Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач \~Публічне [PERSON]\~товариство «Всеукраїнський [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до cуду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 173/08 від 08.02.2008 р. в сумі 5 276\~298, 74 грн. Позовні вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~щовідповідно до укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] кредитного договору остання отримала кредитні кошти в сумі 90\~000 доларів США на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу, з терміном користування до 08.02.2030 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ВАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном солідарно з [PERSON] Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.07.2009 р. стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором в сумі 741\~568,41 грн., що складається із заборгованості за кредитом- еквівалент 88\~288,11 дол. США, заборгованості по процентам- еквівалент 6470,78 дол. США., заборгованості по комісії за РО-1180,24 грн., штрафа за невиконання умов кредитного договору-10\~744,71 грн. Позивач зазначає, що станом на 15.04.2016 р. заборгованість позичальника становить 5276 298,74 грн., з яких заборгованість за кредитом залишилася попередньою за рішенням суду, заборгованість за відсотками склала 112\~935,32 дол. США, комісія-28\~633,51 грн., штраф (неустойка)-86759,14 грн. Рішення суду дотепер не виконано. Зазначену суму позивач просить стягнути з поручителя [PERSON] Позивачем надані також письмові пояснення, в яких він зазначає, що підставою для припинення поруки в порядку ч.1 с. 559 ЦК України є сукупність двох умов- внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Пунктом 1.3 договору поруки визначено, що поручитель погоджується з тим, що при зміні божника,зміні змісту та обсягу відповідальності договір діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором ( а.с. 129-131). Відповідач проти позову заперечував, надавши заяву про застосування строку позовної давності, а також письмові пояснення, в яких стверджує, що за наданим розрахунком заборгованості останній платіж на погашення кредиту здійснено у серпні 2008 р. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова з позичальника стягнута повна сума заборгованості за кредитним договором № 173/08 від 08.02.2008 р., отже строк виконання основного зобовязання було змінено. Вважає, що оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, таке право виникло у позивача у вересня 2008 р., після несплати чергового платежу, тому звертаючись до суду у жовтні 2016 р. позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідач також зазначає, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України [PERSON] не мав права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредиту позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобовязання згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України (а.с.140-141, 160). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою суду від 01.02.2017 р. цивільна справа за позовом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» до [PERSON] передано на розгляд Жовтневому районнму суду м.Харкова ( а.с. 23, 50). Суд,\~ вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. 08 лютого 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 173/08, відповідно до умов якого Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк в особі Харківської філії Відкритого акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 90 000,00 доларів США, що складає в еквіваленті за курсом НБУ, на дату укладення вказаного договору, 454 500,00 гривень, терміном користування до 08 лютого 2030 року , з встановленням плати за користування кредитом у розмірі 14 % річних ( а.с. 4-8). У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, 08 лютого 2008 року [PERSON] уклав із ВАТ «ВіЕйБі Банк» договір поруки , відповідно до якого він зобов'язався солідарно відповідати перед Кредитором за виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 173/08 від 08 лютого 2008 року та додаткових договір до нього, які можуть бути укладені в майбутньому у повному обсязі (а.с. 11). За правилами\~\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як це передбачено нормами\~\~статті 525 ЦК України. Порушенням зобов'язання згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що тягне за собою правові\~\~наслідки передбачені\~ст. 611 ЦК України. У зв'язку\~із невиконанням\~позичальником умов\~Кредитного договору,\~рішенням \~Дзержинським районним\~судом м.\~Харкова \~від 06.07.2009\~р.\~,\~яке набрало\~законної сили,\~ задоволені\~позовні вимоги\~ВАТ «Всеукраїнський\~акціонерний банк»\~та стягнуто\~з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - 743 298,41 грн. ( а.с. 10). Отже,\~звертаючись з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів незалежно від способу такого стягнення позивач змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Вказане узгоджується із позицією Великої палати Верхового Суду, що міститься у Постанові від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Як випливає з договору поруки поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобовязань. Порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачений чинним законодавством та цим договором ( п. 3.3). Таким чином, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що підстави та порядок припинення передбачено законодавством. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Згідно з частиною першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Судом встановлено, що у лютому 2009 р. банк, скориставшись передбаченим пунктом 3.2.4 кредитного договору правом дострокового виконання боргових зобов'язань, звернувся до позичальника з позовом до суду. Інформації щодо направлення та отримання відповідачем [PERSON] повідомлення про невиконання кредитором зобовязань надані матеріали не містять. Отже, предявленням позову про дострокове повернення кредитних коштів у повному обсязі 06.02.2009 р. [PERSON] змінив строк виконання основного зобовязання, який настав 16.02.2009 р. , у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.Строк повинен рахуватися на 10 день з дня отримання позичальником цієї вимоги. До суду з позовом до поручителя [PERSON] [PERSON] звернувся 18.10.2016 р., тобто з пропуском шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобовязання. З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки порука відповідача припинилась. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки строк давності не застосовується до позовних вимог про захист прав, що припинилися відповідно до законодавства. Посилання позивача на те, що на час ухвалення рішення заборгованість за кредитним договором складала 743\~298,41 грн. , яка не була погашена, а станом на 15.04.2016 р. борг збільшено через нарахування відсотків в сумі 112\~935,32 дол. США, комісії-28633,51 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту не спростовують висновку суду. Суд також зазначає, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі предявлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Частинам 1, 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed