Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

ПрАТ «СК «УНІКА»» 16 липня 2020 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА»» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 26317,99 грн. та судовий збір. Позов мотивований тим, що 05 грудня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Лізінг Україна» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0001433, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] . 14 серпня 2017 року приблизно о 08-50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , в м. Мелітополі по вул. Богдана Хмельницького біля буд. 105/1, при зміні напрямку руху, маневрі перестроюванні ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроївся, та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»». 15 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «УНІКА»» з заявою про виплату страхового відшкодування та додатково 09 жовтня 2017 року (у зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , застрахований по договору КАСКО). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2957 по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП від 07 вересня 2017 року, вартість відновлювального ремонту складає 115047,91 грн. Згідно рахунку-фактури № СФ-0016672 від 07 вересня 2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , склала 103543,12 грн. та додатково рахунок-фактура № СФ-0017163 від 09 жовтня 2017 року в сумі 2700,00 грн. Позивач визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 97805,89 грн., додатково було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2700,00 грн. Позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»». ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»» здійснило страхове відшкодування в порядку регресу 31 жовтня 2017 року в розмірі 71757,90 грн. та 28 грудня 2017 року в розмірі 2430,00 грн. Таким чином: загальна вартість відновлювального ремонту автомобілю Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , склала 106243,12 грн.; франшиза за договором КАСКО 5737,23 грн.; сума відшкодування ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»» 74187,90 грн.; решта, що підлягає відшкодуванню безпосередньо відповідачем 26317,99 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. 28 вересня 2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Зокрема, внаслідок ДТП, яке мало місце 14 серпня 2017 року пошкодження дістав автомобіль Skoda Rapid, власником якого є ТОВ «Порше Лізінг Україна», який застрахував у позивача постраждалий автомобіль за договором добровільного майнового страхування. Позивач не надав доказів виплати страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу (ТОВ «Порше Лізінг Україна»). Позивач на власний розсуд і ризик здійснив виплату страхового відшкодування всупереч умовам договору страхування, Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) і вимогам чинного законодавства, тож він не вправі перекладати негативні наслідки своїх дій на відповідача. 08 жовтня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає про обґрунтованість та відповідність позовних вимог нормам чинного законодавства. 12 жовтня 2020 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Лізінг Україна» як лізингодавцем та ТОВ «Грін-Лайф» як лізингоодержувачем було укладено договір про фінансовий лізинг, об`єктом якого був автомобіль Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , який був переданий лізингоодержувачу згідно акту прийому-передачі від 09 грудня 2013 року (а.с. 116-117). 05 грудня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Лізінг Україна» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0001433, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15). ТОВ «Грін-Лайф» наказом № 12 від 20 грудня 2013 року закріпило даний автомобіль за менеджером зі збуту [PERSON] (а.с. 118). 05 січня 2015 року ТОВ «Грін-Лайф» видало [PERSON] довіреність на користування автомобілем, здійснення ремонтних та профілактичних робіт, а також представництво інтересів ТОВ «Грін-Лайф» перед всіма фізичними та юридичними особами (а.с. 119). 14 серпня 2017 року приблизно о 08-50 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , в м. Мелітополі по вул. Богдана Хмельницького біля буд. 105/1, при зміні напрямку руху, маневрі перестроюванні ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроївся, та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 12-14). Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12-14). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3453024 (а.с. 11, 93). 15 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «УНІКА»» з заявою про виплату страхового відшкодування та додатково 09 жовтня 2017 року (у зв`язку з виявленням прихованих пошкоджень автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , застрахований по договору КАСКО) (а.с. 18, 20). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2957 по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП від 07 вересня 2017 року, вартість відновлювального ремонту складає 115047,91 грн. (а.с. 23-37). Згідно рахунку-фактури № СФ-0016672 від 07 вересня 2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , склала 103543,12 грн. та додатково рахунок-фактура № СФ-0017163 від 09 жовтня 2017 року на суму 2700,00 грн. (а.с. 56, 57). 14 вересня 2017 року ТОВ «Порше Лізінг Україна» звернулось до позивача з проханням перерахувати страхове відшкодування на станцію технічного обслуговування ТОВ «ІНТЕРАВТО-ПЛЮС» (а.с. 122). В зв`язку з настанням страхового випадку позивач на підставі страхового акту та наказу від 14 вересня 2017 року № 00233553 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 97805,89 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «ІНТЕРАВТО-ПЛЮС», що підтверджується платіжним дорученням № 038799 від 18 вересня 2017 року (а.с. 52, 53, 58). Крім того, позивачем додатково на підставі страхового акту та наказу від 20 листопада 2017 року № 00233553 (доплата) здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2700,00 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «ІНТЕРАВТО-ПЛЮС», що підтверджується платіжним дорученням № 050193 від 27 листопада 2017 року (а.с. 54, 55, 59). Позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»», у зв`язку з чим останнє здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу 31 жовтня 2017 року в розмірі 71757,90 грн. та 28 грудня 2017 року в розмірі 2430,00 грн. (а.с. 60, 61). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки ПрАТ «СК «Уніка» отримало від страховика відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» страхову виплату в сумі 74187,90 грн., то з [PERSON] підлягає стягненню 26317,99 грн., що становить різницю між фактично понесеними витратами (реальними збитками) і вказаною страховою виплатою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 6) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved