Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (надалі - ПАТ «Фідобанк») звернулось до Київського районного суду м. Харкова з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту у сумі 39803,56 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасне погашення відсотків у сумі 11172,44 грн.\~В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що\~\~05.12.2006 року між Акціонерним Банком «Факторіал Банк», правонаступником якого є ПуАТ «Фідобанк» укладено договір кредиту № 694-п/06 згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 10% процентів річних у валюті до 01.01.2009 року та 16 % процентів річних в валюті кредиту з 01.01.2009 року. Вказані грошові кошти були надані відповідачу строком з 05.03.2006 року по 04.12.2026 року включно. Позивач зазначає, що в порушення умов положень Договору кредиту, приписів Цивільного кодексу України, відповідачем не виконуються зобовязання щодо погашення суми кредиту та сплати процентів за його користування в строки та розмірі, визначених договором. Станом на 08.04.2015 року загальна сума простроченої заборгованості за договором кредиту № 694-п/06 від 05.12.2006 року становить 39803,56 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.04.2015 року складає 935623,80 грн., з яких: 2362,18 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 35052 доларів США строкова заборгованість за кредитом; 2281,79 доларів США прострочена заборгованість за відсотками; 108,09 доларів США строкова заборгованість за відсотками; 6394,32 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 4118,12 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків. За таких обставин у зв'язку з невиконанням відповідачем\~своїх зобов'язань\~позивач звернувся до суду про стягнення в заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю та необґрунтованістю, з урахуванням письмових заперечень. Звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності в якій зазначає, що оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 05.12.2006 року між Акціонерним Банком «Факторіал Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 694-п/06 на придбання нерухомості. Згідно п.1.1 укладеного договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60000,00 доларів США на строк з 05.12.2006 року по 04.12.2026 року. З метою забезпечення виконання зобовязань між Акціонерним Банком «Факторіал-Банк» та [PERSON] укладеного іпотечний договір від 05.12.2006 року згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: 4-х кімнатна квартири № 29, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, буд № 8-А. Відповідно до вимог ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пункту 2.3 договору кредиту на придбання нерухомості за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 10% процентів річних в валюті. Згідно пункту 3.3.4 договору кредиту на придбання нерухомості позичальник зобовязаний вплачувати проценти за користування кредитом в розмірі та у строк, передбачені пунктами 2.3, 2.4 та 2.6 укладеного договору. Згідно додаткової угоди № 1 від 30.09.2008 року до Договору кредиту № 694-п/06 від 05.12.2006 року пункт 2.3 договору кредиту викладено в наступній редакції: за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 10% процентів річних в валюті кредиту до 01.01.2009 року та 16% процентів річних в валюті кредиту з 01.01.2009 року. Згідно договору про внесення змін № 2 від 23.01.209 року до Договору кредиту № 694-п/06 від 05.12.2006 року пункт 2.3 договору кредиту на придбання нерухомого майна викладено в новій редакції: за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 13% процентів річних в валюті кредиту з 23 січня 2009 року. Відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно пункту 3.3.8 укладеного договору кредиту на придбання нерухомості щомісячно, починаючи з січня 2007 року проводити часткове погашення кредиту у сумі не менш, ніж 252,00 доларів США, протягом кожного календарного місяця, але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця до повного погашення кредиту. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно\~ст. 612 Цивільного кодексу України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно пункту 4.2 договору кредиту на придбання нерухомості у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів або комісійної винагороди позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у виконання зобовязань. Згідно пункту 4.3 договору кредиту на придбання нерухомості у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених пунктами 3.3.1, 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом 45 днів поспіль, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, у звязку з цим позичальник зобовязується погасити кредит та сплатити проценти, комісію за фактичний час використання кредиту та нараховану пеню. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги при ухваленні судового рішення розрахунок простроченої заборгованості за договором кредиту № 694-п/06 на придбання нерухомості наведений позивачем як такий, що відповідає положенням укладеного між сторонами договору та положенням Цивільного кодексу України, згідно якого станом на 08.04.2015 року загальна сума простроченої заборгованості становить 39803,56 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.04.2015 року складає 935623,80 грн., з яких: 2362,18 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 35052 доларів США строкова заборгованість за кредитом; 2281,79 доларів США прострочена заборгованість за відсотками; 108,09 доларів США строкова заборгованість за відсотками; 6394,32 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 4118,12 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо застосування строків позовної давності та обовязкового у відповідності до статті 360-7 ЦПК України застосування постанови Верховного суду України від 19.03.2014 року по справі № 6-20цс14 під час вирішення цього спору, оскільки вказана справа стосується правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, а картка діє в межах визначеного нею строку. Разом з тим, згідно пункту 1.1. укладеного договору кредиту № 694-п/06 на придбання нерухомості вбачається, що позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60000,00 доларів США на строк з 05.12.2006 року по 04.12.2026 року. Тобто позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах строків діє укладеного між сторонами договору у звязку з звязку з невиконанням відповідачем обовязків щодо повернення позивачу кредитних коштів. Згідно витягу зі Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» вбачається, що ПАТ «Фідобанк» є юридичною особою, створеною внаслідок зміни найменування ПУТ «СЕБ Банк» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 07.06.2012 року та зміни найменування ВАТ «СЕБ Банк» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 23.03.2009 року та зміни найменування Акціонерного Банку «АЖІО», зареєстрованого НБУ 02.10.1991 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів. 23.03.2009 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів був затверджений передавальний акт у відповідності до якого до банку були передані всі активи та зобовязання Акціонерного Банку «Факторіал-Банк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України\~\~суд також\~\~стягує з відповідачів\~\~на користь позивача\~\~понесені та документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved