Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 06 червня 1998 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та з червня 2016 року однією сім'єю фактично не проживають. Під час перебування у шлюбі в сторін [INFO] народилась донька [PERSON], [INFO] народився син [PERSON]. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Також позивач у позовній заяві просив відновити дошлюбне прізвище відповідача, а саме змінити з [PERSON] на [PERSON]. 11 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалою відкрив загальне позовне провадження по даній справі та призначив підготовче засідання. 10 травня 2018 року у підготовчому судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва для ознайомлення з матеріалами справи задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого розгляду справи, наступний розгляд призначено на 23 липня 2018 року. 23 липня 2018 року у судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва задоволено клопотання відповідача про надання часу на примирення подружжя та відкладено підготовчий судовий розгляд справи до 10 жовтня 2018 року. 10 жовтня 2018 року у судовому засіданні Оболонського районного суду міста Києва ухвалено закінчити підготовчий розгляд справи та призначити справу до судового розгляду на 05 грудня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні 05 грудня 2018 року позовні вимоги підтримувала та просила розірвати шлюб, зазначивши, що на даний час у її довірителя є інша сім'я, а також, що в новій сім'ї останній очікує народження дитини. Від позовної вимоги у частині про відновлення дошлюбного прізвища відповідача позивач через свого представника відмовився. Відповідач у судовому засіданні 05 грудня 2018 року заперечувала проти позовних вимог, просила у позові відмовити у повному обсязі, зазначивши, що хоче зберегти сім'ю, оскільки з 1998 року сторони проживали разом, виховали двох дітей, підстав для розірвання шлюбу немає, а те, що сторони на даний час проживають окремо, вважає тимчасовим явищем. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши пояснення учасників справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також, враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження 06 червня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 221 (а.с.27). Під час розгляду даної справи судом встановлено, що у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], а також, що [INFO] народився син [PERSON]. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 23 липня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва було надано сторонам строк на примирення до 10 жовтня 2018 року. Після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивач через свого представника наполягав на розірванні шлюбу, вказавши, що вжиті судом заходи не поновили сім'ю сторін. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови від 21.12.2007 № 11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та його вільній згоді на шлюб, оскільки останній хоче даний шлюб розірвати. Окрім того суд наголошує, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу подано ще 14 грудня 2017 року, проте до цього часу шлюбні відносини між сторонами не відновлено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved