Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що належний йому як фізичній особі підприємцю товари, а саме: вал 6473 (068-26) в кількості 2 штук; вал 6473а (068-27) в кількості 1 штуки; вал 8-1-1м в кількості 1 штуки; напівкільце ущільнююче (068-11), в кількості 3 штук; напівкільце ущільнююче (068-12), в кількості 3 штук, які були придбані ним у за договором від 01.07.2015 року за договором від 01.07.2015 року, та незаконно вибули з його володіння, були вилучені під час їх переміщення невідомими особами через митний кордон України 11.07.2015 року, і знаходяться на зберіганні в ДПІ в м. Суми. Просив визнати за ним право власності на ці товари, витребувати у відповідача та зобовязати його повернути вказане майно. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав, що право власності позивача на вказане майно належними доказами не підтверджене. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що за договором від 01.07.2015 року № 01/07-01 та специфікацією до нього (додаток, що є невідємною частиною договору), ФОП [PERSON]М, придбав у за договором від 01.07.2015 року товар: вал 6473 (068-26) в кількості 2 штук; вал 6473а (068-27) в кількості 1 штуки; вал 8-1-1м в кількості 1 штуки; напівкільце ущільнююче (068-11), в кількості 3 штук; напівкільце ущільнююче (068-12), в кількості 3 штук, що підтверджується копіями договору, специфікації, накладної та товарно-транспортної накладної (а.с.6-7, 54-56). 11.07.2015 року ст. інспектором прикордонної служби складені акти виявлення та приймання-передачі майна, у тому числі, транспортних засобів, картонних ящиків, кілець ущільнюючих (3 шт.), валів (4 шт.) (а.с.40-42). Позивачі у справі [PERSON], [PERSON] є доньками померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5, 6). За життя померлій [PERSON], як працівнику ВЖРЕУ-3, та її дітям було надано в користування не житлове приміщення (кімната ліфтера) за адресою м. Суми, пр. М.Лушпи, 40, в якому позивачі проживають з 2003 р. до теперішнього часу. Відповідно технічного паспорту та довідки-характеристики, вартість даної квартири б/н складає 70217 грн., загальна площа 29,35 кв. м. Квартира знаходиться на 2-му поверсі 14- поверхового будинку, складається з однієї кімнати, кухні, коридору, гардеробної та санвузла, обладнана лоджією. (а.с.8-10). Як вбачається з доданих представником відповідача до письмових заперечень матеріалів, в них містяться письмові пояснення [PERSON], [PERSON], в яких ці особи пояснюють, про обставини переміщення вилученого майна через митний кордон України (а.с.37-39). Вказані пояснення суд не може вважати належним доказом та взяти його до уваги, оскільки з цих пояснень не можливо встановити дату їх написання, а також ким, за яких обставин та на якій підставі відбиралися ці пояснення. Правовідносини, що склалися, врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на спірне майно, але його право власності не визнається іншою стороною, відповідач продовжує зберігати це майно у себе без достатніх правових підстав, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved