overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивач на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2016 року є одноособовим власником квартири [ADDRESS] У його квартирі зареєстрований відповідач з 07.02.2008. Проте відповідач ніколи не проживав у цій квартирі, а лише був зареєстрований у ній попередньою власницею [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2016 року [PERSON] є одноособовим власником квартири [ADDRESS](а.с.8,9). Згідно довідки форми №3 від 24 лютого 2017 року у квартирі [ADDRESS]зареєстрований відповідач [PERSON](а.с.10). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У акті про не проживання особи за місцем реєстрації, 29 березня 2017 року засвідчений сусідами трьох квартир, зазначено, що громадянин [PERSON] не проживав та не проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Згідно відповіді №612 від 06.09.2017 на запит від ЖЕД-514 комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» громадянин [PERSON] щодо чинення йому перешкод користуванням квартирою [ADDRESS] до них не звертався (а.с.27). Враховуючи викладене, а саме, що [PERSON] є одноособовим власником вищезазначеної квартири, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору позики укладеним, визнання частини позики поверненою, визнання договору позики частково виконаним. Він послався на те, що 30.11.2010 року отримав від відповідача [PERSON] позику у розмірі 80000 доларів США. В подальшому за домовленістю з відповідачем [PERSON] 10.03.2011 року позивач частину отриманої суми у розмірі 40000 доларів США передав [PERSON] як позику від відповідача [PERSON] Тому позивач просить суд визнати договір позики від 10.03.2011 року укладеним [PERSON] та [PERSON], визнати частину позики позивача у розмірі 40000 доларів США повернутою [PERSON], визнати договір позики укладений між позивачем та [PERSON] 30.11.2010 року частково виконаним (припиненим) у розмірі 40000 доларів США. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, на позві наполягав. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог представник позивача надав суду копію боргової розписки, згідно якої позивач 30.11.2010 року отримав від відповідача [PERSON] позику у розмірі 80000 доларів США. Також представником позивача суду було надано боргову розписку, згідно якої позивач від імені [PERSON] 10.03.2011 року позичив 40000 доларів США [PERSON] Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А відповідно частини другої ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлено розписку позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки ані позивач ані відповідачі в судове засідання не зявилися та не підтвердили, що саме вони складали вказані розписки та укладали вказані договори позики, а також вказані розписки не завірені нотаріально, то у суду немає підстав вважати встановленими факти викладені в позовній заяві. Крім того, факт передачі позивачем грошей від імені [PERSON] [PERSON] не свідчить про те, що таким чином частково повертається борг позивача [PERSON] Також суду не надано нотаріальної довіреності, згідно якої [PERSON] уповноважує від свого імені позивача укладати договір позики з [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та про те, що позов за таких обставин не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про зобов'язання вчинити дії. Просить суд зобов'язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича поновити запис про обтяження - запис про іпотеку № 4749468 та запис про обтяження № 4749535. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем було прийнято рішення про відмову у реєстрації іпотеки та накладення заборони відчуження нежитлового приміщення підвалу №1-5, 1-го поверху №1-13 в літ. «Б-1», розташоване за адресою: місто Харків, вул. Червоноармійська, 11, загальною площею 759,9 кв.м від 29.06.2017 р. за № 71/02-31.Позивач вважає дії відповідача неправомірними. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Цементний альянс», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В процесі розгляду справи представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і належить відповідачу [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Представник заявника (позивача) у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 11 грудня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 1769, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Збереження шлюбу вважає неможливим. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 грудня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Мінського району міста Києва було зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 1769 (а.с.-7). Суд встановив, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON],[INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.-13-14). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 11 травня 2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 651, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 травня 2001 року між сторонами Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 651 (а.с.12). Суд встановив, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 14 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 378, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 квітня 2006 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 378 (а.с.7). Суд встановив, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся з позовною заявою до відповідачів, обґрунтовуючи яку зазначив, що банк є власником [ADDRESS], в спірній квартирі в той час коли вона була в іпотеці зареєструвалися відповідачі, які там не проживають. Оскільки дана реєстрація порушує права власника, тому представник просить в судовому засіданні винести рішення, яким визнати відповідачів такими що втратили право користування жилим приміщенням знявши їх з реєстрації та висиливши. В судовому засіданні представник позивача Юртаєва І.В. підтримала заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр», заперечень щодо позову та клопотань до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування , та Обухівського відділу державної міграційної служби в судове засіданні не з'явилися , надавши суду клопотання про слухання справи в відсутності їх представників. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали даної справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва виданого 05 серпня 2013 року ПАТ «дельта Банк» на праві власності належить [ADDRESS] (а.с.32-35). Відповідно до довідки про склад сім'ї №1051 від 24.04.2014 року в [ADDRESS], що належить ПАТ «Дельта Банк» зареєстровані з 19.07. та 19.089. 2011 року відповідачі (а.с.40). Відповідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, ст. 319 цього Кодексу передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Красятицької селищної ради Поліського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . [PERSON] за своє життя заповіту не укладав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останньому. За життя [PERSON] на праві особистої приватної власності мав земельну ділянку, площею 6,5278 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області. Позивач, як спадкоємець за законом, виявила бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] . Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , дочки спадкодавця, спадщину не приймали, на спадкове майно не претендують. Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. [PERSON] , як спадкоємець за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна, оскільки мала помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов`язане з шестимісячним строком, але помилково вважала, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. До нотаріальної контори за порадою не зверталася за станом здоров`я. Крім цього, не знала про наявність спадкового майна.

Outcome: approved