Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить суд, припинити дію трудового договору від 07.02.2012 р., що укладений між ним та відповідачем [PERSON] на підставі п.4 ст. 40 та п.2 ст. 41 КЗпП України та зобов*язати Чутівський центр зайнятості зняти з реєстрації цей трудовий договір, посилаючись на те, що 07 лютого 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір 1624/200024, який зареєстровано Чутівським районним центром зайнятості. З 09 вересня 2012 р. позивачем було виявлено відсутність на робочому місці документів, а саме відомостей про заробітну плату за лютий-серпень 2012 р., накладні за 2012 рік, що в подальшому позбавило можливості проведення інвентаризації. Дана обставина дала всі підстави до втрати довір*я до [PERSON] Відповідача було попередження про звільнення з роботи на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, після чого з 10 вересня 2012 р. вона на робоче місце не виходила. Враховуючи, що Чутівський районний центр зайнятості відмовив позивачу в знятті трудового договору з реєстрації, ФОП [PERSON] просив суд винести рішення про припинення дії вищевказаного трудового договору та зобов*язання Центру зайнятості зняти цей договір з реєстрації. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав, з підстав зазначених вище, проти зустрічного позову [PERSON] заперечував, оскільки не вбачає підстав для звільнення останньої за власним бажанням. Відповідач [PERSON] первісний позов позивача [PERSON] не визнала та пред*явила зустрічний позов, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просила припинити трудовий договір на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) з 06.10.2015 р., зобов*язавши центр зайнятості зняти його з реєстрації. [PERSON] та її представник в судовому засіданні повідомили, що із 29 січня по 31 січня 2012 р. [PERSON] працювала стажистом на посаді продавця в магазині «Взуття та одяг», була фактично допущена до роботи продавця в магазині відповідача з 01.02.2012 р., але трудовий договір був оформлений в центрі зайнятості лише 07.02.2012 р. 10.09.2012 р. [PERSON] було незаконно відсторонено від посади ФОП [PERSON], після чого вона неодноразово зверталась із заявами про звільнення з роботи за власним бажанням, вважає, що трудовий договір на даний час не розірвано, оскільки вона із колишнім роботодавцем не дійшли згоди щодо формулювання причин звільнення. Представник Чутівського районного центру зайнятості при вирішенні спору покладається на розсуд суду, зазначивши при цьому, що трудовий договір, укладений між позивачем та відповідачем 07 лютого 2012 року на даний час не розірвано та не знято з реєстрації Чутівським центром зайнятості, в зв»язку із тим, що сторони договору не дійшли згоди щодо підстав припинення його дії. Заслухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 07 лютого 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір 1624/200024, який зареєстровано Чутівським районним центром зайнятості (а.с. 6 т. 1 ). Судовим рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 13.08.2014 р., яке набрало законної сили, було встановлено факт перебування в трудових відносинах [PERSON] з фізичною особою підприємцем [PERSON] в період з 01.02.2012 р. по 06.02.2012 р. та з 10.09.2012 р. по 10.03.2014 р.( а.с. 9-10 т.1). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до\~ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки\~ст. 60 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.\~27,\~46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на наявність підстав для звільнення відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України, а саме: винних дій [PERSON] щодо крадіжки документів, внаслідок чого він втратив довір'я до неї, про те жодних належних доказів в підтвердження цих обставини суду не надано. Натомість, судом встановлено, що згідно Постанови слідчого від 20.09.2012 р. в порушенні кримінальної справи за ст. 357 КК України за фактом крадіжки накладних на товар було відмовлено. Слідчим було встановлено, що твердження [PERSON] щодо вчинення [PERSON] крадіжки накладних на товар не знайшли свого підтвердження. Суд також не може взяти до уваги посилання ФОП [PERSON] на наявність підстави для звільнення відповідача - прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, оскільки судом було встановлено, що Позивач не виходила на роботу з 10.09.2012 р. в зв*язку із конфліктом, який виник між нею та роботодавцем стосовно зникнення відомостей та накладних. Внаслідок чого [PERSON] фактично була відсторонена від роботи ФОП [PERSON] Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У відповідності до ст. 36 КЗпП України, розірвання трудового договору на підставі ст. 38 КЗпП України є підставою для припинення трудового договору. Як встановлено судом [PERSON] неодноразово зверталась до ФОП [PERSON] із заявами про її звільнення з роботи за власним бажанням, які залишені роботодавцем без належного реагування. Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно припинити дію трудового договору на підставі ст.38 КЗпП України. Як уже зазначалось, рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 13.08.2014 р. було встановлено факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ПП. [PERSON] за період з 10 вересня 2012 року по 10 березня 2014 року, а тому суд вважає, що трудовий договір підлягає припиненню з 11 березня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial