Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач у позовній заяві до суду вказав, що 28.03.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір № 05 про пайову участь у будівництві. Згідно умов даного договору він мав сплатити на рахунок відповідача кошти в сумі 80000 гривень за отримане в майбутньому житлове приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS], а відповідач, отримавши вказану суму грошей, здійснити будівництво житлового приміщення та оформити право власності на вказану квартиру у строк до кінця четвертого кварталу 2012 року. Позивач виконав умови договору шляхом внесення 50000 гривень 28.03.2011 року та 30000 гривень 30.03.2011 року на рахунок відповідача. А відповідач, станом на день звернення до суду, обов'язків по договору підряду не виконав, житло не збудував. На звернення позивача щодо повернення коштів у зв'язку із невиконанням договору відповідач не реагує. Договором підряду передбачено можливість розірвання Договору за ініціативою будь-якої із сторін. Вказана обставина є істотною умовою порушення договору. За невиконання договору також передбачена відповідальність підрядника за невиконання договору будівельного підряду у виді сплати неустойки та відшкодування збитків у повному обсязі. Тому, позивач звернувся до суду і просив постановити рішення, яким розірвати договір № 05 про пайову участь у будівництві від 28.03.2011 року, укладений між ним та ВАТ «БМП №1», стягнути з відповідача на його користь 80000 гривень збитків, що складають суму інвестиційного внеску згідно вказаного договору, стягнути з відповідача 5587 гривень 20 копійок неустойки за невиконання договору, а також судові витрати по справі в сумі 855 гривень 87 копійок. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача - директор Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне підприємство № 1» Кушнір Петро Васильович, який є головою Загальних зборів акціонерів товариства, в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Суд, допитавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, 28.03.2011 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Будівельно-монтажне підприємство №1» м. Бар Вінницької області (ПАТ «БМП №1») було укладено договір № 05 про пайову участь у будівництві. Згідно умов даного договору, а саме п.2.2, п.2.3, п.2.4, п.3,16, п.4.1.3 [PERSON] мав сплатити на рахунок відповідача кошти в сумі 80000 гривень за отримане в майбутньому житлове приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS], а відповідач, отримавши вказану суму грошей, здійснити будівництво житлового приміщення та оформити право власності на вказану квартиру у строк до кінця четвертого кварталу 2012 року. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанціями про внесення коштів на вказаний відповідачем рахунок в сумі 50000 гривень 28.03.2011 року та 30000 гривень 30.03.2011 року. Станом на день подачі заяви до суду відповідач обов'язків передбачених п.4.1 Договору не виконав. Житло не збудоване. На звернення щодо повернення коштів в зв'язку із невиконанням договору відповідач не реагує. Пунктом 5.1. укладеного Договору передбачена можливість розірвання Договору за ініціативою будь-якої із сторін. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На кінець 2012 року позивач розраховував отримати квартиру, однак позбавлений такої можливості через невиконання відповідачем взятих на себе обов'язків за даним Договором. Пунктом 6.1. Договору передбачено відповідальність сторін за невиконання своїх зобов'язань. Частиною 2 статті 883 ЦК України відповідальність підрядника за невиконання договору будівельного підряду передбачена у виді сплати неустойки, встановленої договором або законом, та відшкодування збитків в повному обсязі. Статтею 20 ЗУ «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Сплата штрафів і неустойок за порушення умов договорів, а також відшкодування завданих збитків не звільняють винну сторону від виконання зобов'язань, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, окрім повного відшкодування збитків в сумі 80000 гривень, відповідач у відповідності до вимог ч.2 ст.549 ЦК України повинен сплатити позивачеві неустойку (штраф). Враховуючи, що строк виконання зобов'язання за договором минув 31.12.2012 року і перебіг часу невиконання договору почався 01.01.2013 року, станом на день подачі заяви до суду, 23.01.2014 року, загальна сума боргу відповідача складає 85 587 гривень 20 копійок, з яких: 80 000 гривень - сума основного боргу; 388 - кількість прострочених днів; 5 587 гривень 20 копійок - неустойка ( з урахуванням кількості прострочених днів 388, 0,018 % ставки штрафу з урахуванням облікової ставки НБУ 6,5% за 1 прострочений день). Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вказаних норм закону, зважаючи на те, що відповідач не розпочав та не закінчив будівництво за договором підряду, що стало підставою для відмови позивача від нього, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 855,87 гривні, оскільки вони підтвердженні квитанцією № 115 від 22.01.2014 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved