Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 11 червня 2013 року в смт. Фунзівка Одеської області відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ІЖ-21251», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], під керування відповідача - [PERSON] та автомобіля «Фіат», н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок пригоди обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до постанови Фрунзівського районного суду від 09 липня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення № 517/493/13-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент вказаної ДТП цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «ІЖ-21251», н/з [NUMBER] була застрахована у позивача відповідно до договору обов'язкового страхування (АС/3651644). Виконуючи зобов'язання відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу АС/3651644, з метою встановлення розміру спричиненого збитку позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля потерпілої особи. Відповідно до звіту ТОВ «Юніверсал Асістанс - Україна» № 2809/1624 від 16 жовтня 2013 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Фіат», н/з [NUMBER] склала 27520, 37 грн. Крім того, при визначенні суми страхового відшкодування, зазначену звітом суму було зменшено на розмір ПДВ та розмір франшизи за полісом, в результаті чого розмір відшкодування склав 22433, 64 грн. Вказаний розрахунок підтверджено рішенням Фрунзівського районного суду від 31 жовтня 2013 року по справі № 517/801/13-ц, відповідно до якого з ПраТ «УТСК» на користь [PERSON] було стягнуто 22433, 64 грн. Позивачем було перераховано дані кошти на рахунок [PERSON], що підтверджено відповідним платіжним дорученням № 6442 від 21 січня 2014 року. Зважаючи на те, що згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до постанови Фрунзівського районного суду № 517/601 від 26 липня 2013 року встановлено, що на момент вищевказаної ДТП водій [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп'яніння. З метою врегулювання досудового спору позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу № 144 про відшкодування збитків, проте відповідач в телефонному режимі повідомив, що він начебто не перебував у стані алкогольного сп'яніння та пообіцяв надіслати підтверджуючі документи. Проте документи, що надійшли 04 березня 2014 року, жодним чином не спростовують той факт, що на момент ДТП [PERSON] не знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Про вказану обставину відповідачу було повідомлено, проте він знову заперечив факти, встановлені постановою Фрунзівського районного суду та повідомив, що добровільно сплачувати кошти не буде. Тому позивач звернувся до суду і просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22433, 64 грн. та судовий збір в розмірі 243, 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 10 травня 2013 року між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс № АС/3651644 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховик застрахував автомобіль «ІЖ-21251», н/з [NUMBER]. Як встановлено судом, 11 червня 2013 року в смт. Фунзівка Одеської області відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ІЖ-21251», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], під керування відповідача - [PERSON] та автомобіля «Фіат», н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок пригоди обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до постанови Фрунзівського районного суду від 09 липня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення № 517/493/13-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнуто до відповідальності. Постанову не було оскаржено та вона набрала законної сили. Крім того, постановою Фрунзівського районного суду № 517/601 від 26 липня 2013 року [PERSON] було притягнуто до відповідальності згідно ст. 130 ч.1 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Дана сума ним була сплачена 06 серпня 2013 року. Відповідно до звіту ТОВ «Юніверсал - Асістанс Україна» № 2809/1624 від 16 жовтня 2013 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Фіат», н/з [NUMBER] склала 27520, 37 грн. При визначенні суми страхового відшкодування, зазначену звітом суму було зменшено на розмір ПДВ та розмір франшизи за полісом, в результаті чого розмір відшкодування склав 22433, 64 грн. 31 жовтня 2013 року рішенням Фрунзівського районного суду було частково задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було стягнуто майнову шкоду в розмірі 22433, 64 грн. Відповідно до постанови державно виконавця ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві було відкрито виконавче провадження про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суму заборгованості на користь [PERSON] Згідно наказу голови правління ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» № 40-2/13 від 17 січня 2014 року, дану суму було вирішено виплатити [PERSON] в повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням «ВТБ Банку» № 6442 від 21 січня 2014 року. 06 лютого 2014 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернулося до [PERSON] з письмовою вимогою про добровільне відшкодування збитків на суму 22433, 64 грн. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку виплатити позивачеві суму страхового відшкодування в порядку регресу. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на виконання умов полісу добровільного страхування здійснив виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, тобто [PERSON], а тому, у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування», має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Крім того, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не було подано до суду доказів, які б спростовували позовні вимоги. Також відсутні в матеріалах справи докази, які б дали можливість суду зробити висновок про підстави звільнення відповідача від доказування. Твердження відповідача [PERSON] про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння під час скоєння ДТП, не знаходять свого підтвердження та заперечуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: постановою Фрунзівського районного суду № 517/601/13-п від 26 липня 2013 року про притягнення [PERSON] до відповідальності згідно ст. 130 ч.1 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння), згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Дана сума ним була сплачена 06 серпня 2013 року. Також цей факт підтверджується висновком Фрунзівської ЦРЛ від 10 липня 2013 року, згідно якого станом на 04 годину 00 хвилин 11 червня 2013 року [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп'яніння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем за подачу позовної заяви. На підставі ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 6, 8, 27 Закону України «Про страхування,

Outcome: approved