Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач ТОВ «АНСУ» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зняття арешту та заборони на відчуження квартири №30 в будинку №52а (2007 року побудови) по вул. Героїв-панфіловців в м. Дніпро (Дніпропетровськ) Дніпропетровської області, яка складається з однієї жилої кімнати, жилою площею 111,5 кв.м.,загальною площею 136,2 кв.м. і належить [PERSON] на праві власності, який накладено на підставі: -постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 44729667, виданий 02.04.2014, видавник: заступник начальника Самарського ВДВС ДМУЮ [PERSON]; -постанови про арешт майна та заборони на його відчуження, серія та номер:ВП №39743645, виданий 13.09.2013, видавник: заступник начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON]; -постанови, серія та номер:ВП №36076344, виданий 05.02.2013, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, у звязку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внести відповідні зміни до записів про обтяження №10802897 від 14.08.2015 року, №2621745 від 24.09.2013 року, №639881 від 12.04.2013 року шляхом зазначення «опис предмета обтяження: все нерухоме майно [PERSON], окрім квартири №30 в будинку №52а (2007 року побудови) по вул. Героїв-панфіловців в м. Дніпро (Дніпропетровськ) Дніпропетровської області, яка складається з однієї жилої кімнати, жилою площею 111,5 кв.м.,загальною площею 136,2 кв.м. Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.04.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», був укладений кредитний договір №566-016/ФК-08, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 928543,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 05 квітня 2038 року. 16.04.2008 року між [PERSON] та банком з метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір №566-106/Zфкіп-08. За умовами іпотечного договору іпотекодавець передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (Дніпропетровськ) Дніпропетровської області. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «ДельтаБанк» був укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ДельтаБанку, за яким банк відступив, а ПАТ «ДельтаБанк» прийняв права вимоги, що належали банку згідно кредитного та іпотечного договору відповідача. 10.10.2018 року між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір №882/к купівлі-продажу майнових прав, за яким новий кредитор прийняв права вимоги, що належали ПАТ «ДельтаБанк» на підставі кредитного договору відповідача. 10.10.2018 року між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, за яким новий кредитор прийняв права вимоги, що належали ПАТ «ДельтаБанк» за іпотечним договором відповідача. Тоді ж, ТОВ «АНСУ» звернулось до відповідача з вимогою про усунення порушення умов кредитного договору та виконання зобовязань за ним, які наразі до тепер не виконані. У звязку із невиконанням іпотекодавцем умов кредитного договору, позивач має намір звернутися до відповідного Департаменту адміністративних послуг із заявою про проведення державної реєстрації на предмет іпотеки. Проте було встановлено, що все майно відповідача [PERSON] та зокрема предмет іпотеки обтяжений постановами державних виконавців про арешт майна боржника. Наявність обтяжень нерухомого майна іпотекодавця унеможливлює проведення державної реєстрації права власності шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та порушує переважне право ТОВ «АНСУ» перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22 січня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України». Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності та з посиланням на підтримання вимог, та відсутності заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач\~будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1\~ст. 280 ЦПК України та наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Третя особа Самарський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника та зазначив, що у відділі з 12.09.2014 по 04.02.2016 перебувало виконавче провадження №44729667 щодо примусового виконання виконавчого листа №206/8923/13-ц, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 799611,23 грн., за яким постановою державного виконавця від 02.10.2014 року накладено арешт на майно боржника. Постановою державного виконавця від 04.02.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого провадження за належністю до іншого відділу ДВС). Третя особа Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області просив розглядати справу у відсутності його представника, надав пояснення щодо позову в яких зазначив, що в їх відділі перебувало виконавче провадження №39743645 з примусового виконання виконавчого листа №412/2016/12 виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДельтаБанк» боргу в розмірі 1051224,63 грн., за яким постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника. 07.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа ПАТ «Державний ощадний банк України» надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, прийшов до такого. 16.04.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 566-016/ФК-08, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 928543,00 грн. з розрахунку 11,5% річних, з кінцевим терміном повернення 05 квітня 2018 року (а.с.9-17). З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором, іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №566-106/Zфкіп-08 від 16.04.2008 року передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру №30 в будинку №52а (2007 року побудови) по вул. Героїв-панфіловців у м. Дніпро (Дніпропетровськ), яка складається з однієї жилої кімнати, жилою площею 111,5 кв.м.,загальною площею 136,2 кв.м. , що належить [PERSON] на праві власності (а.с.19-22). 30.06.2010 року ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» уклав договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Дельта» набув право вимоги за вищевказаними договорами. 10.10.2018 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «АНСУ» уклали договір купівлі-продажу майнових прав №882к, за яким ПАТ «ДельтаБанк» відступило, а новий кредитор ТОВ «АНСУ» прийняло право вимоги, що належало ПАТ «ДельтаБанк» на підставі вищевказаного кредитного договору № 566-016/ФК-08 (а.с.24-27). Тоді ж, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, за яким ПАТ «ДельтаБанк» відступило, а новий кредитор ТОВ «АНСУ» прийняло право вимоги, що належало ПАТ «ДельтаБанк» на підставі вищевказаного іпотечного договору №566-106/Zфкіп-08 (ас.36-39). Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, іпотекодержателем за іпотечним договором іпотеки №566-106/Zфкіп-08 від 16.04.2008 року, зареєстрованим в державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 7035227, 16.04.2008, виступає ТОВ «АНСУ» (а.с.40). Так, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2018 року за заявою позивача, замінено сторону виконавчого провадження стягувача, по цивільній справі №412/2036/2012, провадження №20412/2544/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 566-016/ФК-08 від 16.04.2008 року в сумі 1051224,63 грн., з ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «АНСУ». З долученого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача за кредитним договором станом на 10.10.2018 року становить 1486803,86 грн. (а.с.28-33). Відповідно до інформаційних довідок ВП-підрозділ щодо виконавчих проваджень, на все майно [PERSON], у тому числі і на предмет іпотеки квартиру №30 в будинку №52а (2007 року побудови) по вул. Героїв-панфіловців у м. Дніпро (Дніпропетровськ), в інтересах ПАТ «ДельтаБанк» та ПАТ «Державний ощадний банк України» було накладено арешти, а саме: -постановою Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області (раніше Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ) від 05.02.2013 ВП №36076344, з приводу виконання виконавчого листа №2/412/2544/2012; -постановою Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області (раніше Ленінський ВДВС ДМУЮ) від 13.09.2013 ВП №39743645, з приводу виконання виконавчого листа №412/2036/2012; -постановою Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області (раніше Самарський ВДВС ДМУЮ) від 02.10.2014 ВП 44729667 з приводу виконання виконавчого листа №206/8932/13-ц. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтями\~575,\~577 ЦК України\~визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Статтею 4 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно зі\~статтею 7 Закону України «Про іпотеку»\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до вимог\~статті 12 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором. Як передбачено\~статтею 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до\~статті 14 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~передбачено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Згідно з частиною першою\~статті 51 Закону України «Про виконавче провадження»\~ для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. За змістом частини третьої\~статті 51 Закону України «Про виконавче провадження»\~про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Відповідно до частин першої, п'ятої\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у абзаці шостому пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, виходячи з викладеного та враховуючи, що право іпотеки виникло до винесення постанов, на підставі яких накладено арешти на нерухоме майно відповідача, то з квартири №30 в будинку №52а (2007 року побудови) по вул. Героїв-панфіловців у м. Дніпро (Дніпропетровськ) слід зняти арешти, накладені державними виконавцями, для забезпечення позивачу можливості задовольнити свої вимоги до [PERSON] за рахунок предмета іпотеки. Крім того, два арешти накладені державними виконавцями у межах виконавчих проваджень №39743645, №36076344, саме в інтересах ПАТ «ДельтаБанк», правонаступником якого є позивач ПАТ «АНСУ», тобто звільнення з під арешту квартири, яка є предметом іпотеки не порушить права стягувачів на задоволення їх вимог за рахунок вказаного майна, оскільки ПАТ «АНСУ» будучи правонаступником та застовадержателем цього майна має першочергове право на задоволення своїх вимог за його рахунок. Разом з тим, вимоги позивача про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом зазначення опису предмету обтяження задоволенню не підлягають, оскільки внесенням записів та змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відноситься до компетенції субєктів владних повноважень державних реєстраторів та суд не може перебирати на себе такі функції. До того ж суд вважає, що само по собі задоволення вимог позивача у частині звільнення предмету іпотеки з під арешту є достатнім способом відновлення порушених прав позивача та вже є підставою для внесення відповідних змін. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%) підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн.

Outcome: partial