Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

Позивач у жовтні 2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 10.01.2008 року було укладено договір № K3S0A800005495, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 372.12 доларів США терміном до 04.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів. Станом на 27.08.2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 13491.03 доларів США, що за курсом НБУ становить 107793 грн. 33 коп., з яких 3142.69 доларів США - заборгованість за кредитом, 868.91 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2727.82 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 6751.61 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Заочним рішенням суду від 11.12.2013 року позовні вимоги ПАТ «ПРИВАТБАНК» було задоволено, стягнуто з відповідача на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № K3S0A800005495 від 10.01.2008 року в розмірі 107 793 грн. 33 коп., також суму сплаченого судового збору - 1077 грн. 93 коп. Ухвалою суду від 25.12.2013 року заочне рішення суду від 11.12.2013 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні 08.04.2014 року представник позивача підтримав вимоги позову, просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні не визнали вимоги позову, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що 18.06.2009 року позивачу було передано предмет застави - автомобіль «БМВ»,д/н [NUMBER], що належав відповідачу на праві власності. Автомобіль було передано відповідачем через співробітника печерської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» для його реалізації та погашення заборгованості за кредитним договором. Співробітник Банку повідомив його про те, що коли буде реалізований автомобіль, його борг буде повністю погашений. Після цього Банк не звертався до нього з жодними вимогами про стягнення якої небудь заборгованості, що могла залишитися після реалізації предмету застави. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що між відповідачем [PERSON] та Банком 10.01.2008 року було укладено договір № K3S0A800005495, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 372.12 доларів США на термін до 04.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. (а.с. 9-11). Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів. Станом на 27.08.2013 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 13491.03 доларів США, що за курсом НБУ становить 107793 грн. 33 коп., з яких 3142.69 доларів США - заборгованість за кредитом, 868.91 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2727.82 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 6751.61 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, відповідно до розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем по справі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було передано Банку на реалізацію автомобіль «БМВ»,д/н [NUMBER], вартість якого відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 03.12.2009 року становить 70 866 грн. (а.с. 85-87). Відповідно до меморіального ордеру від 10.12.2009 року, що був наданий представником позивача в судовому засіданні, в рахунок погашення заборгованості відповідача по кредитному договору, була зарахована сума, виручена від реалізації транспортного засобу в розмірі 9068 доларів США 22 центи. (а.с. 78), що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 3142.69 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 868.91 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2727.82 доларів США. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов»язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Суд вважає за необхідне застосувати до вимог позову про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовну давність в один рік, а тому позовні вимоги про стягнення такої з відповідача на користь позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 538 грн. 47 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial