Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2008 він уклав з [PERSON] кредитний \~договір № 700003715, відповідно до якого надав останньому кредит в розмірі 17\~ 143,71 дол. США з кінцевим терміном повернення 15.02.2015 року. Зобовязання було забезпечено порукою відповідача згідно з договором № 700003715-П від 14.02.2008. Договором поруки визначена солідарна відповідальність [PERSON] та відповідача. Однак боржник за основним договором своїх обовязків не виконує. Їм пропонувалося повернути усю суму заборгованості, але боржник та поручитель кошти не повертають, у звязку з чим станом на 15.10.2013 існує заборгованість у сумі 396 688 грн. 37 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказані кошти та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Суд надавав представнику позивача час для подачі додаткових доказів, втім останній їх не подав. Також представник визнав, що дійсно було підвищено відсоткову ставку за основним зобовязанням та збільшено щомісячні платежі з 15.09.2008. На той час банк міг робити це без згоди боржника. Доказів, що збільшення погоджене відповідачем немає. Представник відповідача позов не визнав, оскільки без згоди поручителя були змінені умови кредитного договору, збільшені відсоткова ставка та щомісячні платежі. Представник також вважав, що позивач не надав доказів на підтвердження надання кредиту [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.02.2008 року позивач уклав з [PERSON] кредитний \~договір № 700003715, відповідно до якого надав останньому кредит в розмірі 17\~ 143,71 дол. США зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 14,5 % річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення 15.02.2015 року. /а.с.5-9, 10/ [PERSON] зобовязався повертати кредит щомісячними платежами до 15 числа кожного місяця по 326 доларів США. Зобовязання за вказаним договором забезпечено порукою відповідача згідно з договором № 700003715-П від 14.02.2008 року. Зазначеним договором визначена солідарна відповідальність [PERSON]В.(боржника за основним договором) та відповідача. Згідно п. 6.3 договору поруки визначено, що він діє до повного виконання зобовязань Боржника за основним договором. Згідно п. 6.4 договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. /а.с.13/ З 01.09.2008 обовязки боржника за основним договором були збільшені, підвищений розмір відсоткової ставки до 16,5 %, у звязку з чим збільшений щомісячний платіж до 15.09.2008 з 326 доларів США до 328,50 доларів США, а з 15.09.2008 до 344 доларів США./а.с.19/ Відповідач не надавав згоди на зазначене збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором. Також встановлено, що зобовязання за договорами належним чином не виконується. У звязку з цим 30.10.2013 року відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту із зазначенням суми заборгованості, обовязку сплатити заборгованість протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги та наслідків несплати у добровільному порядку боргу. /а.с.16-18/ Станом на 15.10.2013 року становить 15\~ 223,97 дол. США, що за курсом НБУ на 15.10.2013 року становило 396 688 грн. 37 коп., з яких 121 685 грн. 19 коп. заборгованість за кредитом, 80 679 грн. 74 коп. заборгованість по відсоткам, 194 323 грн. 43 - пеня. /а.с.19-20/ Із встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є цивільними і врегульовані ст.ст. 559, 598 ЦК України. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України вбачається, що припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін порука, застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Ураховуючи наведене суд вважає, що порука відповідача припинилася, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed