Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач у січні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконкомі Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають малолітню доньку\~ [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе, у звязку з чим вимушена була звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою. Відповідач у судове засідання 17.03.2017 року зявився, заперечував щодо задоволення позову, просив суд надати сторонам строк для примирення. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року сторонам було надано трьохмісячний строк для примирення. Після надання строку для примирення в судове засідання, призначене на 20.06.2017 року, сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином під розписку. Позивач відповідно до заяви від 20.06.2017 року просила суд\~ розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. \~ \~ \~ \~ У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 05 серпня 2006 року виконкомом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. У зазначеному шлюбі народилася\~спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 03 від 02 лютого 2007 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, протягом строку, наданого судом ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року, примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved