніколи не сплачував за користування житлом. Лише приблизно за місяць до судового засідання звернувся відповідач зі своєю матірю з приводу довідки про склад сімї та цікавилися ціною за проживання у кімнаті за одну людину. Свідок [PERSON], колишня дружина позивача, мати відповідача, вказала, що коли разом жила з позивачем він неодноразово застосовував силу до неї і до дитини. У 2000 році разом з дитиною виїхала з кімнати. Відповідач не може проживати у кімнаті оскільки позивач поводив себе агресивно, застосовував до неї і до дитини силу. Син не має іншого житла. Також підтвердила, що рішення суду не предявлялося на виконання, син у кімнату не заселявся. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 9, 71, 72 ЖК України. Відповідно до положень зазначених статей відповідач втратив право користування жилим приміщенням спірною кімнатою, в наслідок відсутності без поважних причин понад шість місяців. Таким чином позов підлягає задоволенню. З відповідача також слід стягнути судовий збір на користь держави, оскілки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду. Ні підставі викладеного і

Outcome: approved