Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач у червні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07.03.2017 р. між сторонами був укладений Договір № Rent-18061 оперативної оренди приміщень, відповідно до умов якого відповідач прийняв в користування на умовах оперативної оренди житлові приміщення у [ADDRESS] з метою проживання строком 12 календарних місяців зі сплатою оренди щомісячно в розмірі 121 595,94 з ПДВ. Проте, за період з грудня 2017 п. ро березень 2018 р. за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 357 463,02 грн. та за період з грудня 2017 р. по лютий 2018 р. заборгованість з експлуатаційних витрат в розмірі 29 239,38 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 386 702,40 грн., а також, пеню в розмірі 29 145,71 грн., три відсотка річних в розмірі 2 892,32 грн., інфляційні витрати в розмірі 20 346,04 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 03.07.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2017 р. між сторонами був укладений Договір № Rent-18061 оперативної орнеди приміщень, відповідно до умов якого відповідач прийняв в користування на умовах оперативної оренди житлові приміщення у м. Києві по вул. Болсуновського (Струтинського), 2 кв. 86 та паркінг № 229 з метою проживання строком 12 календарних місяців зі сплатою оренди щомісячно в розмірі 121 595,94 з ПДВ (а.с.10-12). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до пункту 5.7. Договору, оплата за оренду приміщення здійснюється орендарем щомісячно авансом за поточний місяць орнеди, не пізніше п'ятого числа цього поточного місяця. Відповідно до пункту 5.10 Договору, часткова оплата орендних платежів не вважається виконанням грошових зобов'зань щодо сплати орендного платежу за відповідний місяць оренди. Судом встановлено, що на виконання п. 5.8. Договору, відповідачем 13.03.2017 р. сплачено позивачу орендну плату за перші 6 місяців оренди в сумі 729 575,64 грн., яка була зарахована за період оренди з 10.03.2017 р. по 10.09.2017 р. (ас. 14). Проте, за період з грудня 2017 р. по березень 2018 р. за відповідачем утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 357 463,02 грн., що підтверджується складеним позивачем розрахунком та свідчить про неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, у зв'язку з чим вказана заборгованість підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, судом встановлено, що за період з грудня 2017 р. по лютий 2018 р. за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати експлуатаційних та комунальних платежах в розмірі 29 239,38 грн. Відповідно до п. 5.9. Договору, орендна плата, відшкодування платежів за комунальні послуги та плати за послуги телефонного зв'язку в будь-якому разі нараховуються орендодавцем та підлгають сплаті орендарем за весь час фактичного користування об'єктом оренди до дати повернення об'єкту оренди та підписаня Акту приймання-передачі орендарем орендодавцю. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно до вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Відповідно до п. 8.2 Договору, за кожний день прострочення орендних платежів та відшкодування вартості комунальних платежів та плати за послуги телефонного зв'язку, орендар сплачує орендодавцю неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується до сплати орендарем суми заборгованості. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, та не сплатив орендну плату у встановлені договором строки, а також витрати з оплати експлуатаційних та комунальних платежів, позивач має право на стягнення не тільки боргу, а й пеню в розмірі 29 145,71 грн., три відсотка річних в розмірі 2 892,32 грн. та інфляційні витрати в розмірі 20 346,04 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 6 586,30 грн. (ас. 62). Таким чином судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за Договором орнеди, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 551, 549, 610-612, 614-615, 625, 762 ЦК України та

Outcome: approved