Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач спільно із своїм представником адвокатом - 17.09.18 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши свої позовні вимоги тим, що відповідач є 27.09.94 р. н. та його внуком. Мати відповідача [PERSON] з 12.03.04 р. мешкає у комуні [PERSON] провінції Венеція. Про факт непроживання відповідача за спірною адресою свідчить довідка з РЖКП № 2, складена на підставі свідчень сусідів. У 2004 р. відповідач у 10 ти літньому віці із своєю матір»ю виїхав за кордон без оформлення постійного місця проживання. Відповідач тривалий час проживає з останньою у Італії. Відповідач зареєстрований і проживає за адресою: [PERSON] (Венеція), [ADDRESS], Італія. Він звернувся до центру з надання адмінпослуг Ковельської міськради Волинської області по питанню отримання субсидії, але так як відповідач перебуває за кордоном, у центрі йому повідомили, що субсидія призначена не буде. Така ситуація для нього є неприйнятною, так як його доходи складаються лише з пенсії. Відповідач з розумінням ставиться до ситуації, що склалась, однак, приїхати самостійно змоги не має. Покликаючись на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 383, 405, ч. 2 ст. 386 ЦК України, просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: [ADDRESS]; зняти відповідача з реєстрації за вказаним вище місцем реєстрації місця проживання. 25.09.18 р. судом було відкрито провадження у справі. Копію ухвали суду від 25.09.18 р. відповідачеві було надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 25.10.18 р. відповідачем не подано письмового відзиву на позовну заяву. Суд, врахувавши позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе справу розглянути у відсутності осіб, які не з»явились, при заочному розгляді справи. Представник позивача адвокат - у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлявся. Про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, проаналізувавши доводи позивача та ті норми законодавства, на які він покликається; дослідивши письмові докази, подані до суду, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] в суді показав, що він тривалий час є сусідою позивача, однак, точного його імені не знає. Йому відомо, що у позивача є одна дочка, яка має дитину внука позивача, якого він ніколи не бачив. Однак, свідок [PERSON] в суді показала, що вона є сусідою позивача і їй відомор, що дочка останнього [PERSON] має сина [PERSON]. Дочка позивача [PERSON] біля 15 років тому виїхала у Італію, згодом - ще дитиною, коли внук позивача був у третьому класі школи - забрала із собою за кордон і свого сина. З того часу вона відповідача у квартирі позивача не бачила. Вона інколи буває у квартирі позивача, і їй відомо, що речей, що належали б відповідачеві, там немає. Позивач поряд з [PERSON] є співвласником спірної квартири з 25.12.97 р. відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 25.12.97 р., виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла на підставі розпорядження від 25.12.97 р. № 2\~963; копії договору дарування 1/3 частки квартири від 21.08.13 р.. Відповідач народився 27.09.94 р. та його батьками є [PERSON], [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження повторного серії I ЕГ № 114532, виданого 01.08.03 р. відділом рагс Ковельського МУЮ Волинської області. Відповідач зареєстрований як такий, що проживає у спірній квартирі, що стверджується копією аркушів будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у квартирі. Відповідно до довідки № 802 від 27.08.18 р., виданої РЖКП № 2 (м. Ковель Волинської області), сторони зареєстровані як такі, що проживають у спірній квартирі, відповідач є членом сім»ї позивача. Відповідно до збірної довідки про місце проживання, сімейний стан, відповідач зареєстрований у комуні [PERSON] провінції Венеція в Італії як член сім»ї [PERSON], 04.09.75 р. н., уродженки [INFO]. Згідно з копією посвідчення особи № АО 9388485, таке видано Італійською республікою, комуна [PERSON] відповідачеві 12.06.10 р. і є дійсним до 11.06.20 р.. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Держава гарантує можливість стабільного користування житлом, недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни,які мають у приватній власності\~будинок (квартиру),\~користуються\~ними\~для\~особистого проживання\~і\~проживання\~членів\~їх\~сімей та інших осіб,\~мають\~право розпоряджатися\~цією\~ власністю на\~ свій\~\~ розсуд. Частиною 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартри), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Право користування житловим приміщенням, в силу ст. 405 ЦК України, зберігається за членами сімї (в т. ч. колишніми) власника жилого приміщення у їх відсутність. За змістом зазначених вище норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які є та які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час. Суд враховує, що тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати один рік. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила одного року. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований проживаючим у спірній квартирі як такій, що є у власності позивача як її співвласника. Відповідач має статус члена сім»ї позивача як співвласника квартири. Відповідач у спірній квартирі постійно та безперервно не проживає без поважних причин більше 1 року після досягнення ним 27.09.12 р. - повноліття. А тому відповідач втратив право користування жилою площею у спірній квартирі. Доказів чи доводів протилежного відповідачем до суду не подано. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі, понесені останнім судові витрати у справі у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved