Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 25.01.2017 року звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні у сумі 12\~245 грн. грн. 13 коп., вихідну допомогу у сумі 10\~539 грн. 00 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 21\~078 грн. 00 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3\~000 грн. 00 коп.. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень. Представник відповідача надав письмові пояснення та довідку про заборгованість і середньоденну заробітну плату. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 25.01.2017 року позивач працював у ПАТ «Сумське НВО» та мав середньоденну заробітну плату у розмірі 167 грн. 38 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 20 580 грн. 58 коп., з яких 11 047 грн. 34 коп. вихідної допомоги без відрахувань податків і зборів. Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Встановлені факти підтверджуються трудовою книжкою позивача, зазначеним наказом, копії яких додані до матеріалів справи, довідкою про заборгованість і середньоденну заробітну плату./а.с. 4-5, 21-25/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117, 237-1 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу заявлену суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 25.01.2017 року по 11.10.2017 року. У зазначений період на підприємстві було 103 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 17 420 грн. 14 коп. без відрахувань податків і зборів (103х167,38). Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Невиплата заробітної плати вочевидь вимагають додаткових зусиль від позивача для організації життя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 500 грн. Тому з відповідача ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. В іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial