Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» 16.08.2021 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони, 01.08.2012 був укладений Договорі № 36 про постачання теплової енергії та гарячої води, який відповідно до його п. 10.4 вважається щорічно пролонгованим з дня спливу попереднього строку його дії на наступний річний строк, якщо протягом місяця до закінчення строку дії Договору від жодної зі сторін не надійшло до іншої сторони заяви про його припинення. Жодних заяв про розірвання Договору за спірний період від відповідача не надходило. Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкаське хімволокно» від 20.04.2018 змінено тим та найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». Згідно п.1.1 вищевказаного Договору позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених Договором. Тарифи на теплову енергію, встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України та не є предметом узгодження між сторонами Договору і можуть змінюватись протягом дії цього Договору. Постачання теплової енергії здійснюється за адресою, вказаною у додатку до Договору. Розділом 6 Договору передбачено порядок розрахунків за теплову енергію. В п. 6.1 Договору зазначено, що оплата за теплову енергію, що споживається, здійснюється в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. Від відповідача не надходило жодних скарг, претензій чи заперечень щодо кількості, якості та вартості отриманої теплової енергії, щодо суми боргу тощо. А це значить, що позивач поставив відповідачу теплову енергію вчасно, якісно та в повному обсязі. Відповідач, порушивши порядок розрахунків за теплову енергію (розділ 6 Договору) та умови Договору, не повністю оплатив за спожиту теплову енергію. За період листопад-грудень 2018 року позивачем було відпущено відповідачу теплової енергії згідно рахунків-фактур №4790, №4197 за договором №712 від 01.08.2012 по тарифу, встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) 8,19 Гкал на загальну суму 10303,08грн. У лютому 2020 позивачем було зроблено перерахунок-донарахування за теплову енергію поставлену у листопаді-грудні 2018 року на підставі підпункту 2 пункту 2 постанови НКРЕКП України від 17.12.2019 №2884. З урахуванням перерахунку за листопад-грудень 2018 року та оплат, здійснених відповідачем (виписка з картки рахунку № [NUMBER] по контрагенту [PERSON] , рахунок-фактура №990 від 29.02.2020) заборгованість відповідача на час подання позову до суду складає 5\~332,05грн. Тариф 1590,88грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови НКРЕКП № 3225 від 29.12.2015 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 № 239). Тариф 1048,34грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови НКРЕКП № 404 від 14.06.2018. У відповідності до пп.2 п.2 постанови НКРЕКП № 2884 від 17.12.2019 «Про накладення штрафу на ПРАТ «Черкаське хімволокно» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання ПРАТ «Черкаське хімволокно» зобов`язане до 01.04.2020 здійснити перерахунок за категоріями «бюджетні установи», «інші споживачі», «релігійні організації» не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28 жовтня по 31 грудня 2018 року. Таким чином, відповідачу проведено донарахування різниці вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП № 3225 від 29.12.2015 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 № 239) та тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №404 від 14.06.2018р. Позивач вказує, що відповідач фактично спожив теплову енергію за тарифом по нижчім від економічно обґрунтованого тарифу встановленого на період листопада-грудня 2018, тому обов`язок по сплаті різниці лежить на ньому. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх корить борг за поставлену теплову енергію в розмірі 5332,05грн. та судові витрати в розмірі 2270,0грн. Ухвалою суду від 24.09.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Лекіашвілі В.В. не з`явився. Проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даної справи за відсутності представника позивача. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно», в особі директора відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» та [PERSON] 01.08.2012 року був укладений Договір №712 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкаське хімволокно» від 20.04.2018 змінено тим та найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». Відповідно до п. 10.4 Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буду письмово заявлено однією із сторін. В матеріалах справи не міститься доказів припинення дії договору, отже станом на дату пред`явлення даного позову договір є діючим. Згідно п.1.1 вищевказаного Договору позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених Договором. За період листопад-грудень 2018 року позивачем було відпущено відповідачу теплової енергії згідно рахунків-фактур №4790, №4197 за договором №712 від 01.08.2012 по тарифу, встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) 8,19 Гкал на загальну суму 10303,08грн. У лютому 2020 позивачем було зроблено перерахунок-донарахування за теплову енергію поставлену у листопаді-грудні 2018 року на підставі підпункту 2 пункту 2 постанови НКРЕКП України від 17.12.2019 №2884. З урахуванням перерахунку за листопад-грудень 2018 року та оплат, здійснених відповідачем (виписка з картки рахунку № [NUMBER] по контрагенту [PERSON] , рахунок-фактура №990 від 29.02.2020) заборгованість відповідача на час подання позову до суду складає 5\~332,05грн. Слід зазначити, що тарифи на теплову енергію, встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України та не є предметом узгодження між сторонами Договору і можуть змінюватись протягом дії цього Договору. Розділом 6 Договору передбачено порядок розрахунків за теплову енергію. В п. 6.1 Договору зазначено, що оплата за теплову енергію, що споживається, здійснюється в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. У відповідності до підпункту 2 пункту 2 постанови НКРЕКП України від 17.12.2019 року №2884 «Про накладення штрафу на ПРАТ «Черкаське хімволокно» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання ПРАТ «Черкаське хімволокно» зобов`язане до 01 квітня 2020 року здійснити перерахунок за категоріями «бюджетні установи», «інші споживачі», «релігійні організації» не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28 жовтня по 31 грудня 2018 року. Таким чином відповідачу проведено донарахування різниці вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №3225 від 29.12.2015 року (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27.02.2018 року №239) і тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №404 від 14.06.2018 року. Суд зазначає, що тариф (ціна) на теплову енергію, яку позивач постачає за Договором відповідачу є державною регульованою ціною, яка запроваджується органом виконавчої влади, відповідно до його повноважень у встановленому законодавством порядку (частина 3 статті 189, стаття 191 Господарського кодексу України). Частиною 9 статті 14 Закону передбачено, що рішення (постанови, розпорядження) Регулятора/НКРЕКП є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. За таких обставин, суд вважає, що позивачем було правомірно проведено донарахування за теплову енергію у період з листопада-грудня 2018 року на підставі постанови НКРЕКП №2884 від 17.12.2019 року, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості з урахуванням донарахувань та боргу в сумі 5332,05 грн. Із розрахунку: 8,19 Гкал * 1590,88 +20% ПДВ = 15635,17грн. Та враховуючи, що за вказаний період часу, позивачем було нараховано відповідачу за спожиту 8,19 Гкал та виставлено до сплати в сумі 10303,08 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову в повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102грн., що підтверджується платіжним дорученням № 186 від 14.07.2021. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради підлягає сума 2270,0грн. судового збору.

Outcome: approved