Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (далі - ТОВ «НФС») звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року у розмірі 13 801,40 грн. Свої вимоги мотивував тим, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року, згідно з умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 20 450,00 грн. строком на 50 місяців зі сплатою процентів в розмірі 0,0010%річних від залишкової суми кредиту. 30.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» укладено договір факторингу №30/10-1, згідно з яким останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ» (яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС») укладено договір факторингу №28/02-1, згідно з яким останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року. Станом на 18.06.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 13 801,40 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у розмірі - 1762,00 грн. 20.08.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов з викладенням заперечень щодо позовних вимог та поданням доказів на їх повне або часткове спростування. З огляду на що, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. ст. 274-279 ЦПК України за наявними матеріалами справи. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Ідея-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року (далі - Договір), згідно з умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 20 450,00 грн. строком на 50 місяців зі сплатою процентів в розмірі 0,0010%річних від залишкової суми кредиту. Згідно з умовами п. 1.3 Договору, кредитні кошти у належній до виплати частині видаються позичальнику в готівковій формі через касу банку. Факт видачі коштів [PERSON] згідно кредитного договору №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року у розмірі 20 450,00 грн. підтверджується Меморіальним ордером №TR.804918. від 16.07.2012 року. Згідно з п. 2.1 Договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 50 щомісячних внесках до 10 дня/числа кожного місяця, при чому перші 49 внесків у рівній сумі 409,0100 грн., а останній внесок 408,8200 грн. до 10.09.2016 року. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29097418879688 в банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості по кредиту. У зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань, [PERSON] станом на 18.06.2018 року має заборгованість за кредитним договором №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року у розмірі 13 801,40 грн. (заборгованість за тілом кредиту), що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. 30.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» укладено договір факторингу №30/10-1, згідно з яким останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ» (яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС») укладено договір факторингу №28/02-1, згідно з яким останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Як випливає з позовної заяви, на виконання вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором №Л71.188.79688 від 10.07.2012 року. Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. На даний час, відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за Договором не погашає. Відповідач заперечень проти позовних вимог суду не подав, розрахунок заборгованості не оспорив, такий складений компетентною особою, а відтак приймається судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved