Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 10.01.2019 звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач, остаточно визначившись з позовними вимогами просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 65 498 грн. 85 коп., з яких 25\~257 грн. 00 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів, компенсацію витрат за відрядження у сумі 53\~004 грн. 60 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 403 грн. 30 коп.. Ухвалою суду від 03.08.2020 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-30 год. 15.10.2020. Судові засідання призначалися 15.10.2020 о 09-30 год., 25.11.2020 о 09-50 год., 11.12.2020 о 13-10 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням уточнень. Представник відповідача в судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не надав. 11.12.2020 представник відповідача до канцелярії суду надав заяву про надання доказів, а саме довідки товариства щодо заробітної плати колишнього працівника [PERSON] № 16-07/1133 від 10.12.2020. Станом на 10.12.2020 сума заборгованості по заробітній платі перед колишнім працівником становить 65 498 грн. 85 коп., з яких 25\~257 грн. 00 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів, середньоденна заробітна плата 403 грн. 30 коп. без відрахувань податків і зборів. Довідка щодо розміру компенсації витрат за відрядження відповідачем не надана. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов обгрунтований, та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 115, 121 КЗпП України, ст.ст. 3, 24 Закону України «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 14.01.2019 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО», звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. /а.с. 8-12/ Середньоденний заробіток позивача складав 403 грн. 30 коп., згідно довідки АТ «Сумського НВО» про заробітну плату колишнього працівника [PERSON] № 16-07/1133 від 10.12.2020. /а.с. 49/ В день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське НВО» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Станом на 10.12.2020 позивачу не виплачено заробітну плату у розмірі 65 498 грн. 85 коп., з яких 25\~257 грн. 00 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів, що підтверджується довідкою АТ «Сумського НВО» про заробітну плату колишнього працівника [PERSON] № 16-07/1133 від 10.12.2020. /а.с. 49/ Крім зазначених сум заборгованості по заробітній платі, позивачу належить до виплати компенсація витрат на відрядження. З 17.12.2017 по 12.02.2018\~позивач був направлений у службове відрядження до Республіки Казахстан, м. Алмати, м. Тараз, м. Шимкент, м. Актау, АТ «НГСК «КазСтройСервіс», СКС-1, СКС-3, з метою монтажу та налагодження технологічного устаткування, з встановленням норми добових витрат 50 доларів США, згідно наказу Генерального директора ПАТ «Сумське НВО» № 1721 від 28.11.2017. /а.с. 16/ Період службовогослужбового\~відрядження склав\~58\~діб,\~а тому\~сума компенсації\~витрат на\~відрядження становить 2900 доларів США (58х50). Позивачу було сплачено частину належних йому добових витрат у сумі 26\~000 грн. 00 коп., що станом на момент виплати відповідно до офіційного курсу НБУ становило в еквіваленті 920 доларів США. На даний час існує заборгованість по виплатічастини витрат на службове відрядження,\~що за\~підрахункамипозивача складає 1980 доларів США, що еквівалентно 53\~004 грн. 60 коп. (за офіційним курсом НБУ на день складання позовної заяви 02.07.2020, 1 долар США=26,77 грн.(1980х26,77)). Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість щодо компенсації витрат на відрядження суд також визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем який витребуваний судом. Також встановлено і є загальновідомим, що відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Наказом № 81 від 16.04.2019 скасований Наказ № 75 від 21.03.2014 та з 01.07.2019 у товаристві запроваджений п`ятиденний робочий тиждень. Також відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 14.01.2019 по 11.12.2020, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 403 грн. 30 коп. без відрахувань податків і зборів. У зазначений період на підприємстві було 435 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 175 435 грн. 50 коп. без відрахувань податків і зборів (403,30х435). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування судових витрат у розмірі 840 грн. 80 коп., а також необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, тобто 2\~098 грн. 59 коп..

Outcome: approved